Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

17 травня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги\~позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У вказаному житловому будинку зареєстрований, але з січня 2016 року не проживає відповідач [PERSON] , який є братом позивача. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що реєстрація відповідача у належному позивачеві будинку, перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому 02 липня 2021 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: Відповідно до\~копії Витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~№ 10443272\~від 19\~квітня 2006\~року,\~позивач [PERSON] є приватним власником житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 9). \~ \~ \~ \~Рішенням Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 3 від 19 лютого 2016 року Про перейменування вулиць с-ща Радсад та села Новобогданівка, вулиця Леніна у селі Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області перейменована без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд на [ADDRESS] (а. с. 18-19). \~ \~ \~ \~У вказаному будинку, який належить позивачу [PERSON] зареєстрований її брат, відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 12 травня 2021 року, а також інформацією, наданою на запит суду Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області від 18 червня 2021 року (а. с. 16, 29). З Акту\~про фактичне\~не проживання\~від 12\~травня 2021\~року,\~складеним та\~підписаним начальником\~відділу соціального\~захисту населення\~та захисту\~прав дітей\~Радсадівської сільської\~ради та\~головним спеціалістом,\~також слідує,\~що відповідач\~ [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , при цьому з 2016 року за вказаною адресою фактично не проживає (а. с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Статтями 150, 156 Житлового кодексу України (далі ЖК України) передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, створює позивачеві перешкоду у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved