Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

18 листопада 2006 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із субєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася у п. 3 позовної заяви просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у її відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача Наддністрянської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 20). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 18 листопада 2006 року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 1,86 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Дністер» с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7, 19). Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4), заповітом (а.с. 6), довідками виконавчого комітету Наддністярнської сільської ради № 712 від 21 серпня 2015 року та № 930 від 19 жовтня 2015 року (а.с. 7, 8) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право і бажає прийняти спадщину. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своєю постановою № 159 від 23 квітня 2016 року (а.с. 10) відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем без реєстрації, а тому помилково вважала, що фактично прийняла спадщину (а.с. 7,8). Крім того, після смерті [PERSON]. позивач не знайшла правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно. З оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлої 18 листопада 2006 року [PERSON] (а.с.17-19) слідує, що [PERSON] 23 квітня 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує обставину, що позивач пропустла строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через юридичну необізнаність, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Outcome: approved