Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

17 квітня 2019 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. Позов мотивовано тим, що 28 вересня 2002 р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в повному обсязі, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду, де просить стягнути на користь дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просить стягнути на її утримання аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 11 травня 2019 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначене перше судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що 28 вересня 2002 р. сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя; від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч.3 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, які проживають з матір`ю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що відповідач є працездатним, інших дітей та непрацездатних членів сім`ї не має, аліменти нікому не виплачує. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 118 грн., що становить прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років, та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 699 грн., що становить прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років, щомісячно, що відповідає вимогам ст. 182 ч.2 СК України. Усього щомісячно підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3 817 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, дитина проживає з матір`ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 80 ч.2 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 1 004 грн. щомісячно, що становить Ѕ прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до досягнення дитиною трьохлітнього віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved