overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем зареєстрований 22 серпня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 323 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 22 серпня 2018 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач \~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~була належним\~чином повідомлена,\~причини неявки\~суду не\~повідомила. Відзиву на позов не надійшло. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 22 серпня 2018 року уклали шлюб (арк.с.9). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з початку 2020 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 червня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї (актовий запис за порядковим номером 1205 в Книзі реєстрації шлюбів) - розірвати. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 червня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї (актовий запис за порядковим номером 1205 в Книзі реєстрації шлюбів). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. 20 листопада 2020 року судом сформовано запит з метою отримання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 20 січня 2021 року отримано відповідь на вказаний запит. Ухвалою від 25 січня 2021 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідача про визнання позову. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 3 березня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 7. Дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалось, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї, перестали розуміти один одного, проживають окремо понад два місяці, тому просить шлюб між сторонами розірвати,строк на примирення не надавати, в разі задоволення позову не стягувати із відповідач понесені судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого їй відомі та зрозумілі, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 3 березня 2006 року, який був зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 7, від якого мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із відповідачем. Прізвище відповідача до укладення шлюбу « [PERSON] ». Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства понад два місяці тому, примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Відповідач після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат за клопотанням позивача залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 07 вересня 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Відповідно до ухвали суду від 08 грудня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. 05 січня 2021 року від позивача надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибула, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються справи, не надала. З урахуванням наведених обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Будинком одруження міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 1991 року, актовий запис № 1988. Про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначила свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відовідачем зареєстрований 09 грудня 2008 року Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, згідно актового запису № 41 розірвати. В обґрунтування позову зазначено, що 09 грудня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 09 грудня 2008 року уклали шлюб (арк.с.9). Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2015 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 17 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1921. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 17 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1921. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Ухвалою від 18 січня 2021 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

18 листопада 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 19 липня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі малолітніх дітей не мають. Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Відповідно до ухвали суду від 08 грудня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. В матеріалах справи від позивача мається заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Ухвалою суду від 04 березня 2021 року сторонам було надано строк для примирення терміном два місяця. 09 березня 2021 року від представника позивача адвоката Лебедєва О.В. надійшла заява з проханням, слухати справу за його відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] , який не заперечує проти розірвання шлюбу. 27 квітня 2021 року від представника позивача адвоката Харитонової Г.Л. надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Також додала, що строк для примирення не дав позитивного результату. 27 квітня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, який просить суд розірвати шлюб та слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України») дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19 липня 2018 року, актовий запис № 214. Спір майнового характеру вирішується в іншому судовому процесі. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

18 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 08 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2020 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2016 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 08 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 894. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 340. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

18 листопада 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 18 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1049, який просить розірвати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.16). У судове засідання позивач не з`явилась, 07 травня 2021 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1049, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

18 лютого 1994 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано Примарія Красноармійське, Хинчешть, Республіки Молдова 18 лютого 1994 року, актовий запис № 07. Дошлюбне прізвище Догару. Дітей від шлюбу немає. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Відповідач зловживає спиртним не допомагав по господарству. Такі погляди привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2012 року сторони проживають окремо. За час окремого проживання позивачка зрозуміла, що збереження їхнього шлюбу неможливе, так як втрачено почуття кохання. Після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище «Вітовська». Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява в якій він згоден на розірвання шлюбу та просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, фактично сімя розпалась і подальше її збереження неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved