Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

19.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4047 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про виконання разової роботи № 20/16 від 05.12.2011 року. Після закінчення дії вказаного договору між сторонами укладено договір про виконання разової роботи № 20/32 від 05.02.2013 року строком на один рік. Для виконання зобов'язань договору, на підставі накладних відповідачу видавались засоби ідентифікації та бланки документів (бирки для товарних свиней не господарюючого суб'єкта, реєстраційні свідоцтва свиней). Проте, після закінчення строку договорів відповідачем невикористані залишки ТМЦ не були повернуті позивачу. Станом на 29.12.2014 рік за відповідачем рахуються залишки товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), а саме: згідно накладної на внутрішнє переміщення № 918 від 23.11.2012 року - бирка вушна для ВРХ - 2 пари (вартість 1 пари - 2,88 грн.) (2 х 2,88 = 5,76 грн.); згідно накладних на внутрішнє переміщення № 63-001041 від 28.02.2013 року, № 63-001057 від 01.03.2013 року, № 63-001227 від 05.04.2013 року, № 63-001469 від 01.06.2013 року - бирка вушна для ВРХ - 20 комплектів (вартість одного комплекту - 10,80 грн.) ( 20 х 10,80 = 216 грн.); бирка для ТС - 90 пар (вартість 1 пари - 2,88грн.) ( 90 х 2,88 = 259,20 грн.); реєстраційне свідоцтво ТС - 111 штук. (вартість 1 шт. - 0,92 грн.) (111 х 0,92 = 102,12 грн.) Сума боргу за договором № 20/16 від 05.12.2011 року складає 5, 76 грн., за договором № 20/32 від 04.02.2013 року - 577,32 грн. Проте за договором № 20/32 від 04.02.2013 року дана сума помножується на 7, а отже загальна сума заборгованості, з урахуванням штрафу, складає 4047 грн. Представник позивача Ширяєв О.О., що діє на підставі довіреності, подав до суду заяву, в якій просить розгляд цивільної справи проводити за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує, в разі відсутності відповідача, проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 05.12.2011 року укладено договір про виконання разової роботи № 20/16. (а.с.13-21) 28.05.2012 року та 05.11.2012 року між сторонами було укладено додаткові угоди №№ 1, 2 до договору про виконання разової роботи № 20/16. (а.с. 21-24) 05.02.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про виконання разової роботи № 20/32. (а.с. 25-29) Також 03.02.2014 року між ними укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 20/32 від 05.02.2013 року. (а.с. 32-33) Відповідно до п. 1.1 договору № 20/16 від 05.12.2011 року та договору № 20/32 від 05.02.2013 року підприємство в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, дає завдання виконавцю, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати на свій ризик та згідно з Технологічними процесами виконання робіт підприємства разову роботу з ідентифікації і реєстрації тварин в господарствах власників/утримувачів - фізичних осіб, з обміну ветеринарної картки до паспорта ВРХ, а також оформлення факту переміщення, забою (загибелі) тварин. Згідно п. 3.1 договору № 20/16 від 05.12.2011 року та договору № 20/32 від 05.02.2013 року виконавець зобов'язаний виконати роботи належним чином, а підприємство зобов'язане оплатити виконавцю виконані роботи, відповідно до розрахунку оплати виконавцю вартості виконаних робіт. Відповідно п. 3.3 оплата виконаних робіт проводиться на підставі розрахунку, передбаченого додатком № 2 до цього договору. Згідно п. 4.2 договору № 20/32 від 05.02.2013 року виконавець несе відповідальність за отримані від підприємства засоби та бланки документів, а також ризики їх випадкової загибелі або псування. Відповідно до п.4.3 договору № 20/16 від 05.12.2011 року та п. 4.2 договору № 20/32 від 05.02.2013 року виконавець несе відповідальність за отримані від підприємства засоби та бланки документів для виконання робіт, а також ризик їх випадкової загибелі та псування. У разі незабезпечення виконавцем збереженості (знищення, втрата, псування, розкладання, нестача) засобів та документів, він відшкодовує їх вартість та всі понесені збитки в повному обсязі. Згідно п. 4.4 договору № 20-32 від 05.02.2013 року знищення, втрата, псування, розкрадання засобів та бланків документів з боку виконавця має підтверджуватися документами відповідних органів, що фіксують факт втрати, псування, розкрадання матеріалів. Згідно п. 4.5 договору № 20-32 від 05.02.2013 в разі не виконання п. 4.4 цього договору виконавець відшкодовує підприємству штраф у 7 (семи) кратному розмірі вартості засобів та бланків документів. Відповідно до п. 6.5 договору № 20/16 від 05.12.2011 та договору № 20-32 від 05.02.2013 року виконавець зобов'язаний в момент припинення/розірвання дії договору, але не пізніше 10 календарних днів до дати його припинення/розірвання, передати залишки засобів та бланків документів, а також посвідчення агента підприємству. Як вбачається з позову, відповідач не виконав п. п. 4.3., 4.4 умов договору № 20/16 та № 20-32 не повернувши позивачеві засоби та бланки документів. Такі пояснення позивача підтверджуються листом-вимогою від 03.04.2014 року № 262/М-ЮР, яким повідомлено [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди з розрахунком заборгованості, яка виникла в недотриманні умов договору в розмірі 4047 грн. Відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримав вищезазначений лист-вимогу 10.04.2014 року. Згідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода завдана відповідачем, внаслідок не виконання укладених договорів, позивачу повинна бути відшкодована в повному обсязі, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Задовольняючи вимоги в частині відшкодування шкоди у семикратному розмірі вартості засобів та бланків документів, суд виходить з того, що не виконання зобов'язання з повернення залишків відповідачем свідчить про не забезпечення ним їх збереження, як то зазначено в п. п. 4.3, 4.4 договору № 20/16 та договору № 20/32. Судові витрати по справі у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved