Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] в розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] . На даний час дитина проживає разом із матір`ю, перебуває на повному її утриманні та вихованні. Батько \~не\~\~приймає участі у вихованні сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому, додатково пояснила, що син хворіє, перебуває на обліку в психіатра, а тому є потреба в коштах на його лікування. Батько дитини по сцеціальності будівельник, періодично працює на роботах пов`язаних із будівництвом різних об`єктів, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 24 січня 2011 року виконавчим комітетом Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та частинами 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень та враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, суд прийшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову повністю. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1\~\~ст. 430 ЦПК України\~\~ і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved