Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

19 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання. Посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 29 листопада 2006 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області розірваний. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В даний час дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. З 1 вересня 2015 року дочка навчається на першому курсі денного відділення Полтавської державної аграрної академії. 01 лютого 2017 року позивач [PERSON] змінила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та прохала суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи дати подачі позову до суду і до закінчення навчання - 30.06.2019 року, але не більше як до досягнення 23 річного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлена про час та місце судового засідання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] звернулася до суду з аналогічною заявою, заперечень проти задоволення позову не має. Ч.2 ст.158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі [PERSON] та [PERSON], який 25 липня 2006 року було розірвано. Своє батьківство щодо дитини відповідач не оспорює. Згідно довідки № 8463 від 20 вересня 2016 року, виданої Полтавською державною аграрною академією, [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання, Полтавської державної аграрної академії, факультет обліку та фінансів з 01 вересня 2015 року, дата завершення навчання - 30 червня 2019 року. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні матері, самостійного заробітку не має. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 191, 199-201 Сімейного Кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі названої норми суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved