Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Шацького районного суду Волинської області від 02 квітня 2014 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. У вересні 2017 року позивачу стало відомо, що відповідач близько року займається різними видами діяльності, працює на сезонних роботах за кордоном, за що отримує достатню платню, внаслідок чого його матеріальне становище значно покращилось. Позивач на даний момент не працює, отримує лише тимчасову державну допомогу на дитину в розмірі 261 грн. щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилася, позов підтримує, просила вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, заперечував щодо збільшення розміру стягуваних з нього аліментів на суму, що дорівнює 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом установлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №1700543, виданим виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 05 березня 2013 року (а.с. 5). Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 02 квітня 2014 року ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 26 лютого 2013 року, в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). З довідки виданої Ратнівським РВДВС ГТУЮ у Волинській області вбачається, що станом на 24.10.2017 року заборгованість по аліментах становить 10808 грн. (а.с.14). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з дитиною, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області 18 жовтня 2017 року (а.с. 7), не працює, отримує лише тимчасову державну допомогу на дитину в розмірі 261 грн. щомісяця. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що з наданих відповідачем трудової книжки (а.с 15) і довідки від 17.11.2017 року вбачається, що він не працює, на обліку в Любомльському центрі зайнятості не перебуває (а.с. 16). З довідки №3232 від 15.11.2017 року, виданої Любомльською міською радою Волинської області (а.с. 17) вбачається, що відповідач проживає у цивільному шлюбі з дружиною і її трьома дітьми, двоє з яких є неповнолітніми. Відповідач пояснив, що він бере участь в утриманні дітей дружини. Крім того, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2017\~року Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік»\~для дітей віком від 6 до 18 років - 1777 грн., меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що розмір аліментів слід збільшити, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial