Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

18.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку двокімнатної квартири [ADDRESS] . Позов обґрунтувала тим, що 26.06.2000 року вона разом із своїм батьком [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу №434, зареєстрованого на товарній біржі «Євгенія Сервіс», придбали у [PERSON] в спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 49,60 кв.м, в тому числі житловою 27,50 кв.м, зареєструвавши право власності в Краматорському міському БТІ запис №11294-П в книзі 42. Після смерті батька вона 22.11.2014 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому Ѕ частку квартири [ADDRESS] та зареєструвала право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Нещодавно вона вирішила розпорядитися своєю квартирою, однак виявила, що загубила оригінал правовстановлюючого документу - Договір купівлі-продажу №434 від 26.06.2000 року. Після звернення 01.07.2019 року до ТБ «Євгенія Сервіс» нею отримано дублікат Договору купівлі-продажу квартири який вона 05.07.2019 року надала разом із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, однак 11.07.2019 року отримала Рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень №47721758 з тих підстав, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх прав власності. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне. Згідно Дублікату договору купівлі-продажу №434, зареєстрованого на Товарній біржі «Євгенія Сервіс» 26.06.2000 року, виданого 01.07.2019 року замість загубленого [PERSON] , 26.06.2000 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 49,60 кв.м, в тому числі житловою площею 27,50 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] 10.03.2006 року уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 163 складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського МУЮ Донецької області та після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище - [PERSON]. Виданим 22.11.2014 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. Свідоцтвом про право на спадщину за законом, реєстровий №2-4548, посвідчено, що спадкоємцем 1/2 частки квартири [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] є його донька [PERSON] Право власності на успадковану частку квартири згідно Витягу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.11.2014 року за [PERSON] .. Відповідно до Свідоцтва про шлюб [PERSON] 24.05.2016 року зареєструвала у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського МУЮ у Донецькій області шлюб із [PERSON] , актовий запис № 110 та після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище - [PERSON] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Родічевої С.М. №47721758 від 11.07.2019 року відмовлено у державній реєстрації квартири [ADDRESS] з підстав втрати Договору купівлі-продажу за [PERSON] , оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягали договори купівлі-продажу жилих приміщень, договори міни, договори дарування нерухомого майна та довічного утримання. Недодержання цієї вимоги тягнуло недійсність договору (стаття 47 ЦК УРСР). Проте, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладання сторонами договору купівлі-продажу, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позивач придбавши 26.06.2000 року спільно із своїм батьком [PERSON] у відповідачки [PERSON] за договором купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Євгенія Сервіс» на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. 128 ЦК УРСР позивач набула право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Як заначила позивач [PERSON] в позовній заяві, звернення до суду обумовлено втратою Договору купівлі-продажу №434 від 26.06.2000 року, а на підставі дублікату договору їй відмовлено у державній реєстрації прав власності на квартиру. Відповідно до ст.392 ЦК України (в редакції 2004 року) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] , втративши документи на належну їй частку нерухомого майна позбавлена можливості розпорядитися ним, то право власності підлягає судовому захисту відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, оскільки іншого способу для поновлення порушеного права, ніж визнання права власності, законом не передбачено. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved