Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

18.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], 3-я особа: [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що згідно договору дарування від 28.04.1993 р його бабуся [PERSON] подарувала йому двокімнатну квартиру [ADDRESS] у Запоріжжі. Договір нотаріально засвідчений державним нотаріусом Гришиною В.І. і зареєстрований в реєстрі за № 36347. (копія додається). З відповідачкою [PERSON] позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.05.1992 року. У подружжя є син [PERSON], [INFO], з моменту реєстрації шлюбу та по теперішній час вони проживають в кв. [ADDRESS], але сім'я з 06.07.1993 р була прописана за адресою м Запоріжжя [ADDRESS], так як на той період вони оформлювали родинний обмін і факт такої прописки був доцільним. Хоча фактично в [ADDRESS] жив і живе весь цей час його батько - [PERSON], який є третьою особою у справі. Дані обставини підтверджуються довідкою ОСББ від 03.12.2018 р. Відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі з 1993 р. На даний час у зв'язку зі складними економічними умовами життя, виникла необхідність в оформленні факту реєстрації проживання за місцем фактичного проживання і позивач запропонував відповідачам перереєструватися в кв. [ADDRESS], виписавшись з [ADDRESS] у Запоріжжі, оскільки його батько - [PERSON] позбавлений можливості отримувати субсидію та змушений оплачувати платежі за утримання будинку за трьох людей, що для нього пенсіонера накладно. Крім того, відповідач [PERSON] в даний час десь знімає квартиру, своє місце проживання приховує, так як має непогашені кредити, в результаті чого до батька приходять колектори, загрожують йому, пишуть вимоги, що неприпустимо. Відповідачі категорично не бажають турбуватися з цього приводу, кудись ходити і щось робити, посилаючись на свою зайнятість і невигідність цих дій для них, що змушує позивача звернутися з вищевказаним позовом до суду. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 22.02.2019 року на 15 год. 00 хв. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. З позовом згодні. 3-я особа [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. З огляду на визнання відповідачами позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.04.1993 року, посвідченого державним нотаріусом 4-ої Запорізької державної нотаріальної контори Гришиною В.І. (а.с. 26). За вказаною вище адресою також зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками з ОСББ від 02.12.2018 року (а.с. 22, 23). Відповідач по справі [PERSON] є дружиною позивача [PERSON], а [PERSON] є його сином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], проте з 1993 року та по теперішній час за вищевказаною адресою не проживають, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 02.12.2018 p. (а.с. 24). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] з 1993 року без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved