Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

18 липня 2016 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ТАРНАКОП [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2013 року в сумі 15.336,36 грн. Представник позивача , який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю , в позові зазначає , що відповідно з умовами кредитного договору б/н , укладеного 12 квітня 2013 року між банком та відповідачем ТАРНАКОП [PERSON] , йому було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в сумі 1200,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобовязання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В наслідок цього відповідач порушив умови кредитного договору , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. В наслідок порушення зобовязань за кредитним договором від 12 квітня 2013 року, станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 15.336,36 грн., яка складається з: - 1193,83 грн. заборгованість за кредитом ; - 9936,04 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом; Позивач також просить стягнути з відповідача передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 706,49 грн. штраф ( процентна складова). Відповідач , належним чином повідомлений про розгляд справи , повторно не явилася в судове засідання , заяву про розгляд справи за його відсутності не подав , про поважні причини неявки не повідомив. За згодою представника позивача справу розглянуто в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. 12 квітня 2013 року між банком та відповідачем ТАРНАКОП [PERSON] укладено кредитний договір , відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобовязання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах , передбачених Договором. Згідно розрахунку , відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору , в наслідок чого станом на станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 15.336,36 грн., яка складається з: - 1193,83 грн. заборгованість за кредитом ; - 9936,04 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 706,49 грн. штраф ( процентна складова). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та оплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України цього Кодексу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Таким чином , судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved