Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно з дати звернення до суду до закінчення навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 25.10.1997 року по 04.11.2008 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою, навчається у Харківському національному економічному університеті ім. С.Кузнеця на денній формі навчання та потребує додаткових витрат на комп'ютерні курси, які необхідні для навчання в університеті. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позов визнав у повному обсязі, зазначив, що працює деканом факультету інженерів землевпорядкування ХНАУ ім. В.В. Докучаєва та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 жовтня 1997 року по 04.11.2008 року перебували у шлюбі, який було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08 червня 2012 року, видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (паспорт серії [NUMBER], виданий Фрунзенським РВ ). Також, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є студенткою 1 курсу факультету економічної інформатики, денної форми навчання Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, закінчує навчання 30 червня 2019 року (довідка № 126/2016 від 02.06.2016 року). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачем у справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Згідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює у Харківському національному аграрному університеті ім. В.В. Докучаєва, має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно, стан здоров'я та матеріальне становище, відсутність на утриманні інших рідних чи усиновлених дітей та непрацездатних батьків, дозволяє йому працювати та сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання. Враховуючи, що відповідач позов визнав, має можливість надавати допомогу своїй доньці, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно з дати звернення до суду (17 червня 2016 року) до закінчення навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 551 гривня 20 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved