Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном. Позивач з урахуванням уточнень в позовній заяві вказує на те, що вона та відповідач є співвласниками нерухомого майна в рівних частинах, по Ѕ частині за кожним, за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дане нерухоме майно виникло у сторін в порядку спадкування. Так як відповідач ставив під сумнів правомірність набуття позивачкою права власності на нерухоме майно, створював перешкоди в користуванні ним, що змусило звернутися до суду з відповідним позовом, крім того позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виділити позивачу та відповідачу частину земельної ділянки відповідно до плану та схеми поділу земельної ділянки. Ухвалою судді від 10.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засідання заявлені вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та уточнення до неї та просила їх задовольнити, крім того повідомила, що відповідач чинить опір в користуванні її частини будинку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечив, та повідомив, що викладенні обставини справи є безпідставними та не обґрунтованими, відповідачем не здійснюється ніякої перешкоди у користуванні частиною будинку позивачки. Крім того зазначив, що в вказаний будинок є окремі два входи. У задоволенні позовних вимог про встановлення користування земельною ділянкою просив відмовити, у зв`язку з тим, що ні позивач ні відповідач не є власниками вказаної земельної ділянки. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, є співвласниками нерухомого майна в рівних частинах, по Ѕ частині за кожним, за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дане нерухоме майно виникло у сторін в порядку спадкування. 18 квітня 2017 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі майна, що знаходиться у спільній частковій власності були задоволені частково, що підтверджується копією рішення суду. Відповідно до рішення суду виділено в натурі [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а саме : кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд - гараж - Ж, сарай - З, колодязь № 5. Виділено в натурі [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] ., а саме : кімната 1-1, площею 9,0 кв.м.; кімната 1-2 , площею 10,6 кв.м.; кімната 1-3, площею 16,9 кв.м.; кімната 1-4, площею 1,2 кв.м.; кімната 1-5, площею 2,6 кв.м.; кімната 1-6, площею 11,7 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд - літню кухню -Б; сарай- Е; вбиральню - В; огорожу №1. Ворота - № 2 з хвірткою залишено в спільному користуванні. Припинено право спільної часткової власності [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а саме : кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд - гараж - Ж, сарай - З, колодязь № 5. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що протиправні дії відповідача позбавляють позивача права користуватися нерухомим майном, за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, в порушення ст. 321 ЦК України відповідачем обмежується здійснення права власності позивача та чиняться перешкоди у здійсненні користування та розпорядження своїм майном - будинком з прибудинковими будівлями та спорудами. Згідно ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що вказує на правомірність мого звернення до суду. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача. Розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача [PERSON] надати позивачу дублікатів ключів від хвіртки воріт, дверей житлового будинку та встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою : [ADDRESS] , виділивши [PERSON] та [PERSON] частину земельної ділянки відповідно до плану та схеми поділу земельної ділянки. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. на користь позивача. Враховуючи вищевказане,

Outcome: partial