Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

18 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт не проживання [PERSON] по [ADDRESS] на день смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та не прийняття ним спадщини. А також визнати за нею, право власності, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка- [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , наземельну ділянку загальною площею 3,0000 га, розташовану за адресою: Михайло-Ларинська сільська рада Вітовського (в минулому - Жовтневого) району Миколаївської області, земельну ділянку загальною площею 1,0063 га, розташовану за адресою: Михайло-Ларинська сільська рада Вітовського (в минулому - Жовтневого) району Миколаївської області, за межами населеного пункту, земельну ділянку загальною площею 0,9188 га, розташовану за адресою: Михайло-Ларинська сільська рада Вітовського (в минулому - Жовтневого) району Миколаївської області, за межами населеного пункту. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з вищевказаних земельних ділянок. В передбачений законодавством строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а донька померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні спадщинина все майно, а тільки на частку, оскільки син померлого - відповідач [PERSON] був зареєстрований на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини не подавав та вважається таким, що прийняв спадщину. Отже вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини як єдиної спадкоємиці. Разом з тим, [PERSON] фактично не проживав з батьком з 2011 року, а лише був зареєстрований, тому вона звернулася до суду про встановлення факту не проживання відповідача разом зі спадкодавцем [PERSON] та не прийняття ним спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07 березня 1981 року (а.с. 14). Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 вересня 1985 року (а.с. 15). У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 та частина 1 статті 1273 ЦК України). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно довідки Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 07 листопада 2019 року на день відкриття спадщини, тобто на [INFO] були зареєстровані по [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] за однією адресою: дружина -[PERSON] , донька - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с.13). Дослідивши копію спадкової справи № 27/2019, після смерті [PERSON] , судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області звернулася його дружина [PERSON] онька померлого - [PERSON] звернулася з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019 року, винесеною приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М., позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] було відмовлено, в зв`язку з тим, що заявник має право на отримання у спадщину 2/3 частки спадкового майна,оскільки син померлого - [PERSON] був зареєстрований на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем та вважається таким, що прийняв спадщину, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав (59-95). Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від [INFO] , складеного мешканцями с. Михайло-Ларине Вітовського (в минулому - Жовтневого) району Миколаївської області, за адресою: [ADDRESS] в минулому - Жовтневого) району Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] , не проживають з 2011 року (а.с.17). Відповідно довідки Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 30 вересня 2019 року № 1686, до складу сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , входять: донька - [PERSON] та син - [PERSON] , які не проживають за вищевказаною адресою з 2011 року (а.с.35). Визначення терміну «постійне місце проживання» в діючому законодавстві відсуне (окрім судової практики). Також й відсутні будь-які часові критерії для визначення факту постійності. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрації місця проживання відповідача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав зі спадкодавцем З пояснень допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] є двоюрідною сестрою відповідача та померлий [PERSON] є її рідним дядьком. З 2011 року [PERSON] не проживаває разом з батьками по [ADDRESS] . Він не приїжджав на похорони батька, засобів зв`язку з ним не має. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він понад 20 років проживає по сусідству з позивачкою. В 2011 році син позивачки [PERSON] , поїхав від батьків та не проживає по [ADDRESS] . Після смерті чоловіка позивачка проживає сама. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про доведеність факту не проживання [PERSON] по [ADDRESS] на день смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та не прийняття ним спадщини. Враховуючи, що позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] було відмовлено, в зв`язку з тим, що вона має право на отримання у спадщину 2/3 частки спадкового майна, оскільки син померлого - [PERSON] був зареєстрований на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем та з урахуванням встановлення факту не проживання відповідача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд не вбачає перепон для оформлення позивачу спадщини в нотаріальному порядку та приходить до висновку про передчасність вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, в зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Outcome: partial