Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

18.12.2019 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, в якій просить стягнути з відповідачів борг за постачання теплової енергії у розмірі 15936,15 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що позивач постійно поставляв теплову енергію за місцем проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі в повному обсязі не проводили розрахунок внаслідок чого за період з 01.12.2016 р. по 01.05.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 15936,15 грн. Позивачем направлявся відповідачам лист щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг, але сплата по теперішній час відсутня, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] за спожиту теплову енергію в розмірі 15936,15 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», а також судового збору у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 23.01.2020 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 13.02.2020. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2020 року розгляд справи відкладено на 19.03.2020. 19.03.2020\~ухвалою Тернівського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області \~призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про причин неявки суд не повідомили та відзиву не подали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] , [PERSON] згідно відомостей адресного бюро і особового рахунку № [NUMBER] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто є споживачами теплової енергії, а.с.4. Постачання теплової енергії у період з 01.12.2016 по 01.05.2019 за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами № б/н, № [NUMBER] від 07.11.2018, № 1119 від 03.04.2018, №158, № 488, №698, а.с. 6-7. За період з 01.12.2016 по 01.05.2019 виникла заборгованість за вищезазначеною адресою, яка згідно письмового розрахунку за теплову енергію, з яким суд погоджується, становить 15936,15 грн., а.с. 5. Позивачем на адресу проживання [PERSON] , [PERSON] направлялось повідомлення про необхідність сплати заборгованості за теплову енергію, однак борг відповідачами не сплачено, а.с. 8, 9, 10. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно\~до ч. 1\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~ст. 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно\~ст. 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається. Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства України, відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги за період з 01.12.2016 по 01.05.2019 не сплачували, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 15936,15 грн. Отже, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Таким чином, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за постачання теплової енергії в розмірі 15936,15 грн. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з кожного відповідача по 960,50 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову, а.с. 1. На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 322, 634 ЦК України,

Outcome: approved