Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

18 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є припинення стягнення з позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з нього за рішенням суду стягуються аліменти на утримання малолітнього сина, а оскільки останній з жовтня 2020 року проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні, просив звільнити його від сплати аліментів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом акту про підтвердження факту проживання осіб від 11 лютого 2021 року, за адресою проживання позивача з останнім проживає і його син [PERSON] (а.с. 9). Інформаційною довідкою № 32 від 19 лютого 2021 року, що видана директором Очаківської ЗОШ № 2, підтверджується факт проживання та утримання [PERSON] його батьком [PERSON] з середини жовтня 2020 року, оскільки мати дитини перебуває на лікуванні в закладі охорони здоров`я (а.с. 8). Отже, після ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідачки, дитина, починаючи з жовтня 2020 року, проживала та проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, проживання дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 81 ЦПК України). З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав - надав належні та допустимі докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів, а відповідачка позов визнала та наведених позивачем обставин не заперечувала, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved