overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

18.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 09.10.2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне і повсякденне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2017 року та з вказаного часу їх відносини не можуть вважатись нормальними для задовільного сімейного життя. Сторони проживають окремо. Спору з приводу майна подружжя між сторонами не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], оскільки останній, у добровільному порядку через органи РАЦС не бажає цього зробити. Витрати по сплаті судового збору просила покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона підтримала позов та просила розгляд справи провести без її участі. На фіксуванні судового процесу технічними засобами звукозапису не наполягала. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява в якій він просив провести розгляд справи без його участі. На фіксуванні судового процесу технічними засобами звукозапису не наполягав. Проти задоволення позову не заперечував. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2015 року, який оформили у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №174. (а.с. 7) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у зв'язку з чим, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Спору про поділ майна між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, із чого виходить, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивачки [PERSON] судові витрати, в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. по сплаті судового збору за подання позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

18.08.2017 року Голова правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «[PERSON], 3» [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 3797,97 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що в будинку за адресою м. Полтава, вул. Г.Сталінграду, 3, на установчих зборах від 08.07.2014 р. було прийнято рішення про створення Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «[PERSON], 3». Від 10.07.2014 р. була проведена державна реєстрація Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «[PERSON], 3». [PERSON], є власницею квартири № 39 за адресою м. Полтава, вул. Г.Сталінграду, 3, площею 86,7 кв.м. Рішенням загальних зборів від 22.07.2014 р. був затверджений тариф за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1 грн. 30 коп. за 1 кв.м. від загальної площі приміщення. Згідно розрахунку за утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «[PERSON], 3» в м. Полтава, вул. Г.Сталінграду, 3, по квартирі № 39 , загальна сума заборгованості станом на 01.04.2017 р. становить - 3797, 46 грн. Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «[PERSON], 3» надсилало попередження боржнику щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, однак станом на 18.08.2017 р. заборгованість відповідачем не погашена. [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ОСББ «[PERSON], 3», в тому числі з утримання будинку і прибудинкової території. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» [PERSON] повинна своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до п. 6 ст. 13 ЗУ Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна обєднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

18.08.2017 року до суду звернувся заявник з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити той факт, що заявник [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту необхідно для укладання договору дарування. У судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи: Приватний нотаріус Чернігіського міського нотаріального округу Ковтун Кларіна Вадимівна у судове засідання не з'явилася, подала заяву по розгляд справи без її участі. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено, [PERSON], народилася [INFO] року і у свідоцтві про народження, серія [NUMBER], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 12.05.1964 року у заявника народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого с. Маціевка Прилуцького районну Чернігівської область, в розділу мати було помилково записано російською мовою [PERSON]. В той час як по-батькові заявника є [PERSON]. У завника виникла необхідність укладання договору дарування на доньку - [PERSON] [INFO]. Для оформлення договору дарування частки житлової квартири за адресою: [ADDRESS], заявник звернулася до нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округа Ковтун Кларіни Вадимівні, яка відмовила в оформленні договору дарування, в зв'язку з тим, що є розбіжності в по-батькові заявника, яке зазначено в свідоцтві про народження [PERSON] У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

18.08.2017 року до суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON] Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.10.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Кустовецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають позивачем. Сторони припинили спільне проживання в зв'язку з різними поглядами на життя та відсутністю спільних інтересів, крім того відповідач неправомірно поводив себе у сім'ї, зраджував дружині, на підставі чого у них виникали постійні сварки. Відтак позивач дійшла висновку, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її та дітей інтересам. Строк для примирення просить не давати, оскільки це не змінить її стосунків з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому позивач позов підтримує. Відповідач також надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши докази, беручи до уваги заяви сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що доводиться свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 083400 (а.с.4) від якого мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7), спір щодо виховання яких між сторонами відсутній. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо через різні характери та погляди на життя, шлюб та сім'ю, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з викладеним, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

18.08.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 29 квітня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №84. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 29 квітня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №84 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 29.04.2006 року). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

18.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі з серпня 2012 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Ухвалою суду від 01.09.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO], який проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно рішення суду від 13.06.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до його повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.05.2012 року. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до її утримання, тому враховує позицію відповідача з приводу позовних вимог і вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитини повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 18.08.2017 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

18.08.2017 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 23.01.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Посилаючись на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, позивач просив суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.01.2010 року, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області ( актовий запис № 03). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Звернулись до суду з заявами, у яких просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

18.08.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на ті обставини, що при здійсненні перевірки на предмет дотримання споживачем Правил користування електроенергією для населення було встановлено безоблікове користування електроенергією відповідачем , про що було складено акт. Матеріальна шкода, спричинена безобліковим використанням електроенергії складає 759 грн. 57 коп.. 13.11.2015 р. було також виявлено безоблікове користування електроенергією, що встановлено Актом № М-532, внаслідок чого утворився борг 187 грн. 68 коп., Просили стягнути з відповідача в рахунок відшкодування боргу 917 грн. 25 коп. В судове засідання надійшли заяви від сторін, згідно яких просили розглянути справу у їх відсутність. Позивач підтримав позовні вимоги, відповідач не визнав позовні вимоги через те, що не проживає в даній квартирі протягом тривалого часу, є тільки головним вкартиронаймачем. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне : Актом від 05.04.2017 року № S -6117 Про порушення правил користування електричною енергією встановлено, що відповідач безобліково користується електроенергією. Своїми діями відповідач порушив Правила користування електроенергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, за що повинен нести цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 53 зазначених Правил відповідач повинен відшкодувати шкоду, спричинену відповідачу. Розмір спричиненої шкоди позивачем визначено відповідно до [PERSON] обчислення розміру відшкодування шкоди, спричиненої енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, яка затверджена Постановою національної комисії регулювання електроенергетики України 04.05.2006 р. і складає 729 грн. 57 коп.. Як вбачається з акту М5322 від 13.11.2015 р. також було встановлено безоблікове користування електроенергією даним споживачем, що складає, згідно розрахунків, 187 грн. 68 коп. Вказані суми боргу, а також судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

18.08.2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 07.06.2008 року померла [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки , розташованої на території Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців немає. У червні 2017 року звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом , для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла , позивачка просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність та про те , що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 07.06.2008 року померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки , розташованої на території Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть ( а.с.- 7 ) та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.- 10 ). Як видно з заповіту , посвідченого Новоселівською сільською радою Любашівського району Одеської області , [PERSON] заповіла право на земельний пай [PERSON]. З листа нотаріуса № 436/02-14 від 21.06.2017 р. видно , що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті [PERSON]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.-6) З матеріалів справи вбачається , що стан здоров»я позивачки в період прийняття спадщини був незадовільний , що підтверджується випискою №198 Любашівської ЦРЛ. із медичної карти амбулаторного хворого ( а.с.- 5 ) На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

18.08.2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 06.06.2015 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сторони у судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд,

Outcome: approved