Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

17.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області та просить \~визнати за нею\~\~право\~\~власності на\~\~житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Залізничне, вул.Курчатова,19. При цьому вона посилається на те, що їй та її чоловікові [PERSON], померлому 03.11.2006 року, належав вищезазначений будинок. Після смерті чоловіка вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Але зареєструвати право власності та оформити спадщину на цей будинок вона не може через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому вимушена звернутися до суду.\~\~ Позивач [PERSON], до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 34 по вулиці Бессарабська (колишня назва Толбухіна) в с.Залізничне Болградського району Одеської області на праві власності належав до суспільної групи робочий двір, тобто було спільним майном подружжя: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою № 349 від 14.03.2018 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області про склад і тип двору. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. \~Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Вказана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В свою чергу, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по цивільній справі №6-145цс13 Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 068609 від 04.11.2006 року, виданого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 54,\~[PERSON],\~ помер 03.11.2006 року (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, у тому числі на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцем померлого є його дружина, позивач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 040781 від 14.03.1955 року, а/з №9 (а.с.7), яка є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області № 1170 від 19.10.2017 року (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] \~№397/02-31 від 24.10.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, якій підтверджував би належність будинку спадкодавцеві (а.с.13). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №50318835 від 18.12.2017 року. Окрім цього при зверненні позивача до державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації свого права власності на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння їй було відмовлено в такій реєстрації, що підтверджено рішенням № 38024703 від 09.11.2017 року (а.с.14). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved