overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її чоловіка [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатним, посилаючись на те, що віє є інвалідом 2 групи, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері № 4 по вул. Щербакова, 64-А м. Києва, неодноразово лікувався в стаціонарних відділенням психічної лікарні № 1 м. Києва. Через Хворобу [PERSON] не може розуміти значень своїх дій, керувати ними і потребує опіки та постійного догляду, не може розпоряджатися своєю пенсією, не може себе обслуговувати. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій вказувала, що підтримує заявлені [PERSON] вимоги та просить слухання справи провести в їх відсутності, що суд з урахуванням думки заявниці вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаного представника. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, між [PERSON], [INFO] та заявницею [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб 16 липня 1983 року (а.с. 3). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований разом з заявницею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК серія КИ-1 № 070963 від 17.11.2003 [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с. 4). Як вбачається з Висновку судово-психіатричного експерта № 617 від 19 вересня 2017 року, на теперішній час [PERSON], [INFO], страждає на шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, дефектний стан та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 23-24). Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням та по своєму психічному стану не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними, то його необхідно визнати недієздатним. Приймаючи до уваги наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка за своє життя склала заповіт і все належне їй майно заповідала, заявниці, як своїй доньці, однак оформити прийняття спадщини [PERSON] не має можливості через розбіжності в написанні імені матері в свідоцтві про смерть та її свідоцтві про народження. За таких обставин [PERSON] була вимушена звернутися до суду, прохала встановити факт, що вона є дочкою [PERSON]. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги підтримує.(а.с.19) Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області в судове засідання не з*явився до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.(а.с.15,16) Суд дослідивши зібрані по справі матеріали та докази, дійшов висновку, що дані вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в с. Черневе Глухівського району Сумської області (а.с. 4) З копії Свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Черневе Глухівського району Сумської області і її батьками записано: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5) З Посвідчення від 03.11.2002 виданого на ім'я - [PERSON], вбачається, що вона має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни.(а.с.7) З посвідчення [NUMBER], вбачається, що [PERSON], призначена пенсія по віку з 15.05.1980. (а.с.7) Відповідно до Свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування видане Пенсійним фондом України - [PERSON]. (а.с.7) З копії паспорта вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Черневе Глухівського району Сумської області. (а.с.8) Згідно заповіту від 26.10.2016 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно яке буде належати їй на день смерті та на що вона буде мати право, заповіла своїй дочці - [PERSON] (а.с.11), що підтверджує факт родинних відносин між померлою і заявником. Те, що [PERSON] є матір*ю заявниці також підтверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, та тим що вони за життя підтримували родинні стосунки та взаємовідносини у них були як матері та доньки. За таких обставин, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON], померлій [INFO] в с. Черневе Глухівського району Сумської області. Встановлення цього факту дійсно має для заявниці юридичне значення, так як впливає на її права та іншим чином вона захистити їх не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.07.2001р. у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1012. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач та її представник підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В останнє судове засідання не зявилися, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.2001р. у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1012. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 24 квітня 2015 року та проживали разом до 28 листопада 2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через насилля в сімї, з 28.11.2016 року вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, спору щодо поділу спільного майна та утримання дитини немає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав, просив термін на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2015 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 134344. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БВ № 263337 від 13.01.2016 року, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що\~сім'я фактично розпалась, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачкою в сумі 640,00 грн. згідно квитанції № 0.0.747296040.1 від 18.04.2017 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 144. Вона та відповідач не мають дітей від шлюбу. Позивач зазначила, що сімейні відносини з відповідачем були припинені з початку 2017 року, в зв'язку з різними поглядами на життя, несхожості характерів, внаслідок чого виникали непорозуміння та сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу просила її прізвище залишити без змін.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з початку 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

19 квітня 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: сімейне життя не склалося, так як стали виникати сварки та скандали, які відбувалися в присутності дитини, негативна поведінка відповідача погано позначається на її здоров'ї та здоров'ї їхньої дитини; фактично сімейні відносини припинені понад рік тому, проживають окремо 2 місяці, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 11), однак за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками на пошту і в судове засідання не з'явився (а.с. 19), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, причин поважності неявки не убачається. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 220 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

19 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Герасимівка, вул. Гагаріна, буд. 30. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.04.2017 р. о 20 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.04.2017 р. о 20 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Хурди лікарні КЗ „Новомосковської ЦРЛ ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, негативістична. агресивна, кричить, вважає, що її намагаються вбити невістка та брат, бачить труну в кімнаті. Дезорієнтована. До чогось прислухається. Знаходиться в стані психомоторного збудження. Злобно висловлюється на адресу оточуючих, погрожує фізичною расправою. [PERSON] було поставлено попередній діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан відміни алкоголю з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

19 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., Солонянський р-н, с. Пропашне, вул. Шевченко, 30. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.04.2017р. о 20 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.04.2017р. о 20 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Солонянської ЦРБ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює маячні ідеї відносини. Під час розмови легко роздратовується. Мовлення прискорене, дезорганізоване. Висловлює маячні ідеї на адресу оточуючих. Негативістична до матері. Настрій нестійкий, роздратована. Встановлену дистанцію не підтримує. Емоційно неадекватна. Мислення паралогічне, дезорганізоване. На запитання відповідає не по суті. Протидіє огляду. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром. Інвалід 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved