Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

17 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником, квартири [ADDRESS] , в якому також зареєстровані відповідачі по справі: її невістка [PERSON] та онук [PERSON] , які з 2014 року в квартирі не проживають, за місцем реєстрації не з`являються, їх речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймають. Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів, які добровільно з реєстрації не знялися, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились без поважних причин, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відзиву не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради надав висновок щодо визнання [PERSON] , [INFO] , особою, яка втратила право користування житловим приміщенням (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується заявою про затвердження мирової угоди від 06 січня 1993 року (а.с.5), ухвалою народного суду міста Костянтинівка Донецької області від 06 січня 1993 року (а.с.6) та договором дарування від 18 червня 1993 року (а.с.7-8). У вказаній квартирі зареєстрована невістка позивача, відповідач по справі [PERSON] з дитиною - неповнолітнім сином [PERSON] , 2003 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, складеною Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Маяк.1» від 17 липня 2019 року (а.с.9). Факт реєстрації відповідача [PERSON] та її дитини [PERSON] у зазначеній квартирі також підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, наданими листом Костянтинівської міської ради № 2583/09 від 24 липня 2019 року (а.с.19-21). З 2014 року відповідач [PERSON] та її дитина [PERSON] в кварирі не мешкають, за місцем реєстрації не з`являються, їх речі в квартирі відсутні. Факт їх відсутності та відсутності їх речей в квартирі підтверджується актами обстеження місця проживання від 13 червня 2018 року та 12 липня 2019 року, складеними в присутності свідків представниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк.1» (а.с.10, 11). З висновку органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 07 жовтня 2019 року (а.с.32) вбачається, що орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти визнання [PERSON] , 2003 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] та її дитина [PERSON] на засідання комісії не прибули, надали письмові заяви до органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради з проханням розглянути питання щодо втрати права користування вказаним житловим приміщенням без їх участі (а.с.41-42), проти зняття з реєстрації за вказаною адресою не заперечують у зв`язку з тим, що мають паспорта громадян Російської Федерації (а.с.35, 36) та постійну реєстрацію за іншою адресою (а.с.35, зворот, а.с.36, зворот, 39, 40), [PERSON] навчається у державному бюджетному професійному освітньому закладі Московської області «Раменський коледж» (а.с.37). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] разом із дитиною [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше року, факт їх реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved