Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

17 липня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 490909662 від 20 листопада 2013 року в розмірі 27374,49 грн., з яких: 10664,59 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10509,90 грн. заборгованість по процентам та комісією; 6200,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490909662 від 20 листопада 2013 року на суму 10758,57 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 490909662 від 20 листопада 2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 490909662 від 20 листопада 2013 року в сумі 27374,49 грн., з яких: 10664,59 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10509,90 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 6200,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата [PERSON]» відповідачу надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обовязку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. У позовній заяві наявне клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку, згідно приписів ст. 74 ЦПК України. В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову (а.с. 45-49), в яких просить відмовити в задоволенні позову; розгляд справи здійснювати за його відсутності. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові пояснення сторін та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.11.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490909662, згідно якого останній отримав кредит в сумі 10758,57 грн. під 39,90% річних з датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків 21.11.2017 року (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору) (а.с. 3-6, 7, 8-11). 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 490909662 від 20.11.2013 року (а.с. 18-20). 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до [PERSON] коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 490909662 від 20.11.2013 року на загальну суму 27374,49 грн. (а.с. 21, 23, 24, 25). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором № 490909662 від 20 листопада 2013 року станом на 10.10.2016 року становить в розмірі 27374,49 грн., з яких: 10664,59 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10509,90 грн. заборгованість по процентам та комісією; 6200,00 грн. пеня, штраф, неустойка (а.с. 15). Відповідачем у письмових запереченнях заявлено клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 45). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до п. 2.3 кредитного договору № 490909662 від 20 листопада 2013 року дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків 21.11.2017 року, а тому, звернувшись до суду з цим позовом 17 липня 2017 року, позивач не пропустив строк и позовної давності (як загальної, так і спеціальної). Що стосується твердження відповідача щодо його не ознайомлення із Розділом 2 кредитного договору № 490909662 від 20.11.2013 року «Загальні умови рефінансування кредитної картки ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 5-6), то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що він зі змістом вказаного документу не знайомий і підпис під вказаним документом не відповідає його підпису. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, тобто істотно порушив умови укладеного кредитного договору, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. Позивачем понесені і документально підтвердженні (а.с. 2 а) судові витрати в сумі 1600,00 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved