Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

17.12.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що вона з 26.05.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. В наслідок погіршення шлюбних відносин між позивачкою та відповідачем, з 21.05.2015 року відповідач не проживає разом з позивачкою та донькою та не надає ніяких коштів на утримання доньки та позивачки, яка зайнята по догляду за дитиною до досягненню останньою трирічного віку і потребує матеріальної допомоги. Донька проживає разом із позивачкою. В зв'язку з цим позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частина його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також останній не надає коштів на утримання позивачки, яка зайнята по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частина його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частина його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а відносно утримання позивачки згоден сплачувати аліменти в меншому розмірі, ніж заявлені в позовних вимогах позивачкою.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 26 травня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, № актового запису 407 (а.с.12), подружжя мають доньку - [PERSON], [INFO], якої відповідач є батьком (а.с. 11) і перебуває на утриманні матері (а.с.7). Сторони в судовому засіданні підтвердили, що подружні стосунки між ними припинені з 21 травня 2015 року та відповідач зібрав свої речі та покинув сім*ю і проживає окремо, поновляти стосунки не бажають. Згідно ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя. Зміст ст. 112 ч. 2 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне жіття подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає за необхідне розірвати шлюб між подружжям. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу зазначеної норми випливає, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина до досягнення останньою трьох років, але враховуючи обставину, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, проживає на орендованій квартирі, оскільки не має власного житла, дружина отримає допомогу на утримання дитини від держави, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а саме у розмірі 1/6 частини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить із заявленого позивачкою їх розміру, визнання позову відповідачем, і визначає їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial