Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

17 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до комунального підприємства «Очаківводоканал» (далі - КП «Очаківводоканал»). Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 01 травня 2012 року до 02 липня 2015 року вона працювала у відповідача на посаді оператора очисних споруд. Колективним договором даного підприємства передбачено додержання в оплаті праці вимог Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України. Проте затверджений штатними розписами підприємства її посадовий оклад був визначений без врахування умов Галузевої угоди. Таким чином, за період її роботи на підприємстві не була нарахована та виплачена заробітна плата, розмір якої, відповідно до уточнених позовних вимог, з урахуванням відрахувань на податок з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, складає 16378 грн. 62 коп. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача на її користь вказану суму. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник позивачки зазначив, що надавши копії наказів про введення на підприємстві стану фінансових труднощів, представник відповідача не довів, що такі накази дійсно видавались у встановленому порядку та що вони є підставою для невиконання вимог Галузевих угод щодо гарантованого розміру заробітної плати. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи вимоги позивачки безпідставними. Підтвердив, що коефіцієнт співвідношення мінімальної тарифної ставки 1,2 на підприємстві застосовується з 01 листопада 2012 року, а коефіцієнт 1,35 не застосовувався ніколи. Зазначив, що КП «Очаківводоканал» не перебуває під дією Галузевої угоди, оскільки не надавало повноважень на представлення інтересів в соціальному діалозі та укладення колективних угод Всеукраїнському об'єднанню обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунального господарства «Федерація роботодавців ЖКГ України» і підприємство відсутнє в Єдиному реєстрі суб'єктів Галузевої угоди. Крім того, підприємство було створено з 01 травня 2012 року, а колективний договір укладено лише у вересні 2012 року, тому підприємство не зобов'язано було дотримуватись вимог Галузевої угоди. У листопаді 2014 року до колективного договору внесені зміни, якими визначено, що положення Галузевої угоди щодо коефіцієнта співвідношення мінімальної тарифної ставки 1,35 мають застосовуватися лише за наявності прибутку на підприємстві. Крім того, представник відповідача послався на введення у підприємстві з 01 травня 2012 року по 01 грудня 2014 року стану фінансових труднощів, на період якого припиняється застосування коефіцієнту співвідношення мінімальної тарифної ставки 1,35, передбаченого Галузевою угодою. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивачка [PERSON] з 01 травня 2012 року по 01 липня 2015 року працювала у відповідача на посаді оператора очисних споруд, що підтверджується копією її трудової книжки (а.с. 9), та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні. За змістом ст. 2 КЗпП України, ст. 43 Конституції України, право громадян України на працю передбачає оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру. З метою регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів на підприємстві, відповідно до ст. 10 КЗпП України, укладається колективний договір, в якому, у відповідності до ст. 7 Закону України від 01 липня 1993 року № 3356-ХІІ «Про колективні договори і угоди» (далі - Закон України № 3356-ХІІ), встановлюються, зокрема, нормування і оплата праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат, а також гарантій, компенсацій і пільг. Згідно зі ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Частиною 2 ст. 97 КЗпП України передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до частин 3, 4 ст.97 КЗпП України, конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» з урахуванням загальних положень законодавства про оплату праці суд у разі вирішення спорів з цих питань має з'ясовувати, чи були і як саме вони врегульовані у зазначеному порядку та чи було при цьому додержано норм гарантій , передбачених законодавством, генеральною й галузевою (регіональною) угодами. При їх недодержанні застосовуються відповідно норми і гарантії, передбачені законодавством, генеральною, галузевою (регіональною) угодами. Згідно з ч.3 ст.3 3акону України № 3356-ХІІ, сторонами угоди на галузевому рівні є власники, об'єднання власників або уповноважені ними органи і профспілки чи об'єднання профспілок або інших представницьких організацій трудящих, які мають відповідні повноваження, достатні для ведення переговорів, укладення угоди та реалізації її норм на більшості підприємств, що входять у сферу їх дії. За змістом ч. 2 ст. 8 Закону України № 3356-ХІІ, угодою на галузевому рівні регулюються галузеві норми щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі); встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці. Статтею 9 цього ж Закону визначено, що положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Після закінчення строку дії колективного договору, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Як вбачається з матеріалів справи, на КП «Очаківводоканал» діє колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КП «Очаківводоканал» на 2012-2014 роки, зі змінами та доповненнями, що схвалений загальними зборами трудового колективу КП «Очаківводоканал», протокол № 2 від 17 вересня 2012 року, який 10 жовтня 2012 року зареєстрований в управлінні праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради (далі - Колективний договір) (а.с. 169-192). У п. 6.8 Колективного договору сторонами встановлено коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду за видами робіт та окремими професіями до встановленої мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду згідно з Додатком № 2. (а.с.178). Відповідно до п. 6.10 Колективного договору розміри тарифної ставки і схеми посадових окладів працівників встановлюються з урахуванням міжрозрядних, міжкваліфікаційних співвідношень, визначених галузевою угодою - додатки № 1, № 2, № 2 а та ст. 96 КЗпП України за погодженням з профкомом (а. с. 178). За положеннями Статуту підприємства, КП «Очаківводоканал» віднесено до сфери Галузевих угод, укладених між Міністерством з питань ЖКГ України (Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України), Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України (далі - Галузеві угоди) (а.с. 28-38). Відповідно до розділу першого Галузевих угод, останні поширюються на усіх найманих працівників та роботодавців, що перебувають у сфері дії угод. Як вбачається з п. 1.1.3 Галузевої угоди на 2010-2012р.р., п. 3.1.1, Галузевої угоди на 2013-2015р.р., мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту кваліфіковану працю встановлюється у розмірі не нижче визначеної законодавством мінімальної заробітної плати, а мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду - у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом (а.с. 236, 212). Згідно з Додатками № 2 до Галузевих угод, коефіцієнти співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду, коефіцієнт співвідношення за видом робіт - експлуатація та обслуговування систем водозабезпечення та водовідведення, становить 1, 35 (а.с. 223, 243). Законами України «Про державний бюджет України» на 2012 -2015 роки, мінімальну заробітну плату встановлено: у 2012 році з 01 квітня - 1 094 грн., з 01 липня - 1 102 грн., з 01 жовтня - 1 118 грн., з 01 грудня - 1 134 грн.; у 2013 році: з 01 січня - 1 147 грн, з 01 грудня - 1 218 грн.; у 2014 році - 1 218 грн.; у 2015 році: з 01 січня - 1 218 грн., з 01 вересня - 1 378 грн. Встановлений спеціальним законом і закріплений в договорі розмір мінімальної заробітної плати є базою обчислення посадового окладу з урахуванням положень галузевої угоди та колективного трудового договору. За змістом вищезазначених норм, встановлені галузевими угодами умови оплати праці є гарантіями для працівників в сфері оплати праці й безпосереднє застосування таких умов є обов'язковим для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії угоди. Отже, посадовий оклад робітника обчислюється з урахуванням встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати, а також встановлених Галузевою угодою та колективним трудовим договором коефіцієнтів співвідношення мінімального посадового окладу робітника до мінімальної заробітної плати (мінімальний розмір заробітної плати х 1,2 х 1,35). Включаючи до Колективного договору норми Галузевої угоди, а саме Додатку №2 до неї, сторони, таким чином, погодилися, що норми Додатку №2 до Галузевої угоди є для них обов'язковими, а відтак, у разі порушення, підлягають захисту, в тому числі в судовому порядку. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що твердження представника відповідача про те, що КП «Очаківводоканал» не перебуває у сфері дії Галузевих угод, а тому підприємство не зобов'язане дотримуватись їх умов та має керуватися лише положеннями колективного договору, є безпідставними та не приймаються судом до уваги. Судом також оцінюються критично посилання представника відповідача на накази про введення стану фінансових труднощів на підприємстві, як на підставу не враховувати при обчисленні заробітної плати коефіцієнти 1,3 та 1,35, передбачені Галузевою угодою. При цьому суд виходить з такого. Пунктом 6.12 Колективного договору передбачено, що у разі збитковості і на період подолання фінансових труднощів підприємства (ч. 2 ст. 14 Закону «Про оплату праці»), керівник має видати наказ про припинення до 6 місяців додержання міжпосадових (міжрозрядних) співвідношень в оплаті працівників в бік зростання. Як вбачається з наданих представником відповідача копій наказів «Про введення фінансових труднощів на КП «Очаківводоканал»» № 2/3 від 01 травня 2012 року, № 52/1 від 27 вересня 2012 року, №80 від 31 грудня 2012 року, № 68/1 від 27 червня 2013 року, № 127 від 29 листопада 2013 року та № 60 від 30 травня 2014 року (а. с. 110-115), в них не зазначено про припинення додержання міжпосадових (міжрозрядних) співвідношень в оплаті працівників в бік зростання. Таким чином, відповідач належним чином не довів наявність фінансових труднощів у спірному періоді та необхідності зниження оплати праці позивачки для їх подолання, а відтак заперечення представника відповідача проти позову є необґрунтованими. Показання допитаних судом в якості свідків директора КП «Очаківводоканал» [PERSON], головного бухгалтера [PERSON] та голови профспілкового комітету [PERSON] про тяжкий фінансовий стан підприємства вказані вище висновки суду не спростовують. Таким чином, в порушення положень Галузевих угод, заробітна плата позивачки [PERSON] у період з травня 2012 року по липень 2015 року визначена без врахування коефіцієнту співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за підгалузями, видами робіт до встановленої угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду на рівні 1,35, а у період з травня 2012 року по жовтень 2012 року - також без врахування мінімальної тарифної ставки робітника І розряду, тобто посадовий оклад позивачки визначено на заниженому рівні порівняно з гарантіями Галузевих угод та умовами Колективного договору, що призводить до порушення законодавства про оплату праці. З урахуванням наданого позивачкою уточненого розрахунку (а.с. 76) та довідки КП «Очаківводоканал» від 14 серпня 2015 року № 355 про доходи [PERSON] за період роботи з 01 травня 2012 року по 01 липня 2015 року на підприємстві КП «Очаківводоканал» (а.с. 10, 11), сума недоплаченої позивачці заробітної плати з урахуванням відрахувань на податок з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, становить 18868 грн. 23 коп., однак позивачка виключила з вказаного розрахунку період з грудня 2014 року по квітень 2015 року та просить стягнути з відповідача 16378 грн. 62 коп. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved