Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

19.04.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом до відділу Держгеокадастру у Гайсинському районі, вказуючи, що після смерті її батька [PERSON] [INFO] р. відкрилася спадщина, до складу якої входить належний померлому при житті на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], однак під час оформлення спадщини встановлено, що Гайсинським районним відділом земельним ресурсів на підставі постанови від 11.05.2007 року на зазначений будинок накладено арешт, що унеможливлює оформлення спадкових прав позивача; в процесі розгляду справи ухвалою суду від 4.09.2017 року замінено первісного відповідача на належного, а саме Гайсинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Гайсинський РВ ДВС ), оскільки з відповіді первісного відповідача на адвокатський запит з`ясувалося, що арешт накладено за постановою ДВС, 22.04.2009 року виконавче провадження закінчено, звільнено майно боржника з-під арешту, проте не внесено даних до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, вимоги позову просить задовольнити. Представник Гайсинський РВ ДВС в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З`ясувавши позиції сторін, вививши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], якому за життя належав на праві приватної власності житловий будинок в [ADDRESS] відповідно до рішення сесії Гайсинської міської ради від 19.06.2001 р. надано в постіне користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,0357 га, розташовану в [ADDRESS] його дочка [PERSON] є спадкоємицею першої черги, проте не може оформити свої спадкові права через наявність заборони на відчуження житлового будинку за постановою державного виконавця Гайсинського РВ ДВС, виконавчі провадження на даний час відносно [PERSON] відсутні, виконавче провадження № 5252607 закінчено 22.04.2009 року, винесено постанову про звільнення майна боржника [PERSON] з-під арешту. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост. 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач набула право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Статтею 41 Конституції Українивизначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно дост. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно дост. 50 Закону України «Про виконавче провадження»у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна На час розгляду справи виконавче провадження знищено в звязку з закінченням терміну його зберігання відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця [PERSON], неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved