overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що в січні 2016 року йому стало відомо, що на належну йому ? частину будинку № 33 по вул.. Герцена в м. Херсоні постановою державного виконавця Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від 09.11.20004 року було накладено арешт по виконавчому провадженню про стягнення з нього боргу у розмірі 300 грн. на користь держави. В постанові також зазначено, що арешт накладений і на будинок № 37-а по вул.. Шевченко в с. Широка Балка Херсонської області, до якого він не має жодного відношення. В виконавчій службі йому повідомили, що перевіркою ЄДРВП не виявлено виконавчі провадження де він є боржником, а строк зберігання виконавчих проваджень стосовно адміністративних штрафів один рік. З цих підстав йому було відмовлено в скасуванні арешту, що порушує його права та інтереси як власника майна. Просить зняти арешт з ? частини будинку № 33 по вул.. Герцена в м. Херсоні. Адвокат [PERSON], що діє в інтересах позивача надав суду заяву, якою просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні [PERSON] своєю заявою просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від 09.11.20004 року за виконавчим провадженням на підставі постанови Комсомольського районного суду м. Херсона за № 3-4696 від 14.07.2004 року про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 300 грн. на користь держави було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження ? частину будинку № 33 по вул.. Герцена в м. Херсоні, що належиться на праві власності [PERSON] Згідно відповіді ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від 04.02.2016 року за № 1667 перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не виявлено виконавчі провадження де боржником є [PERSON]. Відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюста України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, виконавчі провадження стосовно стягнення адміністративних штрафів зберігаються один рік. Таким чином виконавче провадження знищено, у зв»язку із закінченням строку збереження, тому відсутні підстави для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника. Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 60 ЗУ «Про виконавче провадження»\~передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки, накладений арешт та заборона відчуження на зазначене нерухоме майно на теперішній час перешкоджає власнику вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття та аліментів в розмірі 1000 гривень на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказує, що між нею та відповідачем укладено шлюб, відповідач є батьком дитини, коштів на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає, хоча має змогу надавати матеріальну допомогу. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в пресі (газета «Вісті Рівненщини» №11, 18 березня 2016). За таких обставин, наявні всі підстави для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Також пояснила, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, дитина проживає разом з нею, відповідач проживає окремо від сім»ї, грошових коштів на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча має доходи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2014 року померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка. За життя [PERSON] склала заповіт на позивача. Позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті матері позивач не зверталась до нотаріуса, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, 16.06.2016 року від її представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, у якій представник одночасно зазначив про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - Краснопільська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Краснопільська сільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158,169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона до квітня 2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах і народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, який добровільно визнав себе батьком дитини. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що останній не працює, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. З витягу з копії актового запису про народження від 24.11.2014 року № 23 та свідоцтва про народження, виданого Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 24.11.2014 року, актовий запис № 23, складений 24.11.2014 року, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 11.02.2016 року № 197, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

19.02.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона мешкала з відповідачем в цивільному шлюбі, від якого народилася [INFO] дочка - [PERSON] З вересня 2015 року вона з дитиною разом із відповідачем не проживають, у зв'язку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

19.02.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. 07.07.2007 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з 05.01.2015 року, через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

19.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що 09 грудня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з серпня 2015 року. Донька проживає з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні доньки не досягнуто, участі в утримані доньки відповідач не бере. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 2005 року народження в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Від позивача, до розгляду справи, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб слід, що сторони 09 грудня 2006 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]; - довідка, видана Асоціацією співвласників багатоквартирних будинків м. Баштанки від 16.02.2016 року, підтверджує що донька [PERSON], 2005 року народження дійсно проживає разом з позивачкою. В силу вимог статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2005 року народження, в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

19.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\~800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків по утриманню дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій проти позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1\~000 грн. не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2016 року 1\~455 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобовязані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 727 грн. 50 коп. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років (1 455грн./2 =727,50 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

19.02.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 18 лютого 2014 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. На протязі останнього часу відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання спільної дитини. Згідно розрахунків позивачки, з урахуванням наявних на даний час рівня цін на продукти харчування, в тому числі і дитячих, необхідності придбання для дитини одягу, взуття, ліків тощо, позивачка вважає, що їй для мінімального забезпечення дитини необхідно не менше 1/4 частини з його доходу. Відповідач не має бажання добровільно забезпечувати сина вищевказаний відсоток утримання не поставить його в скрутне становище. Будь яких інших стягнень з відповідача не проводиться. В позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач також надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - Свідоцтво про шлюб (а.с.3) - свідоцтво про народження (а.с.4) - копія паспорта позивачки, ідентифікаційний номер (а.с.5,6) - ідентифікаційний номер відповідача (а.с.7) - довідка про реєстрацію відповідача ( а.с.18-19) - заява позивачки ( а.с.23) - довідка про заробітну плату відповідача ( а.с.33) У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.183 ч.1 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав відповідач є працездатною людиною, має постійне місця роботи, інших утриманців не має . На підставі ст.ст. 180,182,183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

19.02.2016 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства»УкрСиббанк» про визнання договору споживчого кредиту № 11244879000 від 01.11.2007року недійсним, залишено без задоволення. Однак , ухваливши рішення ,суд не вирішив питання про стягнення з позивача у дохід держави судового збору у відповідності до вимог ст.88ЦПК України . Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України - рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Відповідно до\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, що у відповідності до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України\~не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне вирішити питання про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Оскыльки рышенням суду в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, при зверненні до суду з позовом позивач не сплачував судовий збір,то у відповідності до вимог ст.88ЦПК України про, з позивача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487грн.20коп. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

19.02.2016 року та уточнено 26.02.2016 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за постачання теплової енергіїв розмірі 9283 грн. 75 коп. за період з 01.11.2010 року по 01.01.2014 року, а також просить стягнути з відповідача на їх користь 1378 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтуванні позову вказують, що позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач оплату в повному обсязі за отримані послуги не робив. Відповідно з неповною сплатою за отримані послуги у відповідача накопичився борг, у звязку з чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але за заявою боржника судовий наказ від 16.05.2014 року було скасовано. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає частково в межах позовної давності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає,що відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті за постачання теплової енергіїу межах за давністю позову у сумі 683 грн. 93 коп., так як в даному випадку перебіг строку позовної давності рахується з дня звернення позивачем до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з 21.02.2014 року. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial