Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

17 липня 2013 року позивач ПАТ «Райз-Максимко» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої малолітніми особами. 4 вересня 2013 року позивач свої вимоги уточнив і звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої малолітніми особами. Позивач свої вимоги мотивує тим , що у березні 2013 року на складі зберігання соломи за адресою [ADDRESS] було виявлено пожежу. Підчас пожежі було знищено 30 т соломи пшеничної в тюках, тому позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 11700 грн. Під час досудового розслідування було встановлено, що 28 березня 2013 року близько 12 години неповнолітні [PERSON], 2000 року народження, та [PERSON], 2003 року, перебуваючи біля сінника палили сигарети, і внаслідок необережного поводження з вогнем виникла пожежа. В даному діянні формально містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Ст.194 КК України, але враховуючи, що вищевказані неповнолітні особи не досягли віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність і тому не являються суб'єктами вказаного діяння. На підставі Ст.1178 ЦК України шкоду мають відшкодувати батьки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Відповідачі добровільно відшкодувати спричинену шкоду відмовились, тому позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] по 2925 грн. з кожного за спричинену матеріальну шкоду та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Представник позивача Грушевич В.О. в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю і суду пояснили, що досудове розслідування кримінального провадження було проведено не належним чином і не встановлено все коло осіб винних в пожежі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згоден сплачувати збитки разом з усіма винними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів кримінального провадження №12013200060000549 30 жовтня 2013 року слідчий СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області [PERSON] винесла постанову про закриття кримінального провадження, яка на даний час не оскаржена і набрала законної сили, відповідно до якої встановлено, що 28 березня 2013 року близько 12 години по [ADDRESS] виникла пожежа в сіннику в результаті необережного поводження з вогнем [PERSON], який запалив цигарку. Дане кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, так як [PERSON] на момент вчинення діяння виповнилось лише 10 років. Згідно до постанови Охтирського міськрайонного суду від 17 квітня 2013 року відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності по Ст.184 ч.1 КУпАП, так як недостатньо уваги приділяла вихованню свого малолітнього сина, [PERSON], який 6 квітня 2013 року під час пустощів з вогнем, став причетний до пожежі сінника . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю і щиро розкаялась. В матеріалах справи мається висновок експертного товарознавчого дослідження №724 від 14 червня 2013 року відповідно до якого ринкова вартість соломи пшеничної, заготовленої восени 2012 року в кількості 30000 кг, становить 11700 грн. Також в матеріалах справи мається свідоцтво про народження малолітнього [PERSON], відповідно до якого його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. За змістом положень Ст. ст. 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно Ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно Ст. 16 ЦК України, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до Ст. 1178 Цивільного кодексу України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до Ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 ЦПК України. При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини , якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, так як судом встановлено, що пожежа сталась з вини лише малолітнього [PERSON], тому відповідачами за даним позовом мають бути лише батьки малолітнього [PERSON], а саме, [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні не надали жодних доказів суду того, що вони сумлінно здійснювали нагляд за своїм малолітнім сином, і їх вини у виникненні пожежі немає. До того ж матеріалами справи, а саме, постановою Охтирського міськрайонного суду від 17 квітня 2013 року підтверджується, що пожежа сталась саме в результаті недостатньої уваги з сторони [PERSON] щодо виховання свого малолітнього сина. Не визнання відповідачами позовних вимог суд сприймає як їх спосіб захисту від цивільної відповідальності. Відповідно до вимог Ст.88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial