Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

19.01.2015 позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до Дніпропетровської міської ради, де третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що згідно державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ДП №105697, виданого 08.06.2000, право приватної власності на землю за №030010 на земельну ділянку, площею 0,0688 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить її діду [PERSON], який помер [INFO]. За заповітом від 15.07.2005 [PERSON] заповів [PERSON] ? частину домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.02.2012 право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом 15.07.2005, та на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом визнано за нею, [PERSON]. 04.08.2014 позивачка зареєструвала належним чином право власності на домоволодіння [ADDRESS]. В жовтні 2014 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у неї оригіналу вищевказаного державного акту, про що 13.01.2015 винесено відповідну постанову. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0688 га, наданою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.2-4). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач Дніпропетровська міська рада до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третьою особою Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою надано заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ДП № 105697, виданого 08.06.2000, право приватної власності на землю за № 030010 на земельну ділянку, площею 0,0688 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 10, 26). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 19). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.11.2011 за [PERSON] визнано право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 15.07.2005, та на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], яке набрало чинності 20 лютого 2012 року (а.с. 21-22, 23-24). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 07.09.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.9). 04.08.2014 позивач зареєструвала належним чином право власності на домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.18). Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення у розмірах встановлених договором. При переході права власності на будівлю, споруду право власності на земельну ділянку, або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи припиняється право власності та право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 2 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в абз.1,2 п.10 своєї постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Оскільки одержати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через нотаріальну контору позивачка не може, про що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2015 року, вона звернулась до суду з даним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Outcome: approved