Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

18.05.2018 позивачка [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ПАТ «Закарпатгаз», в якому просила зменшити суму компенсації вартості природного газу, обсяг якого перераховано згідно з актом-розрахунком від 01.03.2018 №1, внаслідок порушення на ринку природного газу, зафіксованого актом про порушення №1719/1044 від 11.08.2018 з 10419,72 гривень на 90%. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.2018 працівники Хустської філії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» вилучили з будинку позивачки лічильник обліку використаного газу для проведення перевірки та встановили, що останній не працює, про що склали акт №1719. 01.03.2018 комісія ПАТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення прийняла рішення про донарахування необлікованого об`єму природного газу за період з 21.09.2017 до 10.01.2018 на суму 10419,72 гривень. Посилаючись на ч. 4 ст. 1193 ЦК України, позивачка просить зменшити розмір відшкодування шкоди, оскільки вона є малозабезпеченою особою, пенсіонеркою, живе незаможно, частково сплатила заборгованість по газу. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна її заява від 28.08.2020 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача Бочкор А.І. просив відмовити у задоволенні позову. В матеріалах справи наявний відзив останнього від 25.06.2018, в якому зазначено, що 11.01.2018 працівниками ПАТ «Закарпатгаз» на об`єкті споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , у присутності позивачки, під час контрольного огляду виявлено порушення на ринку природного газу, про що складено відповідний акт. Вказаний акт підписаний позивачкою без зауважень. Згідно з акту-розрахунку від 01.03.2018, у зв`язку з виявленим порушенням, до сплати перераховано об`єм природного газу 10419,72 м.куб, що становить суму 10419,72 грн. Вказаний обсяг природного газу визнано позивачку, оскільки нею укладено з відповідачем договір на відшкодування вартості втрат природного газу від 15.03.2018. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, в матеріалах справи наявна копія рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15.05.2019, ухваленого у справі за №309/3333/18. Згідно з вказаного рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» звернувся до [PERSON] з позовом про компенсацію вартості донараховного об`єму природного газу. З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що останнє набрало законної сили, оскільки залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 24.09.2020. За вказаним рішення встановлено наступне: [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання (природного газу) за адресою [ADDRESS] . 11.01.2018 працівниками ПАТ «Закарпатгаз» на об`єкті відповідача, під час проведення перевірки вузла обліку, було виявлено порушення на ринку природного газу, яке кваліфікується як робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ ж обліковується або обліковується некоректно, а саме - встановлено зупинку вузла обліку газу. 11.01.2018 працівниками ПАТ «Закарпатгаз» у присутності [PERSON] проведено демонтаж лічильника газу для проведення експертизи і складено акт про демонтаж лічильника газу № 1719. Актом-розрахунком від 01.03.2018 проведено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості побутовому споживачу [PERSON] за період із 21.09.2017 по 10.01.2018 (з урахуванням опалювальної площі 49 м.кв. та кількості проживаючих - 1 особа), згідно з яким остаточний рахунок становить 1226,17 м.куб. вартістю 10419,72 грн. 15.03.2018 між ПАТ «Закарпатгаз» та [PERSON] було укладено договір на відшкодування вартості втрат природного газу, згідно з умов якого [PERSON] зобов`язалася до 31.08.2018 компенсувати ПАТ «Закарпатгаз» вартість природного газу, обсяг якого перераховано актом-розрахунком від 01.03.2018, у розмірі 10419,72 грн. по 1736,62 грн. щомісячно. В матеріалах розглядуваної справи також наявна копія договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 15.03.2018, копія акту про порушення від 11.01.2018, копія акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості побутовому споживачу від 01.03.2018. В позовній заяві позивачка вказує на те, що нею сплачено газопостачальнику 12.03.2018 1500 грн., 08.06.2018 500 грн., 03.08.2018 200 грн., 17.08.2018 150 грн., про що додає відповідні квитанції. При цьому позивачка посилається на ч. 4 ст. 1193 УК України, якою регламентовано, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення (редакція від 17.06.2020). В підтвердження скрутного матеріального становища додає довідку від травня 2018 року, за якою [PERSON] знаходиться на обліку в Хустському об`єднаному управлінні ПФУ та їй призначена пенсія за віком у сумі 1454,06 грн.; акт обстеження умов проживання, за яким [PERSON] є малозабезпеченою особою; виписку із медичної картки стаціонарного хворого, за якою син позивачки - [PERSON] потребує лікування. Однак, суд констатує, що в розглядуваній справі, відносини між сторонами є договірними, а тому положення цивільного законодавства про відшкодування шкоди застосуванню не підлягають. Більш того, позивачка, укладаючи договір від 15.03.2018 з відповідачем, фактично визнала обсяг та суму природного газу, встановлений згідно з актом-розрахунком від 01.03.2018, що підлягає нею до сплати у визначений договором строк та умовах. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до п.6.3 договору на відшкодування вартості втрат природного газу, укладеного 15.03.2018 між відповідачем ПАТ «Закарпатгаз» та позивачкою [PERSON] , встановлено, що зміни у договір вносяться тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою. Однак ані позовна заява, ані матеріали справи не містять інформації про те, що позивачка зверталася до відповідача з пропозицію щодо внесення змін в умови договору, враховуючи її скрутне матеріальне становище. Зі змісту рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15.05.2019, ухваленого у справі за №309/3333/18, а також постанови Закарпатського апеляційного суду від 24.09.2020, постановленої за результатами перегляду вказаного рішення, судом не встановлено, що позивачка клопотала про зменшення суми компенсації, визначеної договором. Враховуючи наведене, а також з огляду на обов`язковість умов договору, суд приходить до висновку, що позивачка в добровільному порядку погодилася на визначену відповідачем суму коштів як компенсацію по сплаті природного газу, що підлягає до стягнення з неї, проставивши власноруч підпис в договорі на відшкодування вартості втрат природного газу від 15.03.2018, більш того, сплачуючи платежі на виконання такого, не оспорює вказаний документ. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Тож, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачкою судовий збір поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed