Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Красноармійської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав у своєму будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Після його смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок з надвірними спорудами загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. та погребу під частиною будівлі, прибудовою, тамбуру, двох літніх кухонь, убиральні, трьох сараїв, літнього душу, навісу, двох ганків, вимощення, колодязя питного, двох огорож та воріт, який належав йому на підставі Договору дарування, посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 29.03.1957 року, реєстр №2707, зареєстрованого в бюро інвентаризації 29.05.1957 року в реєстрову книгу №4855, але зазначений будинок було перебудовано відповідно до Дозволів Красноармійської міської ради народних депутатів від 12.06.1983 року. На підставі ст.1261 ЦК України вона є єдиною спадкоємицею вказаного майна та прийняла спадщину, надавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, крім того вона з 09.09.1970 року і по теперішній час проживає в зазначеному будинку. Державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори їй було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено про необхідність звернутися з правовстановлюючим документом до державного реєстратора для його реєстрації та отримання Витягу з Державного реєстру речових прав, а у разі відмови реєстрації Державним реєстратором звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок на підставі ст.ст.182, 328, 377 ЦК України. При зверненні до Державного реєстратора прав на нерухоме майно їй було роз'яснено, що вона є неналежною особою, яка звернулася щодо реєстрації, оскільки реєстрація можлива лише власником майна та неможлива на ім'я померлого, тому вона просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача Красноармійської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, справу вирішити на розсуд суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.5), який був чоловіком позивача [PERSON] (а.с.7) та постійно проживав у своєму будинку, розташованому за адресою: Донецька область, [ADDRESS] (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок з надвірними спорудами за адресою: Донецька область, [ADDRESS] загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. та погребу під частиною будівлі, прибудовою, тамбуру, двох літніх кухонь, убиральні, трьох сараїв, літнього душу, навісу, двох ганків, вимощення, колодязя питного, двох огорож та воріт (а.с.10-13), який належав померлому на підставі Договору дарування, посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 29.03.1957 року, реєстр №2707 (а.с.9). Зазначений будинок було перебудовано відповідно до Дозволів Красноармійської міської ради народних депутатів (а.с.14,15,17). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї . Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею вказаного майна та прийняла спадщину, надавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Листом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 19.03.2014 року №238/01-16 (а.с.28) позивачу [PERSON] було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено про необхідність звернутися з правовстановлюючим документом до державного реєстратора для його реєстрації та отримання Витягу з Державного реєстру речових прав, а у разі відмови реєстрації Державним реєстратором звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок на підставі ст.ст.182, 328, 377 ЦК України. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №12314082 від 10.04.2014 року (а.с.29) позивачу [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: Донецька область, [ADDRESS] (а.с.29), так як позивач не є належною особою, яка звернулася щодо реєстрації, оскільки реєстрація можлива лише власником майна та неможлива на ім'я померлого відповідно до ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п.16,23 Порядку Державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року за №703. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved