Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

18.12.2019 року позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. 20.05.2020 року позивачем подано до суду змінену позовну заяву, в якій вказує, що відповідачка є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно яких вона є матір`ю - одиначкою та проживає у власному будинку за адресою: с.Княжа, Звенигородського району, Черкаської області. З 2005 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку у сільській раді як неблагополучна сім`я, з 2015 року діти [PERSON] поставлені на облік служби у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації як діти, які потрапили в складні життєві обставини з причин злісного ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, на підставі чого відповідачка протягом 2015-2019 років тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.184 КУпАП. [PERSON] не працює, отримує соціальні виплати, кошти витрачає не за призначенням, зі слів односельців її часто бачили у закладах торгівлі, де вона купує та вживає спиртні напої, після чого перебуває в неадекватному стані. Мати дітей протягом тривалого часу не займається належним чином вихованням, утриманням та доглядом за дітьми, не створила належних умов для проживання дітей, не цікавиться їх навчанням, не піклується про фізичний та духовний розвиток. Рішенням Звенигородського районного суду від 20.07.2017 року (справа №694/637/17) про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей, було винесено попередження про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, але змін не відбулося. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 12.12.2019 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності відібрання дітей без позбавлення [PERSON] батьківських прав. Посилаючись на те, що згідно з висновком органу опіки і піклування, затвердженого розпорядженням Звенигородської районної державної адміністрації від 16 грудня 2019 року №258 року є необхідним, виходячи виключно із інтересів дітей, відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав [PERSON] . Тому просить суд відібрати малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] без позбавлення батьківських прав [PERSON] та направити до навчально-реабілітаційного центру; на підставі ч.4 ст.170 СК України стягнути з гр. [PERSON] аліменти в розмірі Ѕ усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на користь тих установ чи осіб, яким буде передано дітей, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до їх повноліття. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.01.2020 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання (а.с.73). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.86). Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились. До проведення судового засідання представник позивача - органу опіки та піклування Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомляла, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк надано не було, клопотань від імені відповідача про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Копію позовної заяви про зміну позовних вимог отримала 29.05.2020 року, про що до суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи - служби у справах дітей Звенигородської РДА Жмурко О.С. подала до суду заяву про проведення судового розгляду справи без її участі, змінені позовні вимоги підтримує повністю. Представник третьої особи - Звенигородськго районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Кримчак Н.М . подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, змінені позовні вимоги підтримує. Зі згоди позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2009 року (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.2013 року (а.с.8), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2014 року (а.с.9), та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2003 року (а.с.6). Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої ст.135 СК України (а.с.28-29, 34-35, 40-41, 46-47). Згідно довідки № 830/02-30, виданої виконкомом Княжицької сільської ради 12.12.2019 року, [PERSON] проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , який належить їй на праві власності (а.с.14,15). Має слідуючий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Звенигородської РДА від 08.11.2019 року, з метою перевірки умов проживання малолітніх та неповнолітньої дитини в сім`ї, яка перебуває на обліку сімей в складних життєвих обставинах, проведено обстеження умов проживання [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку відсутня вбиральня, будинок потребує капітального ремонту, отоплення пічне, димохід не почищений, має тріщини, запас топлива відсутній, кімнати не білені, сірі від сажі, вікна брудні, дві спальні кімнати заставлені диванами та кріслами, які блищать від бруду, постільна білизна відсутня, шафа розламана та пуста, одяг брудний, розкиданий по закутках. Відсутнє місце для виконання домашніх завдань. Запас продуктів харчування відсутній. Земельна ділянка не оброблялася. Мати та старший син зловживають алкоголем, троє старших дітей не поважають матір, яка втратила авторитет серед дітей, менші доньки замкнуті, не йдуть на контакт зі сторонніми. На час перевірки мати була в стані алкогольного сп`яніня (а.с.10). [PERSON] має право користування присадибною земельною ділянкою, розміром 0,4505 га для ведення особистого селянського господарства (не переоформлена спадщина), володіє 2 земельними частками (паями) розміром 2,33 га. та 1,95 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Княжицької сільської ради 12.12.2019 року (а.с.20). На підтвердження вказаного до матеріалів позовної заяви позивачем додано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 4-10-906 (а.с.21) та копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер витягу 25890878, 48060859, 50425170 (а.с.22-24). В характеристиці, виданій Княжицькою сільською радою за №134/02-12 від 03.12.2019 року, вказано, що [PERSON] проживає в с.Княжа, Звенигородського району у власному будинку разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Незаміжня, не працює, має шкідливі звички - постійно зловживає спиртними напоями та тютюнопалінням. Материнські обов`язки виконує недобросовісно, не приділяє достатньої уваги вихованню та навчанню дітей. Під час обстеження умов проживання сім`ї комісіями виявлялась антисанітарія в будинку, бездоглядність дітей, висловлювала незадоволення фактом відвідування її сім`ї, інколи поводила себе агресивно, нецензурною лайкою висловлювалася на адресу членів комісії при виконанні ними своїх службових обов`язків. Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] часто без поважних причин пропускають заняття у Княжицькому НВК, Діана не відвідує дошкільний заклад через відсутність режиму. У період 2012-2013 р. діти [PERSON] та [PERSON] вилучались тимчасово з сім`ї до державного закладу у зв`язку з неналежним виконанням материнських обов`язків, у 2017 році орган опіки та піклування Княжицької сільської ради звертався до суду з позовом щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів, служба у справах дітей Звенигородської РДА у 2017 році зверталась до суду щодо вилучення дітей без позбавлення батьківських прав. Рішенням Звенигородського районного суду від 20.07.2017 року (справа №694/637/17) було винесено попередження про необхідність зміни ставлення до виховання дітей. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку як неблагополучна, як сім`я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Соціальний супровід сім`ї фахівцями РЦСССДМ Звенигородської РДА ведеться з 2012 року,тимчасово знімалась з супроводу, але знову поновлювалася. За рахунок соціальних виплат [PERSON] вживає алкогольні напої, вчиняє сварки, веде аморальний спосіб життя, відмовляється від соціального супроводу, але скаржиться на те, що діти її не слухають. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за недобросовісне виконання материнських обов`язків та неодноразово попереджалася про можливість позбавлення її батьківських прав у разі, якщо вона не виправить ситуацію в сім`ї. На даний час [PERSON] не має впливу на своїх старших дітей, не приділяє достатньої уваги навчанню та вихованню молодших дітей, не виконує належним чином материнські обов`язки, була замічена у нетверезому стані. Санітарно-побутові умови проживання сім`ї не відповідають нормам, діти часто пропускають навчальні заклади, хворіють через материнський недогляд. Сусідами та односельцями характеризується негативно (а.с.12) (копії доповідної записки патронажної м/с Княжицької ФАП /а.с.18/, довідка Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області /а.с.19/, довідки управління соціального захисту населення від 26.11.2019 року /а.с.25-27/, довідки Княжицької НВК /а.с.30,36,42,48/ та психолого-педагогічні характеристики Княжицької НВК /а.с.31, 37,43,49/ додаються). Рішенням Звенигородського районного суду від 20.07.2017 року (справа №694/637/17) про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей, було винесено попередження про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, але змін не відбулося. Як вказує позивач, з метою захисту прав та інтересів дітей 12.12.2019 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] . Органом опіки та піклування Звенигородської районної державної адміністрації прийнято висновок за № 258 від 16.12.2019 року про доцільність відібрання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.53). Крім того, вказані обставини підтверджуються: -письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17); -фотознімками, які посвідчують антисанітарний стан помешкання (а.с.54-69), та узгоджуються із дослідженими матеріалами справи. Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. В судовому засіданні достовірно встановлено та матеріалами справи доведено, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своїх малолітніх дітей, не виявляє щодо них батьківської уваги та турботи, неспроможна забезпечити необхідних умов для нормального життя та їх розвитку, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, схильна до зловживання спиртними напоями, а тому, виходячи із інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що при відібранні дітей від матері не звільняє її від обов`язку утримувати своїх дітей, виходячи із інтересів дітей, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачем письмових доказів, визначаючись щодо розміру аліментів, суд вважає справедливим та обгрунтованим в силу ст. 182 СК України стягнути з відповідача, яка є матір`ю неповнолітніх дітей на користь установ чи осіб, яким буде передано дітей аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на кожну дитину, починаючи з 18 грудня 2019 року і до повноліття дітей. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст.ст.264-265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за двома позовними вимогами у розмірі 1681, 60 (840,80+840,80=1681,60) грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved