Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

18 жовтня 2017 року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з\~ вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04 серпня 2017 року вона уклала з відповідачами договір купівлі-продажу квартири № 58 в багатоквартирному житловому будинку № 4 по вулиці Маяковського в місті Торецьку Донецької області, в зв'язку чим набула права власності на зазначене нерухоме майно. На час придбання у власність квартири, у відповідності до п.7 умов укладеного договору купівлі-продажу квартири, уповноважений представник колишніх власників нерухомого майна, повністю звільнив для неї, як нового власника, помешкання для вільного і безперешкодного користування ним. З часу придбання за договором купівлі-продажу зазначеної квартири у неї жодного разу не виникали спірні ситуації з приводу реалізації права власності. З пояснень представника відповідачів позивачу відомо, що вже тривалий - приблизно з середини 2014 року, [PERSON] разом зі своїм сином - [PERSON], мешкають в Російській Федерації і не мають наміру повертатись до колишнього місця проживання. Разом з тим, нещодавно з'ясувалося, що в придбаному нею у власність помешканні до теперішнього часу є зареєстрованими зазначені вище особи, так як вони не знялися з реєстраційного обліку з квартири № 58 в багатоквартирному житловому будинку № 4 по вулиці Маяковського в місті Торецьку Донецької області після її продажу [PERSON], як новому власнику. При цьому, під час придбання зазначеної квартири вона була повністю впевнена, що відповідачі самостійно знімуться з реєстрації після її продажу; на момент придбання квартири чужих речей в ній не було, будь-яких претензій щодо самого нерухомого майна та права користування ним їй ніколи не надходили. Реєстрація вказаних осіб в квартирі не дозволяє позивачу розпоряджатись нею на власний розсуд та значно обмежує її законні права, тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала,\~ наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном\~\~на власний розсуд. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно\~\~позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що за адресою: м.Торецьк (Дзержинськ), [ADDRESS] зареєстровані\~ [PERSON], [PERSON], про що свідчать відмітки в паспортах громадян України (а.с.6-8) та відомості сектору реєстрації місця проживання військово-цивільної адміністрації м.Торецька Донецької області (а.с.16,17). З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] у. м.Торецьку (Дзержинську) Донецької області відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.2017 року на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.10). Про це також свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником квартири №58, розташованої у будинку №4 по вул.Маяковського м.Торецька (Дзержинська). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідачів у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. Так як, реєстрація [PERSON], [PERSON] перешкоджає позивачу здійснювати нею права користування та розпорядження своїм майном, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved