Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

19 березня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 05 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено з лютого 2018 року, з цього часу проживають окремо. Неповнолітнядочка після фактично припинення шлюбно-сімейних стосунків залишилась проживати спільно із нею. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, та не бажаючи примирення, просила його розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Шеньк». Ухвалою суду в судовому засіданні від 05 квітня 2018 року за клопотанням відповідача подружжю було надано строк для примирення терміном два місяці. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON] до судового засідання також не зявився, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його присутності.Крім того вказав, що він проти розірвання шлюбу не заперечує, між ними будь-якого спору щодо місця проживання дитини та майнового характеру не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 05 вересня 2014 року, актовий запис № 617. У шлюбі мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження дитини. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що наданий судом строк для примирення подружжя не призвів до дієвого результату та вважаючи, що вжито всіх можливих заходів у відповідності до ст. 111 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved