Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

17 січня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 11 лютого 2013 року, просить визнати недійсною Генеральну угоду № 105/08 від 09 червня 2008 року, укладену між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» з моменту укладення; визнати недійсним Договір про надання банківської гарантії № 03.46-105/08-ДГ, укладений між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» з моменту укладення; визнати недійсним договір іпотеки № 03.46-105/08-ДГ, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «ВТБ «Банк»; припинити правовідношення між ним та ПАТ «ВТБ Банк», що викладене в Договорі іпотеки № 03.46-105/08 від 09 червня 2008 року; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] виключити із Державного реєстру іпотек та заборон на відчуження запис про іпотеку та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме - нежитлових приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 2 791 741, 00 грн.,, які належать йому на праві приватної власності та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за сплату судового збору в сумі 321, 90 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що 09 червня 208 року між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено генеральну кредитну угоду № 105/108 за умовами якої банк на положеннях та умовах, визначених Угодою зобов'язався надати клієнту кошти в порядку і на умовах, визначених в кредитних договорах, договорах про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорах про відкриття акредитиву в загальному розмірі 900 000, 00 доларів США за офіційним курсом на дату кредиту зі строком до 08 червня 2018 року. В рамках цієї угоди між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» того ж дня було укладено Договір № 03.46-105/08 про надання банківської гарантії. За умовами договору про надання гарантії банк в забезпечення належного виконання ТОВ «Тегател» перед ТОВ «Астеліт» за Договором № AS07-UAG-559 від 28 квітня 2007 року та укладених додаткових угод до нього зобов'язується протягом 40 робочих днів з дати виконання умов договору про надання гарантії надати ТОВ «Астеліт» безвідкличну банківську гарантію. Відповідно до п.1.2. договору про надання гарантії - в забезпечення виконання ТОВ «Тегател» своїх зобов'язань щодо відшкодування суми гарантії, котра може бути сплачена за гарантією, він (позивач), як майновий поручитель ще до підписання договору про надання гарантії передає в заставу Гаранту нежитлові приміщення приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 2 791 741, 00 грн., про що між відповідачем та його довіреною особою [PERSON] було укладено договір іпотеки від 09 червня 2008 року № 03.46-105/08-ДІ. Постановою слідчого Ленінського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 29 грудня 2011 року про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження № 64111463 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, згідно якої «в період часу з 2008 року до початку грудня 2010 року невстановлена особа шляхом підроблення документу, а саме іпотечного договору № 03.46-105/08-ДГ «Про надання банківської гарантії» від 09 червня 2008 року на ім'я [PERSON], підробила підпис та в п.1.2. внесла зміни». Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені [PERSON] в договорі № 03.46-105/08-ДГ «Про надання банківської гарантії» від 09 червня 2008 року в правому нижньому кутку на сторінках 1-5, генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Такий самий висновок зроблений у висновку судово-почеркознавчої експертизи № 9331 від 22 січня 2014 року, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса. Оскільки вказані договори про надання банківської гарантії та генеральна угода були основними зобов'язаннями, а іпотечний договір № 03.46-105/08-ДІ від 09 червня 2008 року є похідним від основних зобов'язань, він має припинити свою дію у зв'язку з недійсністю основного зобов'язання. Таким чином, відповідно до ст. 215 ЦК України він ставить питання про визнання недійсним основного зобов'язання, оскільки таке визнання впливає на його особисті права та обов'язки, тож він вважає, що Генеральна угода від 09 червня 2008 року № 105/08, укладена між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк», договір про надання банківської гарантії від 09 червня 2008 року № 03.46-105/08-ДГ, укладений між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» мають бути визнані недійсними, оскільки підписані не [PERSON], а іншою особою. Крім того, виходячи з положень ст. 593 ЦК України та ст.17 Закону України «Про іпотеку» - забезпечення, а саме договір іпотеки № 03.46-105/08-ДІ від 09 червня 2008 року, укладений між його представником [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» підлягає припиненню, так як вказаний договір є зобов'язанням, а зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України є правовідношенням, тому, виходячи зі змісту ст. ст. 16 ЦК України - правовідношення і вигляді іпотеки підлягає припиненню, у зв'язку з недійсністю основного зобов'язання. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було накладено іпотеку та заборону відчуження нерухомості, котра розташована по [ADDRESS] на належить йому на праві приватної власності, про що зазначено в договорі іпотеки № 03.46-105/08-ДІ та зареєстровано в реєстрі за номером 2579, така іпотека має бути знята зі вказаного нерухомого майна. У судовому засідання представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що 09 червня 2008 року між їх банком та ТОВ «Тегател» було укладено Генеральну угоду № 105/08, відповідно до п.1.1. якої банк на положеннях та умовах зазначеної Угоди зобов'язується надати ТОВ «Тегател» кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в кредитних договорах, договорах про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії, договорах про надання гарантії, овердрайфу та договорами про відкриття акредитиву, укладених в рамках цієї Угоди і які є невід'ємними її частинами. 09 червня 2008 року між ними та ТОВ «Тагател» в рамках Генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року був укладений Договір про надання банківської гарантії № 03.46-105/08-ДГ, відповідно до п. 3.1. якого передбачено, що виконання зобов'язань Принципала за цим договором забезпечується заставою згідно іпотечному договору № 03.64-105/08-ДІ від 09 червня 2008 року, укладеного між ними, ПАТ «ВТБ Банк», та позивачем по справі, [PERSON] 09 червня 2008 року між ними та [PERSON], який є майновим поручителем ТОВ «Тегател», було укладено іпотечний договір № 03.46-105/08-ДІ, предметом якого відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. є передача Іпотекодавцем Іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.1.3. цього договору для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем за Генеральною угодою № 105/08 від 09 червня 2008 року та договорами, що укладені та можуть бути укладені на її підставі. У відповідності до Генеральної угоди , Іпотекодержатель відкриває Позичальнику кредитний ліміт на строк по 08 червня 2018 року з максимальним загальним розміром заборгованості в 900 000, 00 доларів США. Гідно п. 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитлові приміщення приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно рішенню Господарського суду м. Києва від 15 лютого 2010 року у справі № 45/29 за позовом ТОВ «Астеліт» до ПАТ «ВТБ Банк» 3-тя особа ТОВ «Тегател» про стягнення 2 500 000, 00 грн. за договором про надання банківської гарантії від 09 червня 2008 року № 03.46-105/08-ДГ, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08 липня 2010 року позов ТОВ «Астеліт» задоволено повністю. На виконання зазначеного рішення суду вони сплатили ТОВ «Астеліт» за договором гарантії 2 272 736, 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 32102 від 04 листопада 2010 року. Враховуючи вищезазначене, в них виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується судовими рішеннями, а саме: ухвалою ВС СУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року по справі за їх позовом до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки; рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2013 року по справі № 22ц/790/794/2012 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 223 ЦПК України після набрання законної сили рішенням суду сторони та треті особи не можуть знову заявляти ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі вже встановлені судом факти і правовідносини. Таким чином, судами різних інстанцій встановлено факт дійсності Генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року та Договору № 03.46-105/08-ДГ про надання банківської гарантії від 09 червня 2008 року, отже вимоги позивача про визнання недійсності оскаржу вальних договорів та на цій підставі припинити правовідношення за Договором іпотеки № 03.46-105/08-ДІ є незаконними, а такі дії позивача вони вважають як зловживання правом. Визнання ж вказаних правочинів недійсними призведе до скасування судом повністю виконаних правочинів, а саме рішення суду буде суперечити фактам, які вже встановлені зазначеними рішеннями та постановою судів. Також представник відповідача наголошує на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України при укладенні Генеральної угоди та спірних договорів сторони досягли згоди з всіх істотних умов, в тому числі і щодо їх умов та забезпечення виконання зобов'язань за цими договорами. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вважають помилковими й вимоги позивача про зобов'язання нотаріуса виключити з Єдиного Державного реєстру іпотек та заборон на відчуження запис про іпотеку та заборону на відчуження нерухомого майна, оскільки накази Мінюсту України № 31/5 від 09 червня 1999 року та № 7/5 від 07 лютого 2002 року, на які посилається позивач, втратили свою чинність. Відповідно до п. 4 Наказу Мінюсту № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження порядку використання даних реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна», який є чинним на момент пред'явлення позову, неможливо вилучати записи із Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та припинено доступ нотаріусів до даних реєстрів. Висновок судової почеркознавчої експертизи № 9331 від 22 січня 2014 року, проведений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса, яким встановлено, що підпис від імені [PERSON] у договорі про надання банківської гарантії зроблено не ним, а іншою особою вважає неповним, необ'єктивним, хибним, незаконним і просить суд не приймати його до уваги. Таким чином, позов вважають надуманим, таким, що не відповідає дійсності та не ґрунтується на нормах закону, отже, в його задоволенні просять відмовити в повному обсязі. 3-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та повідомила, що нею, як приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу посвідчувався іпотечний договір № 03.46-105/08-ДІ від імені позивача по справі [PERSON] його представником у встановленому Законом порядку. При цьому, вимоги ст.ст. 43, 44 Закону України «Про нотаріат» та п. 146 Інструкції про порядок вчинення нотаріальний дій нотаріусами України щодо представництва нею були дотримані в повному обсязі. Представник 3-ї особи ТОВ «Тегател» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, причини своєї неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 червня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Тегател» було укладено Генеральну угоду № 105/08, відповідно до п.1.1. якої банк на положеннях та умовах зазначеної Угоди зобов'язується надати ТОВ «Тегател» кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в кредитних договорах, договорах про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії, договорах про надання гарантії, овердрайфу та договорами про відкриття акредитиву, укладених в рамках цієї Угоди і які є невід'ємними її частинами. 09 червня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Тагетел» в рамках Генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року був укладений Договір про надання банківської гарантії № 03.46-105/08-ДГ, відповідно до п. 3.1. якого передбачено, що виконання зобов'язань Принципала за цим договором забезпечується заставою згідно іпотечному договору № 03.64-105/08-ДІ від 09 червня 2008 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем по справі [PERSON] 09 червня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], який є майновим поручителем ТОВ «Тегател», було укладено іпотечний договір № 03.46-105/08-ДІ, предметом якого відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. є передача Іпотекодавцем Іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.1.3. цього договору для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем за Генеральною угодою № 105/08 від 09 червня 2008 року та договорами, що укладені та можуть бути укладені на її підставі. У відповідності до Генеральної угоди , Іпотекодержатель відкриває Позичальнику кредитний ліміт на строк по 08 червня 2018 року з максимальним загальним розміром заборгованості в 900 000, 00 доларів США. Згідно п. 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитлові приміщення приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно рішенню Господарського суду м. Києва від 15 лютого 2010 року у справі № 45/29 за позовом ТОВ «Астеліт» до ПАТ «ВТБ Банк» 3-тя особа ТОВ «Тегател» про стягнення 2 500 000, 00 грн. за договором про надання банківської гарантії від 09 червня 2008 року № 03.46-105/08-ДГ, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08 липня 2010 року позов ТОВ «Астеліт» задоволено повністю - з ВАТ «ВТБ Банк» на користь ТОВ «Астеліт» стягнуто 2 250 000, 00 грн. та судові витрати. На виконання зазначеного рішення суду вони сплатили ТОВ «Астеліт» за договором гарантії 2 272 736, 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 32102 від 04 листопада 2010 року. Враховуючи вищезазначене, в них виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується судовими рішеннями, а саме: ухвалою ВС СУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року по справі за їх позовом до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки; рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2013 року по справі № 22ц/790/794/2012 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою про порушення кримінальної справи слідчим CD Ленінського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області Мазур Н.В. за заявою позивача по справі [PERSON] про те, що в період з 2008 року по грудень 2010 року невстановленою особою був підроблений документ - іпотечний договір № 03.36-105/08-ДГ від 09 червня 2008 року, а саме підроблений підпис та внесені зміни в п.1.2, у зв'язку з чим було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 358 КК України. Відповідно висновку експерта № 187 від 18 липня 2012 року, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області підпис від імені [PERSON] в договорі № 03.46-105/08-ДГ «Про надання банківської гарантії» від 08 червня 2008 року в правому нижньому кутку на сторінках 1-5, нереальній угоді № 105/08 від 09 червня 2008 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Ухвалою суду від 03 липня 2013 року за клопотанням представника відповідача по справі призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 9331 від 22 січня 2014 року, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса підписи від імені [PERSON] в договорі про надання банківської гарантії № 03.46-105/08-ДГ від 09 червня 2008 року, розташовані на 1-5 аркушах документа, у рядках «Принципал», «[PERSON] Підпис», генеральній угоді № 105/08 від 09 червня 2008 року, розташований у рядках «[PERSON] Підпис» виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.2 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочинів недійсними. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити права і інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно Генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року та Договору № 03.46-105/08-ДГ від 09 червня 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Тегател» представляв громадянин Грузії [PERSON], який діяв на підставі Довіреності № 56 від 09.06.2008р. Підпис від його імені у відповідній графі поставлений у зазначених вище Генеральній угоді й Договорі про надання банківської гарантії. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 9331 від 22 січня 2014 року, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса підписи від імені [PERSON] в договорі про надання банківської гарантії № 03.46-105/08-ДГ від 09 червня 2008 року, розташовані на 1-5 аркушах документа, у рядках «Принципал», «[PERSON] Підпис», генеральній угоді № 105/08 від 09 червня 2008 року, розташований у рядках «[PERSON] Підпис» виконані не [PERSON], а іншою особою. Аналогічний висновок зроблений у висновку експерта № 187 від 18 липня 2012 року, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області. Таким чином, суд приходить до висновку, що Генеральна угода № 105/08 від 09 червня 2008 року, укладена між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Тегател» в особі громадянина Грузії [PERSON] та Договір № 03.46=105/08-ДГ від 09 червня 2008 року, укладений ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Тегател» в особі громадянина Грузії [PERSON] мають бути визнані недійсними, оскільки підписи від імені [PERSON] відповідно до висновків експертиз, виконані не ним, а іншою особою. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі який суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- та відеозаписів, висновків експертів. Ст. 66 ЦПК України визначено, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді, на питання, завдані судом. Згідно ст.ст. 58,59, ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зазначений вище висновок судово-почеркознавчої експертизи відповідає Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, є повним, судовим експертом були додержані вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, тому зазначений висновок судово-почеркознавчої експертизи є об'єктивним, достовірним і правдивим і повинен бути покладений в основу судового рішення в частині визнання недійсними Генеральної угоди № 105/08 від 09.06.2008р. та Договору № 03.46-105/08-ДГ про надання банківської гарантії від 09.06.2008р.; експерт дав вичерпні та обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, тому є належним доказом позивача про те, що оскаржу вальні ним Генеральну Угоду та Договір про надання банківської гарантії підписував не [PERSON], тобто особа, яка мала на це повноваження, а інша особа. За таких обставин, оскільки спірні Генеральну угоду та Договір банківської гарантії уповноважений на те [PERSON] не підписував, тобто не укладав, на підставі ч.3 ст.203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, оскільки судом встановлений факт відсутності волевиявлення уповноваженого представника сторони [PERSON]. Посилання представника відповідача на те, що експерт [PERSON] не мала права його складати, оскільки строк її свідоцтва закінчився 18.12.2013р., у висновку відсутній запис про відповідність матеріалів та об'єктів, що надійшли експертній установі, судовим експертом питання викладені у новій редакції, що є порушенням нормативно-правових норм спростовуються матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що цей висновок є логічним, послідовним, містить опис та обґрунтування наданим висновкам та містить конкретні відповіді на поставлені питання, ґрунтується на матеріалах справи та письмових доказах та повністю відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу» та Постанову Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу у цивільних і кримінальних справах». Крім того експерт [PERSON] станом на 22 січня 2013 року мала кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів», що підтверджується свідоцтвом № 824, виданого експертно-кваліфікаційною комісією Харківського НДІСЕ 18 грудня 2008 року, дійсне 18 грудня 2013 року, продовжене до 10 грудня 2018 року, вона попереджалася судом про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, про що свідчать відповідні матеріали справи. Не вважає обґрунтованим й посилання представника відповідача факт дійсності Генеральної угоди № 105/08 від 09 червня 2008 року та Договору № 03.46-105/08-ДГ про надання банківської гарантії від 09 червня 2008 року підтверджується винесеними рішеннями суду різних інстанцій у справах за спірними Генеральною угодою та договорами, укладених у відповідності до неї та виконанням цих рішень, оскільки жоден з цих фактів не спростовує відсутність волевиявлення безпосередньо представника однієї зі сторін - [PERSON] щодо підписання Генеральної угоди № 105/08 від 09.06.2008р. та Договору банківської гарантії № 03-46.105/08-ДГ. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку. Згідно д ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та обов'язків є припинення правовідношення. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлене цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставо державець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем право власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається тільки в випадках, встановлених договором або законом. Припинення правовідношення застосовується, як правило, у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обов'язків і до них відносяться позови про розірвання цивільно-правових договорів, про визнання угоди такою, що не підлягає виконанню тощо. Підстави припинення іпотеки передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку», який є спеціальною нормою, що регулює спірні правовідношення. Приймаючи до уваги положення ст. ст.3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється в разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Оскільки у судовому засідання встановлений факт недійсності основного зобов'язання - Генеральної угоди № 105/08 від 09.06.2008р. та Договору № 03.46-105/08-ДГ від 09.06.2008р. суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним Договору іпотеки № 03.46-105/08-ДІ від 09.06.2008р. та припинення правовідношення між позивачем, [PERSON], та відповідачем, ПАТ «ВТБ Банк», що викладене в зазначеному договорі іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з тільки з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. При цьому, заяви представника відповідача щодо застосування наслідків недійсності правочинів, в разі задоволення позову визначення суми та стягнення її на їх користь з ТОВ «Тегател» суд не може прийняти до уваги, оскільки розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог. Такі вимоги можуть бути вирішені виключно в рамках розгляду позовного провадження, із залученням певних сторін по справі. Щодо вимог представника відповідача на накладення арешту на заставне майно за іпотечним договором № 03.46-105/08-ДІ від 09.06.2008р., а саме нежитлові приміщення приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 2 791 741, 00 грн., яі належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 2448 від 29.07.2004 р., то підставою для цього представник відповідає зазначає ст. 1057-1 ЦК України, за якою визнаючи недійсним договір, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті. Однак, , оскільки вказаною нормою ЦК був доповнений законом України №5405-У1 від 02.10.2012 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань», тобто після укладення спірного Договору іпотеки № 03.46-105/08-ДІ від 09.06.2008р., то вказаний закон відповідно до ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі. Тому передбачений ст. 1057-1 ЦК України арешт у даній справі не може бути застосований й у задоволенні вимоги банку слід відмовити. Ст.321 ЦК України гарантує непорушність права власності та встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», п.9.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, заборону про відчуження нерухомого майна знімає той самий нотаріус, яким було накладено таку заборону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Тому, слід зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] виключити із Єдиного Державного реєстру іпотек та заборон на відчуження запис про іпотеку та заборону н відчуження нерухомого майна, а саме - нежитлові приміщення приміщень першого поверху 1-11 (з першого по одинадцятий), другого поверху 1-9 (з першого по дев'ятий), третього поверху 1-4 (з першого по четвертий), мансарди 5,6 (п'ять, шість) загальною площею 664, 9 кв.м, будівлі літ. «Р-3», що розташовані за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 2 791 741, 00 грн., які належать позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати - сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved