Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

19.02.2019 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є його батьком. На даний час він навчається на третьому курсі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Його батько [PERSON] має можливість сплачувати аліменти та зобов`язаний згідно норм Сімейного кодексу надавати йому допомогу на період навчання. Тому вважає, що [PERSON] зможе сплачувати аліменти на його утримання в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] 03.04.2019 подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 грн. Зазначив, що позивач [PERSON] в позовній заяві просить стягнути з нього аліменти в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка не грунтується на вимогах закону та не може бути задоволена судом. Оскільки ч. 1 ст. 200 СК України передбачено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Будь - якого іншого способу аніж у відсотковому відношенні до доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі аліменти присуджуватись не можуть. Крім того, правовий статус дитини визначено ст. 6 Сімейного кодексу України, згідно якої дитиною є особа віком до вісімнадцяти років. Аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку можуть бути присуджені судом в порядку передбаченому ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої або малолітньої дитини. Також, зазначив, що згідно долучених документів до позовної заяви [PERSON] не страждає на будь - які захворювання, що потребують значних матеріальних витрат, не має будь-яких вад здоров`я, є курсантом Національної академії сухопутних військ. Відповідач має мінливий дохід, знаходиться на диспансерному обліку в Вінницькому міському гепатологічному центрі з 2012 року, згідно консультативного висновку від 27.03.2019 йому рекомендовано дотримуватись дієти, збагаченої вітамінами, рослинними жирами, повноцінними білками, не рекомендовано тривалі статистичні фізичні навантаження. Також, він одружився із [PERSON] , яка на даний час вагітна та очікує народження дитини. Згідно рішення Ладижинського міського суду у цивільній справі № 135/415/18, яке змінено Вінницьким апеляційним судом він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 2000 грн на місяць. Тому він погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 грн. Позивач [PERSON] просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] 25.04.2019 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] є курсантом 3-го курсу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Зазначена обставина підтверджуються довідкою про навчання від 08.10.2018 (а.с.4). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 25.06.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1500 грн, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення від 25.06.2018 по справі №135/415/18 (а.с.24-26). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 22.02.2019 зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.28). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з хронічним захворюванням в Вінницькому міському гепатологічному центрі, що підтверджується консультативним висновком виданим 27.03.2019 (а.с.29). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст.199 СК України, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Після досягнення повноліття [PERSON] проживає із матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як не працює, а продовжує навчання. Відповідач є працездатним, займається підприємницькою діяльністю, подав заяву про часткове визнання позову, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] , не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може надавати допомогу на утримання сина. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що право повнолітнього сина відповідача - [PERSON] , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає частковому задоволенню, так як обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 768 грн 40 коп, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial