Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

19.11.2019 позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків, а відповідач такої допомоги добровільно не надає. Позивачка просить стягувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Провадження у справі відкрито 20.11.2018 суддею Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І.; ухвалою від 21.12.2018 справу передано на розгляд до Решетилівського районного суду. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19), яка прийняла справу до провадження ухвалою від 18.02.2019 (справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін). Позивачка в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. Позивачка подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі. Відповідач також не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі. 13.12.2018 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому він просив повністю відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що він тимчасово ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON] , тому його матеріальне становище не дає йому можливості утримувати повнолітнього сина; відповідач також послався на те, що позивачка не довела факт утримання сина саме нею, а також не підтвердила доказами зазначену нею обставину про те, що він, як відповідач, має можливість утримувати сина; відповідач також просить врахувати, що син навчається за рахунок коштів з державного бюджету. Третя особа - повнолітній син сторін [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності і вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено копію свідоцтва про народження [PERSON] , з якої встановлено, що він є рідним сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), які перебували у шлюбі до 02.12.2004 (а.с. 6); син зареєстрований по [ADDRESS] , разом з матір`ю, про що свідчить довідка видана виконавчим комітетом сільської ради 02.11.2018 (а.с. 13), що дає право позивачці на звернення до суду з цим позовом, виходячи з положень ч. 3 ст. 199 СК України. Довідка Полтавського будівельного технікуму транспортного будівництва, видана 05.11.2018, свідчить, що у 2016 році [PERSON] зарахований до них на навчання і на день видачі довідки навчався на 3 курсі денної форми навчання (термін навчання до 30.06.2020) (а.с. 11). 06.11.2018 Полтавським будівельним технікумом транспортного будівництва видано довідку про доходи [PERSON] , з якої судом встановлено, що він не працевлаштований у даній установі, не отримує там заробітну плату, є студентом і навчання безкоштовне (а.с. 12). Із довідки про доходи [PERSON] встановлено, що вона є працюючою, займає посаду продавця продовольчих товарів у ФОП [PERSON] і отримує заробітну плату у розмірі 3800 грн щомісячно, з якої щомісячно вираховується податок у розмірі 684 грн (а.с. 14). Відповідач є не працюючим, що встановлено із довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради, на території якої проживає [PERSON] (а.с. 37), при цьому відповідач має дохід від надання майна у лізинг, що встановлено з довідки із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, яка видана 04.12.2018 (а.с. 38). Відповідач проживає з дружиною [PERSON] та двома малолітніми дітьми - рідними синами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38, 35, 36). Відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд вважає, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, у зв`язку з тим, що продовжує навчання денної форми, у зв`язку з чим не має змоги працювати та утримувати себе, хоча несе витрати на харчування, придбання одягу, тобто забепечення мінімальних щоденних потреб. Відповідачем не доведено, що він не має можливості утримувати сина: відповідач є працездатним, не є інвалідом, має дохід від передачі майна в лізинг. При цьому позивачкою не обґрунтовано і не доведено необхідність стягнення аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно. З урахуванням наданих доказів, матеріального та сімейного стану відповідача, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у розмірі 500 грн щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial