Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

18 жовтня 2017 року позивачка яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 17 грудня 2016 року помер [PERSON] чоловік та батько позивачів, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями який складає в цілому з: під літ. «А.А1,А2,а,а,1» житловий будинок загальною площею 109,4 кв.м.,житлова 38.3 кв.м., під літ «В» - вбиральня-душ; під. Літ. «Г» - сарай, № 1-7,1,11-споруди, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Покровського, 20 (спірний житловий будинок), який належав померлому на праві приватної власності, позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса щодо отримання правоустановчого документа, але отримати не змогла у звязку з тим, що померлий не зміг оформити право власності по не залежним від нього причин, позивачка фактично прийняла спадщину належним чином, а тому позивачка просить визнати право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву, з якої зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності на підставі поданих документів. Відповідач до суду не зявився, при цьому направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується, справу просить розглянути в його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим позов задовольнити з наступних підставах. Відповідно до 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1279 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так судом встановлено, що 17 грудня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 473260 виданого Овідіопольським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеської обл., актова запис № 897 від 20.12.2016 року (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді вищевказаного спірного житлового будинку, який розташований на земельній ділянки площею 0.1062 га, яка перебуває у приватної власності. Спірний житловий будинок належав померлому на праві приватної власності, що підтверджується розпорядженням Овідіопольської РДА Одеської обл. № 742 від 05.11.1997 року, рішенням виконкому Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №285 від 20.08.1997 року (а.с.35-37). Вартість нерухомого майна складає 70000 грн. сторонами не оскаржується. Позивачка [PERSON], [INFO], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO] після смерті свого чоловіка та батька малолітнього сина, належним чином звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини, родині відносини підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці першої черги [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався, інших спадкоємців першої черги не має. Відомостей про обмеження або арешту на спірну квартиру відсутні (а.с.59-100 ). Позивачка належним чином звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини, при цьому нотаріус відмовив у видачі правоустановчого документа. Померлий під час свого життя належним чином отримав дозвіл на будівництво та здійснив виділ земельної ділянки під будівництво житлового будинку, виготовив технічний паспорт на житловий будинок, але не зареєстрував у компетентних установах обєкт нерухомого майна. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що під час свого життя [PERSON] відповідно до чинного законодавством користувався, володів та розпоряджався спірним житловим будинком, а тому суд приходить до висновку, що померлий був власником житлового будинку. Позивачка яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина після смерті свого чоловіка та батька фактично прийняла спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому суд приходить до висновку, що у позивачки виникло право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, позивачка не ставить питання про розподіл судових витрат, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved