Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

18 березня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, за пенею та комісією, штрафу. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором без номеру від 26.04.2006 р., укладеним між банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, [PERSON]. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.01.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 19441 грн. 34 коп., а саме: за кредитом в сумі 8277 грн. 50 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 8761 грн. 87 коп., за пенею та комісією в сумі 1000 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 901 грн. 97 коп. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач [PERSON], повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.04.2006 р. між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з «Заяви позичальника», «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердив свою згоду на це підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до п.5.5 «Правил користування платіжною карткою» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами [PERSON]» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Відповідно до п.6.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди [PERSON] (п.6.6), при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач зобовязання за Договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.01.2016 р. утворилася заборгованість 19441,34 грн., яка складається з: - 8277,50 грн. заборгованість за кредитом, - 8761,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 1000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: - 500 грн. фіксована частина, - 901,97 грн. процентна складова. Дана обставина підтверджена відповідним розрахунком, наданим позивачем, який відповідачем не спростований (а.с.4-6). За наведених підстав з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 31.01.2016 р. в розмірі 19441 грн. 34 коп., позов задовольнити. У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.629,1054 ЦК України,

Outcome: approved