Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

19.05.2015 Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 28431 грн. 29 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 15.02.2008 між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок і видано платіжну карту з наданням кредиту, та встановленням ліміту в розмірі 3000 грн. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісією і штраф, що станом на 22.04.2015 складає 28431 грн. 29 коп. а також судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 18.06.2015 позовні вимоги визнав повністю; у судове засідання 29.09.2015 не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов такого. 15.02.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого, згідно з п.1.1 Статуту Публічного акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК, є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та позивачем [PERSON], що підтверджується підписом у заяві. Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що встановлено п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.02.2008 станом на 22.04.2015 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 28431 грн. 29 коп., з яких: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 17466 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6135 грн. - заборгованість за комісією; а також 1830 грн. 06 коп. - штраф (500,00 грн. - фіксована частина, 1330 грн. 06 коп. - процентна складова), відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Неналежним виконанням зобовязань за договором № б/н від 15.02.2008 відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами 1 та 2 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, визнані відповідачем і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 284 грн. 31 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № ВОТМ8В0WW0 від 28.04.2015.

Outcome: approved