Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

17 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 09 серпня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в с. Новоукраїнка пров. Урожайний буд. 14. Після смерті чоловіка позивач мешкає та зареєстрована у вказаному будинку, вважає, що фактично прийняла спадщину, вона використовує житловий будинок, доглядає за ним, утримує його та користується усіма речами, які в ньому залишились, але документально оформити свою власність не має можливості, бо відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому переоформити в установленому законом порядку спадщину не має можливості. В грудні 2015 року позивач зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в усній формі на оформлення документів на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки її чоловік 20 травня 1971 року придбав недобудований будинок, споряджений на 70 процентів. Після завершення будівництва (02 березня 1992 року) він отримав акт прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння і більше ніяких документів чоловік не оформляв. На час життя чоловік позивача [PERSON] її завірив, що з документами на житловий будинок все добре. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою в с. Новоукраїнка пров. Урожайний буд. 14. Позивач, представник відповідача в судове засідання не зявились, позивач надав заяву про слухання справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: 09 серпня 2015 року помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 серпня 2015 року (серія 1-НО № 918324, яке видано виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області). (арк.справи 4). Відповідно до свідоцтва про одруження вбачається, що позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 20 липня 1966 року. (арк.справи 5). Після смерті [PERSON] чоловіка позивача, залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в с. Новоукраїнка пров. Урожайний буд. 14 Добропільського району Донецької області, який його придбав 20 травня 1971 року в недобудованому стані, споряджений на 70 процентів у гр. [PERSON], якому вказаний житловий будинок належав на підставі рішення колгоспу ім. Ватутіна від 07 травня 1968 року б/н про наділення продавця земельною ділянкою і рішення Святогорівської селищної Ради про дозвіл продати недобудований будинок від 14 квітня 1971 року б/н. (арк.справи 6-7). Актом прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 02 березня 1992 року підтверджується факт, що [PERSON], прийнято в експлуатацію житловий будинок за адресою в с. Новоукраїнка пров.Урожайний буд. 14 Добропільського району Донецької області. (арк.справи 8). Довідкою ТОВ «Добропільське БТІ» від 18 березня 2016 року вказано, що згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою в с. Ново-Українка пров. Урожайний буд. 14 Добропільського району Донецької області, зареєстрований на [PERSON] (арк.справи 9). Згідно до інформації, наданої Другою Добропільською державною нотаріальною конторою від 02 червня 2016 року, вбачається, що позивач звернулась 03 грудня 2015 до нотаріальної контори для прийняття спадщини. В судовому засіданні досліджена копія спадкової справи №122/2015 від 03 грудня 2015 року після смерті [PERSON], з якої вбачається, що позивач єдиний спадкоємець після смерті чоловіка. Також згідно наданих матеріалів вбачається, що дійсно позивачу було розяснено, що правовстанолювальний документ на спадковий житловий будинок не оформлено, питання щодо визнання її спадкоємицею в порядку спадкування на житловий будинок, буде вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved