Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 29 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 145, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони не зійшлися характерами, не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] призначено шість місяців для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, якою прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 145 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 18 грудня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області після державної реєстрації зміни імені [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 10). Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 350 грн.00 коп. позивачу слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження таких витрат.

Outcome: partial