Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Недогарківської об`єднаної сільської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються, що [INFO] помер їх чоловік та батько [PERSON] , спадкоємцями якого є за заповітом син [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка має право на обов`язкову частину. Для отримання свідоцтв про право на спадщину в установлений законом строк вони звернулися до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2018 їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , оскільки не надано правовстановлюючий документ на нього та згідно довідки з Державного реєстру речових прав він зареєстрований як закінчений об`єкт, а згідно технічного паспорту є самочинною будівлею. Вважають, що доказами того, що спірний будинок належав [PERSON] є довідка Недогарківської сільської ради Кременчуцького району, що згідно з записом по господарської книги за громадянином [PERSON] лічиться житловий будинок в [ADDRESS] та витяг з реєстру речових прав. Просили суд визнати за [PERSON] право власності на 7/12 ч. будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , а за [PERSON] - на 5/12 ч., який складається з житлового будинку літ.А, погребу літ.Е, навісів літ.б,г, гаражу літ.Б, сараїв літ.в,Г, літньої кухні літ.В, убиральні літ.Д, ганку літ.аг, колодязя питного літ.К, воріт та хвіртки літ.№1, огорожі літ.№2 в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, їх представник за угодою адвокат Мусієнко Ж.Ю. надав суду заяву, де просив розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача Недогарківської об`єднаної сільської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області до суду не з`явився, надали суду заяву, де просили розглянути справу у їх відсутність, заперечень до позову не мають. Треті особи: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується розписками про отримання судового повідомлення. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07 березня 2017 року Виконавчим комітетом Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 12. 29 січня 2016 року померлий [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренком Г.І. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за №43, де все своє майно заповідав [PERSON] . Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З заявою про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] . Заведена спадкова справа 187/2017, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за номером 60789348. Як слідує із спадкової справи, крім [PERSON] спадкоємцем померлого на обов`язкову частку у спадщині є його дружина [PERSON] . 11 жовтня 2018 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртова О.С. відмовила позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] в зв`язку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: внесена в державний реєстр інформація про об`єкт не співпадає з паперовим носієм. Так, згідно інформаційної довідки №141054140 з державного реєстру речових прав житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано як закінчений об`єкт, але згідно технічного паспорту виданого КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» об`єкт є самочинно збудований. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано в довідці виданій виконавчим комітетом Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 13 вересня 2017 року за №1914/02-22, згідно архівного запису погосподарської книги №0511-1 за [PERSON] числиться житловий будинок, 1993 року забудови з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки №141054140 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,1 кв.м, житлова площа 59,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] а, складові частини: житловий будинок літ.А., споруда, погріб з шийкою літ.Г, споруда, прибудова літ.а-аг, споруда, прибудова до літньої кухні літ.в, гараж літ.Б, будівля, літня кухня-сарай літ.В, будівля, сарай літ.в1, споруда убиральня літ.Д, споруда, літній душ-коптильня літ.Ж, вимощення І, яма вигрібна ІІ, колодязь питний літ.к, водопровід літ.к1, ворота №1, огорожа №2 зареєстровано право власності 22 лютого 2018 року за [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що, оскільки, спадкодавцеві [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , то воно переходить до його спадкоємців, якими є позивачі: [PERSON] і [PERSON] , частки яких відповідно: 7/12 і 5/12. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved