Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

17 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частини автомобіля марки «Chery Kimo» та стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки «Chery Kimo». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 18 листопада 2005 року по 18 травня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі, а саме 22 квітня 2014 року ними було придбано автомобіль марки «Chery Kimo», сірого кольору, 2008 року, який зареєстровано на відповідача. Оскільки вказаний автомобіль був придбаний під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, вказане авто є спільною сумісною власністю подружжя, однак користується ним тільки відповідач, тому в порядку поділу майна подружжя, просить стягнути з відповідача компенсацію вартості належної позивачу частини майна. Заочним рішенням суду від 12 листопада 2019 року позов задоволено частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки «Chery Kimo», 2008 року випуску, в розмірі 51532 грн. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року за заявою відповідача заочне рішення скасовано, справу призначеного до судового розгляду. В уточнених позовним вимогах [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/2 частини автомобіля марки «Chery Kimo» та стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки «Chery Kimo» у розмірі 51532 грн. У відзиві на позовну заяву, відповідач просить позовну заяву задовольнити частково, обрахувавши компенсацію належної позивачу частини автомобіля, виходячи з його дійсної ринкової вартості, визначеної висновком експертизи. Вказує, що спірний автомобіль був приданий у шлюбі в 2014 році за 50 000 грн. В 2017 році автомобіль відповідач продав по дорученню [PERSON] , [PERSON] за ціною 67 000 грн., яка на той час повністю відповідала ринковій вартості автомобіля. В подальшому нові власники продали автомобіль за 103064 грн, однак даний продаж він не вчиняв та грошові кошти не отримував. У відповіді на відзив позивач просить стягнути з відповідача компенсацію вартості майна у розмірі 51532 грн., тобто виходячи з ціни спірного автомобіля, яка зазначена у договорі купівлі-продажу, який укладено від імені відповідача його повіреним. Посилається на безпідставність доводів відповідача про те, що він даний договір не укладав та продав автомобіль по довіреності, оскільки такі твердження суперечать закону. У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначає, що йому не відомо яким чином була визначена вартість автомобіля в договорі купівлі-продажу, вона відрізняється від ринкової, а тому може братися до уваги лише та вартість, яка буде визначена експертом. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, просили їй задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об`єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно вимог ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Судом установлено, що з 18 листопада 2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 травня 2016 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 5945 (МВС в Сумській області), автомобіль «Chery Kimo», сірого кольору, 2008 року випуску, з 22 квітня 2014 року по 28 квітня 2017 року значився за [PERSON] . Таким чином, з наведених вище норм закону можна зробити висновок, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і частки у цьому майні дружини та чоловіка є рівними. Відповідна презумпція жодним чином не спростована. Крім того, судом встановлено, що 28 квітня 2017 року даний автомобіль був знятий з обліку для реалізації на підставі заяви власника. Згідно договору купівлі-продажу від 03 травня 2017 року, [PERSON] в особі представника [PERSON] продав автомобіль «Chery Kimo» за 103064 грн [PERSON] . Судом у справі призначено авто товарознавчу експертизу з метою визначення вартості майна на момент зняття автомобіля з обліку за заявою [PERSON] . Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 006 від 15 березня 2021 року встановлено, що станом на квітень 2017 року ринкова вартість спірного автомобіля становила 66 445 грн. З огляду на викладене, а також зважаючи на відсутність доказів того, що майно було відчужене зі згоди позивача, з відповідача має бути стягнута на користь позивача компенсація вартості автомобіля в розмірі 33222,50 грн., тобто пропорційної її частки, що становить Ѕ. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов про стягнення компенсації вартості частки позивача у спільному майні слід задовольнити. Поряд з цим, суд зазначає, що не погоджується з позицією позивача про те, що при визначенні вартості спірного автомобіля слід виходити з тієї суми, яка вказана у договорі купівлі-продажу, а не виходячи з ринкової вартості автомобіля, оскільки предметом поділу у даній справі є не гроші, які відповідач отримав в результаті продажу майна, а майно подружжя, яке було відчужено без згоди одного із них, так як за приписами вищезазначених статей сімейного та цивільного законодавства, позивач була власником майна, яке відчуженого без її відома після розірвання шлюбу, а не грошових коштів, отриманих від їх продажу. А отже стягненню підлягають не грошові кошти, отримані від відчуження майна, а компенсація дійсної ринкової вартості цього майна. Вимоги позову про визнання права власності на Ѕ автомобіля є неправильно обраним способом захисту, тому у цій вимозі слід відмовити. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial