Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

18.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Благодатнівської сільської ради Амвросіївського району про визнання незаконним державного акту на право приватної власності на землю та про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла мати [PERSON] - [PERSON], яка була власником житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування цього будинку за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. В передбачений законом строк вона звернулася до нотаріуса та 06.02.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки в державному акті на право власності [PERSON] на земельну ділянку було допущено помилку в написанні адреси, де розташована земельна ділянка. З цієї причини відомості про вказану земельну ділянку, які містяться в державному земельному кадастрі, не відповідають відомостям, що зазначені в державному акті, що позбавляє [PERSON] можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Тому [PERSON] просить визнати державний акт недійсним, скасувати його та визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що в державному акті допущено помилку в написанні адреси, за якою розташована земельна ділянка. Представник відповідача в судове засідння не з`явився. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд позову без участі представника сільської ради. Також в заяві зазначено про згоду сільської ради з позовними вимогами. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 335255 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,1250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 1420682000010000318. З Витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що земельна ділянка, яка є власністю [PERSON], розташована за адресою: [ADDRESS]. В той же час в Державному акті на право власності на земельну ділянку ЯИ № 335255, який видано 10.02.2010 року Амвросіївським районнім відділом земельних ресурсів на підставі рішення Благодатнівської сільської ради від 22.06.2009 року, зазначено, що вищезазначена ділянка розташована за адресою: «[ADDRESS]», а місце проживання [PERSON] зазначено як «[ADDRESS]». За своє життя [PERSON] заповіла позивачці житловий будинок разом із земельною ділянкою, на якій він розташований. 06.02.2014 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для обслуговування цього будинку постановою від 06.02.2014 року позивачці було відмовлено з причини того, що позивачкою не надано документа, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Тобто, до позивачки перейшли права та обов`язкі, що належали спадкодавцу на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їй смерті (ст. 1218 ЦК України). Одним з таких прав є право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 1420682000010000318. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прйняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Тобто, право на спадщину оформлюється шляхом отримання свідоцтва. Проте, позивачка не має можливості належним чином оформити своє право на спадкове майно з причини помилки, допущеної в документі, який підтверджує право власності спадкодавця на землю. Про факт помилки свідчить те, що в [ADDRESS] не було, а є [ADDRESS] з дня заснування села, що підтверджується довідкою Благодатнівської сільської ради Амвросіївського району № 3 від 17.02.2014 року. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, крім неї інших спадкоємців на спадщину [PERSON] немає. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, вона може відмовитись від свого майнового права (ч. 2 цієї ж статті). Одним зі способів захисту своїх цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним правового акту, що порушує право власності (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). В ст. 152 ЗК України зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання права, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також із застосуванням інших, передбачених законом засобів. Зі ст. 155 ЗК України вбачається, що акт, виданий місцевим органом самоврядування може бути визнано недійсним в тому випадку, якщо цім актом порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Статтєю 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Проте, позивачка не має можливості зареєструвати своє право власності на отриману у спадщину земельну ділянку з приводу помилки, допущеної в державному акті при написанні місця знаходження земельної ділянки. Виправити цю помилку немає можливості, оскільки на теперішній час ліквідовано орган, який видав Державний акт. Беручи до уваги, що позивачка набула вищезазначену земельну ділянку на законних підставах, а в Державному акті ЯИ № 335255 допущено помилку при написанні місця знаходження земельної ділянки, суд вважає, що має місце порушення права власності позивачки на земельну ділянку. Проаналізувавши всі обставини справи та вивчивши докази по ціх обставинах, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved