Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

18.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт, що посвідчений 31 січня 2007 року секретарем Градівської сільської ради Городоцького району Львівської області, та зареєстрований в реєстрі за №5, згідно якого заповіла своєму сину, [PERSON] , все майно, яке належатиме їй на час її смерті. Зазначає, що про наявність заповіту не знав, дізнався лише в листопаді 2020 року, звернувшись до державного нотаріуса, 15.12.2020 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку для звернення із заявою про спадщину, тому просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON] яка померла [INFO] . Ухвалою від 22.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити з вищенаведених обставин. Відповідач, 18.02.2021 в судове засідання подав заяву, у якій повідомив, що не заперечує щодо задоволення позову, та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 26-27). За наслідками визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу у підготовчому засіданні з ухваленням рішення відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.11.2015\~(а.с.8),\~їй на\~праві приватної\~власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,2559 га., які розташовані на території колишньої Градівської сільської ради (на даний час ОТГ Городоцька міська рада), що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №019228, виданого 28.03.2001 на підставі рішення розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №161 від 16.03.2001 (а.с.10) та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1. Із довідки виконавчого комітету Градівської сільської ради Городоцького району Львівської області №678 від 26.11.2020 (а.с.13), зазначається, що на день смерті [PERSON] [INFO] , разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] 1982 р.н. (внук), [PERSON] 2002 р.н. (правнук), [PERSON] 2003 р.н. (правнук), [PERSON] 2008 р.н. (правнучка), та вказано, що заповіт посвідчувався на сина [PERSON] .. При житті [PERSON] Градівською сільською радою посвідчувався заповіт (а.с.11). Із копії заповіту посвідченого секретарем Градівської сільської ради Отчич Б.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 5 від 31.01.2007 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно сину [PERSON] .. Заповіт не змінювався і не скасовувався. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62895418 від 15.12.2020, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена не була (а.с.12). Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.02.2020 за №59571121 вбачається про реєстрацію заповіту, після смерті [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до листа №995/01-16 від 15.12.2020 (а.с.14) державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шараварою В.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач не звернувся своєчасно у строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки не знав про наявність заповіту. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк\~у шість\~місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1272\~ЦК\~України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У статті 1233\~ЦК\~України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За статтею 1223\~ЦК\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як вказано у постанові ВС/КЦС (справа № 565/1145/17 від 26.06.19) поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Як зазначає позивач, спадщина після смерті його матері, [PERSON] , відкрилася [INFO] , таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 10.05.2016, однак позивач із заявою звернувся до нотаріуса у грудні 2020 року. З огляду на вищенаведене, суд визнає поважною причину пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , оскільки він не знав про наявність заповіту. За наведеного, суд приходить до висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору, залишає такий за позивачем.

Outcome: approved