Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

18.03.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що його син [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьк, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначив, що Бахмутським МВ ДРАЦС ГТУЮ йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки ним був пред`явлений документ, виданий на тимчасово окупованій території. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, в день [INFO] року в м. Донецьку. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу про встановлення факту смерті [PERSON] у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника відділу надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує, просила постановити рішення у відповідності до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від в.о. начальника управління надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, також вказала, що не заперечує щодо встановлення факту смерті [PERSON] за заявою [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як встановлено судом, заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1419001530 від 13.11.2014 року (а. с. 9). У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є батьком померлого [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 8), та є належним заявником по справі. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , яка мається в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] в м. Донецьк (а. с. 7). Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] у віці 43 року в м. Донецьку, що вбачається з довідки про причину смерті № 76 від 31 січня 2019 року, а також зі свідоцтва про смерть від 31 січня 2019 року ДНР [NUMBER] , виданого «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» (а. с. 10). Заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено з тих підстав, що ним на підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою від 12.03.2019 року № 15.14-93/1420 (а. с. 12). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Наданими заявником свідоцтвом про поховання [NUMBER] (а. с. 11) та фотокартками (а. с. 13) підтверджується, що дійсно [PERSON] , [INFO] , був похований 02 лютого 2019 року на кладовищі Лозовське, що розташоване в м. Донецьку, а його похованням займався заявник по справі [PERSON] Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності свідоцтво про смерть від 31 січня 2019 року ДНР [NUMBER] , виданого «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved