Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

18.10.2019 представник заявника [PERSON] - адвокат Шевчук А.С. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 24.05.2012 в справі №2-1274/12 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором від 01.03.2007 року №53-ф/07 у загальному розмірі 24 682 026,30 грн. 26.04.2013 на підставі вказаного рішення Оболонським районним судом м.Києва видано виконавчий лист. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №38381887. 14.02.2019 [PERSON] , який є боржником за основним зобов`язанням помер. Заявник вважає, що смерть боржника припиняє іпотечні зобов`язання за договорами іпотеки №1-2 від 16.03.2007. Крім того, спадкоємцями померлого не подано заяви про вступ у спадщину, вимоги банком до спадкоємців не пред`явлено, що свідчить про припинення зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з цим вважає, що припинення іпотечних зобов`язань іпотекодавця [PERSON] внаслідок припинення основного зобов`язання внаслідок смерті боржника є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про що і просить суд. В судовому засіданні представник заявника та заявник заявлені вимоги підтримали, просили визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Представник стягувача проти задоволення заяви заперечував, просив у її задоволенні відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані матеріали, суд вважає правильним у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №61-1592св17. Судом встановлено те, що 01.03.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №53-ф/07. На забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань, між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договори іпотеки від 16.03.2007, знгідно яких у іпотеку передано земельну ділянку площею 0,1009 та житловий будинок, який на ній розташований площею 819,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок смерті боржника за цим зобов`язанням не припиняє іпотеки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до смерті особи боржника. Отже, право на стягнення суми боргу з іпотекодавця, який одночасно є поручителем, (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи якого ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до смерті [PERSON] , то смерть останнього не свідчить про припинення зобов`язання заявника [PERSON] за рішенням суду від 24.05.2012. Суд констатує, що обов`язок заявника щодо погашення суми боргу за кредитним договором №53-ф/07 від 01.03.2007 після ухвалення рішення суду про це трансформований у його обов`язок виконати рішення суду, а отже підстав вважати, що його обов`язок припинено суд не вбачає. Вказане є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: dismissed