Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

19.04.2021 р. позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є його батьком. Шлюб між його батьками розірваний в 2008 р. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2008 р., з відповідача на користь матері позивача стягувались аліменти у розмірі ј частини від доходу платника аліментів, на утримання позивача, до досягнення ним повноліття. 27.03.2020 р. стягнення аліментів за вищевказаним рішенням припинено, у зв`язку з досягненням позивачем повноліття. Позивач зазначає, що він наразі продовжує навчання на Факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице (Словаччина), на денній формі навчання з освітньою програмою Кібербезпека, на безоплатній основі, строк закінчення навчання 30.06.2023 р. Позивач зазначає, що хоча навчання безоплатне, він повинен нести затрати на проживання у студентському гуртожитку - 65 євро в місяць, харчування, інші побутові затрати. В зв`язку з навчанням на денній формі, він не має можливості влаштуватись на роботу, тому потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на ст.ст. 199, 200 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на період навчання, у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як досягнення ним 23-х років. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 р. було відкрито провадження у справі та призначений її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений сторонам строк для надання заяв по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Також відповідачем наданий відзив на позов, в якому він частково визнає позовні вимоги, а саме, не заперечує відносно стягнення з нього аліментів на утримання позивача у розмірі 1/8 частки від його доходу. При визначенні розміру аліментів просив врахувати суд, що позивач не погодив з ним обраний заклад навчання, який позивач мав обирати в тому числі з урахуванням свого майнового стану та стану батьків. Обраний ним навчальний заклад знаходиться за кордоном, що значно збільшує затрати на навчання та проживання. Також просив врахувати, що в нього також на утриманні перебувають: неповнолітній син [PERSON] та батьки пенсіонери. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена, надала письмові пояснення, в яких просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Також зазначила, що вона надає матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, підтримує його вибір щодо навчального закладу. Вважає, що відповідач не обізнаний про вибір позивачем закордонного навчального закладу, оскільки він протягом тривалого часу не цікавився життям свого сина. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] шлюб розірваний 28.02.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2008 р. (справа №2-392/08) присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] (позивача по справі), [INFO] , в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття і стягнення аліментів з відповідача на нього припинено. Згідно з Підтвердженням Технічного університету в Кошице від 12.04.2021 р. позивач по справі є студентом даного навчального закладу, навчається з 01.09.2020 р. на Факультеті електроніки та інформатики, за освітньою програмою Кібербезпека, на денній формі навчання, тривалість якого становить 3 роки. Строк закінчення навчання - 30.06.2023 р. З договору про проживання від 17.09.2020 р. та підтвердження місця проживання студента, вбачається, що позивач як студент вищезазначеного навчального закладу мешкає в гуртожитку, за проживання в якому сплачує 65 євро, щомісячно. За перший навчальний рік 2020-2021 рр. ним оплачена вартість проживання у сумі 585 євро. Із заяви по суті справи сторін та третьої особи, пояснень представника позивача вбачається, що вибір навчального закладу, в якому навчається позивач, з відповідачем не узгоджувався. З обставин, зазначених в позові та пояснень представника позивача вбачається, що матір позивача працює бухгалтером та надає матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина. Відносно зазначених позивачем обставин щодо надання матеріальної допомоги позивачу його матір`ю, відповідач у своєму відзиві заперечень не викладав. Відповідач є працездатною особою, відомостей, що у нього відсутні будь-які доходи, суду не надано. Відповідач має утриманні ще одну дитину - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач має батьків пенсіонерів - [PERSON] та [PERSON] , тобто має зобов`язання, законодавчо закріплені, щодо їх утримання. Відповідач має хронічне захворювання, яке потребує систематичного лікування, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 23.03.2021 р. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Оцінивши вищезазначені докази, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, враховуючи часткове визнання позивачем позову, майновий стан позивача та його батьків, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, при цьому враховуючи наявність у відповідача інших аліментних зобов`язань щодо утримання іншого малолітнього сина та непрацездатних батьків, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частки від доходу платника аліментів, щомісячно, на час навчання повнолітнього сина, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial