overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

18.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12.08.2017 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 354. В обґрунтування позову позивач вказав, що причиною розпаду їхньої сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутності, просили шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.08.2017 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 354. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

18.10.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03.04.2014 року, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.04.2014 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

18.10.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 29.08.2015 року, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.08.2015 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

18.11.13 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку. В процесі розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 1/3 частину усіх видів заробітку на двох дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, та перебувають на повному утриманні матері. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

18.11.13 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на наступні обставини. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі правовстановлюючих документів. Відповідач є сином позивача. У 1999 році позивач за проханням відповідача зареєстрував його у вищевказаному житловому будинку, який проживав в ньому не тривалий час та виїхав у невідомому напрямку, добровільно зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Наявність реєстрації відповідача в помешканні позивача перешкоджає йому у здійсненні прав на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власним майном, а саме оформити субсидію по сплаті за житлово-комунальні послуги, тому він вимушений був звернутися з цим позовом до суду, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком, розташованим за вищевказаною адресою, визнавши відповідача втратившим право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання надав заяву, в якій свій позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні, просив справу розглянути за його відсутності, у разі неявки відповідача був не проти її розгляду у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, тому суд вважав розглянути справу заочно за його відсутності за наявними у неї доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку за основу поняття члена сім'ї слід брати поняття, що визначено у ст. 64 Житлового кодексу України, де вказується, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.13 р., посвідченого державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Т.В.Ткач підтверджується, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], про що також свідчить технічний паспорт позивача. З акту депутата Теплівської сільської ради від 05.11.13 р., складеного зі слів сусідів [PERSON], [PERSON] вбачається, що за вищевказаною адресою дійсно зареєстрований [PERSON], який з моменту реєстрації у будинку не проживає і де його місце проживання невідомо. Враховуючи, що відповідач як член сім'ї більш ніж один рік відсутній без поважних причин в будинку позивача, своїх заперечень проти позову не надав, суд вважає позов доведеним, який слід задовольнити. На підставі ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

18.11.15. позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги наступним. 11 жовтня 2013 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Сторони проживали разом однією сім'єю до жовтня 2015 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, їх шлюбні відносини припинили своє існування з кінця вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, тому вважає подальше збереження сім'ї не можливим. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і [PERSON], зареєстрований в відділі РАЦС Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області 11.10.2013 року; витрати пов'язані з оплатою судового збору покласти на відповідача. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2015 року за клопотанням відповідача, сторонам було надано строк для примирення в один місяць. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином (а.с.22). В матеріалах справи від неї міститься заява, згідно якої просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.19). В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати без його участі, з позовними вимогами ознайомлений, не заперечує проти їх задоволення, строк на примирення просить не надавати (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями позивачки, сумніватись в достовірності яких суд не має підстав, крім того вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, не привело до їх примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

18.11.2011 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір без номера, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних . Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем Умови надання банківських послуг. Строк дії договору відповідно до Умов визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі, якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 31.10.2015 р. утворилась заборгованість на загальну суму 11844.40 грн., яку просить суд стягнути, справу розглядати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, що маються в матеріалах справи. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти - кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 18.11.2011 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на Умови користування кредитом , за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с.6-31. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 31.10.2011 р., а.с.4, за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до п. 1.1.7.12 Умов надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично лонгується, якщо протягом зазначеного терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Наміру припинення дій договору сторони не виказували, а.с.6-31. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

18.11.2013 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Вказує, що вона та відповідач мешкають разом, але допомоги на утримання дітей відповідач не надає. У відповідача від першого шлюбу є дитина, на утримання якої, [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. В судовому засіданні, позивач позов підтримала, вказує що відповідач хоча і мешкає разом з нею та дітьми за однією адресою, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини позову. Третя особа [PERSON] в судове зсідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено поясненнями сторін відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України, що не потребує доказуванню, що сторони перебувають у шлюбі з 20.08.2005 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають разом у квартирі [ADDRESS], а.с.5-7. За рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.11.2003р., а.с.22, з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.70 ч.3 п.1 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. При встановленні розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. При встановленні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працює та сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, за рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.11.2003 року, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача 1/4 частину заробітку на утримання неповнолітніх доньок, задовольнивши позов частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі ст.180,181-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

18.11.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру, після смерті бабки [PERSON], померлій [INFO] як за спадкоємиці за заповітом. В обґрунтування вказує, що власниками однокімнатної квартири [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності є її бабка [PERSON] та позивач [PERSON]; які набули право власності на вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 16.07.2001 р. Оскільки частки в праві спільної сумісної власності є рівними згідно ст.370 ЦК України, просить визначити ці частки по 1/2 частині квартири за кожним. Після смерті бабки відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеної квартири, спадщину після її смерті прийняла позивач, звернувшись з заявою до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва з за відсутності часток. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про підтримання позову. Відповідач Виконком направив до суду відгук про визнання заявленого позову. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартири, наявність заповіту та даних про прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.370, 372 ЦК України згідно норм яких - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Таким чином суд вважає можливим позов задовольнити, та визначити частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру по 1/2 частині за [PERSON], та померлою [PERSON], за кожним. На підставі ст.ст.370,372 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

18.11.2013 р. до суду звернувся позивач з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 002-18070-190308 від 19.03.2008 року позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні на загальну суму 30 000 грн., на день укладання цього договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000,00 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах погодженими сторонами у договорі, у відповідності до договору відповідачка зобов'язана щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Відповідачка не виконала умови кредитного договору належним чином, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість станом на 20.08.2013 року в сумі 1255,00 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту - 985,00 грн.; заборгованості за комісіями - 270,00 грн. Представник позивача до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами правовідносин на підставі укладеного кредитного договору № 002-18070-190308 від 19.03.2008 року. На порушення вимог ст.ст. 6, 16, 526, 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору відповідачка не виконала зобов'язання за кредитним договором належним чином і в установлений строк, у зв'язку з чим станом на 20.08.2013 року за нею утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 1255,00 грн. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обов'язки та правовідносини сторін, вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на законі і укладеному між сторонами договорі, знайшли підтвердження наданими позивачем доказами: договором № 002-18070-190308 від 19.03.2008 року, копіями документів про отримання кредиту, заявками на отримання кредиту, розрахунком позовних вимог. Питання про судові витрати підлягає вирішенню відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved