Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

18 вересня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк», звернувся до Кобеляцького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказує, що 08.01.2015 року між сторонами укладено кредитний договір № 500968820, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 21676,11 грн. на строк з 08.01.2015 року по 09.01.2020 року. Згідно умов договору [PERSON] зобовязався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та графіком погашення кредиту. Банк надав відповідачу строковий кредит, однак він у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 09.08.2015 року за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 26420,77 грн., яку позивач прохає суд стягнути із відповідача. Крім цього, представник ПАТ «Альфа-Банк» прохає стягнути із [PERSON] понесені ними судові витрати. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи . Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500968820, та останній отримав у Банку кредит у розмірі 21676,11 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 15,99 % річних. Термін дії договору до 09.01.2020 року (а.с.4). Відповідач за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 09.08.2015 р. утворилась заборгованість по кредиту в сумі 26420,77 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом 21437,93 грн.; - заборгованість по відсоткам 1674,76 грн.; - заборгованість за комісією 2458,08 грн.; - штраф - 850 грн. (а.с.16). 07.09.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.14,15), однак [PERSON] свої обовязки за договором не виконав. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочен- ням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути із Северин на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved