Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

18 лютого 2020 року ПП «Строй-Сервіс-999» звернулося до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши, що 11 жовтня 2019 року між ПП «Строй-Сервіс-999» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за №11/10/19 (далі за текстом - Договір), згідно умов якого позивач надав відповідачеві позику на загальну суму 12000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання з повернення позики. Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в зв`язку з невиконанням ним своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту у розмірі 12000 грн. В судовому засіданні представник позивача Горнік О.Ю. позов підтримав у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що працював у ПП «Строй-Сервіс-999» та взяв у позику 12000 грн., які мав повертати із заробітної плати, але оскільки посварився з директором, то на роботу більше не вийшов і кошти не повернув. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Між сторонами 11 жовтня 2020 року укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у ПП «Строй-Сервіс-999» в позику 12000 грн. 00 коп. строком на 4 (чотири) місяці з моменту надання позики та оформлення в порядку, передбаченому п.3.3 Договору та зобов`язався повернути кошти у вказаний строк. Позика була надана [PERSON] безпроцентно 11 жовтня 2020 року в сумі 12000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 11 жовтня 2019 року в сумі 12000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі, пропорційному до розміру задоволених вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved