Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

17 вересня 2020 року заявник звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту смерті її батька, який помер [INFO] в м. Алчевськ Луганської області. На час смерті померлий проживав в м. Алчевську Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території. Після смерті батька, заявник отримала свідоцтво про смерть, але юридичної сили вказаний документ не має, оскільки виданий на території, яку не контролює влада України. Заявник має намір звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, для чого їй необхідно встановити факт смерті батька та отримати відповідне свідоцтво про смерть. Факт родинних відносин, між мною та померлим підтверджується доданими документами. Ухвалою судді від 17 вересня 2020 року, заяву залишено без руху, заявнику надано час на усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання заявника про витребування доказів відмовлено. Ухвалою судді від 02 жовтня 2020 року, заяву повторно залишено без руху, заявнику надано час на усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року у задоволено клопотання заявника, витребувано від Світловодського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про наявність відповідного актового запису . Ухвалою судді від 05 листопада 2020 року відкрито провадження за вищеописаною заявою про встановлення факту смерті, справу призначено до розгляду . Заявник в судове засідання не з`явилась, в своїх позовних вимогах просить суд справу розглядати без її участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження заявниці. (а.с. 4) Відповідно інформації наданої на запит суду, Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, наявний актовий запис № 161 від 24 лютого 1990 року про державну реєстрацію шлюбу громадянки [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , та наявний актовий запис № 621 від 17 жовтня 1990 року про реєстрацію розірвання шлюбу громадянки [PERSON] [INFO] , після розірвання шлюбу, прізвище заявника після реєстрації розірвання шлюбу, залишено [PERSON] . (а.с. 31) Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.4) - 20 грудня 1991 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Алчевськ Луганської області, про що видане так зване «Свідоцтво про смерть», та довідка про причини смерті № 196 від 22 червня 2020 року. (а.с.6, 7) Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 49 ЦК України встановлено, що Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Крім того, вказаною статтею передбачено, що народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють ї можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Частиною 1 статті 3 вказаного вище Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного Реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація смерті проводиться відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України. Реалізувати своє право на прийняття спадщини після померлої батька заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт смерті її батька є недійсними через те, що видані незаконними органами. На підставі ст. 14 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. З огляду на викладене, враховуючи, що заявниця фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved