Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

19.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що йому належить житловий будинок по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право приватної власності, виданого на підставі рішення виконкому Кам`янобалківської сільської ради народних депутатів від 22 серпня 1989 року № 23, в зв`язку з чим зроблено запис в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим номером 241. Для обслуговування вказаного житлового будинку позивачу виділено у власність земельну ділянку площею 0,25 га, що підтверджується державним актом серії ІІ-МК № 041774, виданим на підставі рішення 3-ї сесії 22 скликання Ленінської сільської ради народних депутатів 01.02.1997 року. Крім того, на підставі державного акту серії ІІ-МК № 041775, виданого на підставі рішення 3-ї сесії 22 скликання Ленінської сільської ради народних депутатів 01.02.1997 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,26 га, яка передана для обслуговування особистого допоміжного господарства. Лише на даний час, коли [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Виконавчого комітету Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , виявилося, що в правовстановлюючому документі, а саме у Свідоцтві про право власності, виданого Кам`янобалківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 05 квітня 1991 року, відсутня печатка та підпис органу, який видавав документ, що суперечить вимогам діючого законодавства. В зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Усунути вказану проблему іншим чином неможливо, оскільки з 1991 року печатка органу, який видав свідоцтво про право власності на житло, змінено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені, зокрема із правочинів. Позивач вважає, що набув право власності на вказаний житловий будинок на підставах не заборонених законом. Виготовив відповідну технічну документацію. З тих пір підтримує будинок в належному стані та обробляє земельні ділянки, які надані для його обслуговування. Представник позивача надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Кам`янобалківська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надіслала на адресу суду заяву, у якій просили справу слухати без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі рішення виконкому Кам`янобалківської сільської ради народних депутатів від 22 серпня 1989 року № 23, за реєстровим номером 241, належить житловий будинок по [ADDRESS] . У державній реєстрації права власності на вказаний житловий будинок було відмовлено, в зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі, а саме у Свідоцтві про право власності, виданому виконкомом Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 05 квітня 1991 року, відсутня печатка та підпис органу, який видавав документ, що суперечить вимогам діючого законодавства. Належність майна позивачу підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме копією свідоцтва про право приватної власності від 05.04.1991 р., копією технічного паспорту на будинок, копіями державних актів на право приватної власності на землю, довідкою Кам`янобалківської сільської ради № 227 від 26.10.2018 р. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved