overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

17 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02 жовтня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 28238,89 грн., тіло кредиту 8840,61 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 9749,13 грн, нараховано пені 7828,25 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1320,90 грн., всього загальна сума забогованості склала 28238,89 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2013 року в розмірі 28238,89 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON], згідно письмової заяви, просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 17 жовтня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленного кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02 жовтня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 28238,89 грн., тіло кредиту 8840,61 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 9749,13 грн, нараховано пені 7828,25 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1320,90 грн., всього загальна сума забогованості склала 28238,89 гривень. Задоволення позову згідно ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON], [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельних ділянок та іншого майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву в якій справу просили розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Педосівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]. (свідоцтво про смерть - а.с.17) була власницею земельних ділянок, розміром 2,2542 га і 2,4443 га., що розташовані на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.21-24); [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом подали заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів (а. с. 25). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., була власницею земельних ділянок, розміром 2,2542 га і 2,4443 га., що розташовані на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів не можуть належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визнати за ними право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач), мотивуючи тим, що 21 січня 2012 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку : [PERSON] , [INFO] . В позові позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, в них різні характери, відсутні між ними взаєморозуміння та довір»я. Шлюбні відносини між ними припинилися, з 01 квітня 2014 року вони проживають окремо, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю- немає, суперечки щодо утримання та виховання їх дочки відсутні, за домовленістю між ними їхня дочка буде проживати разом із позивачкою, а тому вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дочки, просить шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 21 січня 2012 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області актовий запис № 5, розірвати. Ухвалою суду від 21 листопада 2014 року було зупинено провадження по справі в зв»язку з наданням сторонам шестимісячного строку для примирення. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю по мотивах наведених в позовній заяві. Дочку просила залишити на подальше проживання та виховання з нею. Просила змінити їй прізвище. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON]В відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 5. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дочку : : [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Копія паспорта [PERSON] підтверджує, що позивачка зареєстрована та проживає в [INFO] з 30 березня 2012 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони фактично припинили. Як позивачка так і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, примирення яке було надано судом, не відбулось. Спору про розподіл майна, і з ким буде проживати дочка, у сторін, не має. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, він має на неї право, але оформитись в правах спадкоємця не може, оскільки прізвище матері у його свідоцтві про народження зазначено як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть вказано прізвище «[PERSON]». Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON]. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, що має юридичне значення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 травня 2014 року (а. с. 7), [PERSON] померла [INFO] року. Зі свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 15 серпня 1978 року відділом ЗАГС виконкому Очаківської міської ради (а. с. 5), вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року і його матір'ю записана «[PERSON]» (російською мовою). Вказані розбіжності у написанні прізвища ставлять під сумнів наявність родинних відносин заявника з [PERSON]. Так, 27 серпня 2014 року нотаріусом за вих. № 230/02-14 заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів на підтвердження родинних відносин з померлою (а. с. 10). Факт родинних відносин заявника з [PERSON] підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про одруження матері заявника (а. с. 6), профспілковим квитком (а. с. 8), виданим на ім'я [PERSON] свідоцтвом про народження заінтересованої особи [PERSON] (а. с. 6) та копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2014 року, яким встановлено факт родинних відносин брата заявника із померлою [PERSON]. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що померлу [PERSON] знала як матір заявника, який є її чоловіком. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність вставлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є сином померлої [INFO] року [PERSON], а тому вимоги заявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 31 грудня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу спільних дітей немає. З 2008 року припинили шлюбні відносини, з причини, що за час спільного проживання постійно виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, втратили почуття кохання та взаємоповагу один до одного. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у її відсутність суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31 грудня 1999 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу спільних дітей немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, проте телефонограмою повідомила суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2010 році, мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який живе з позивачем. Подружнє життя не склалось з причини подружньої зради відповідачкою. В травні 2014 року припинили шлюбні стосунки. В суді позивач доводи позову підтримує. Відповідачка з доводами позову згідна. Після закінчення строку для примирення позивач позов підтримує, відповідачка в суд не прибула. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через подружню зраду припинили подружні стосунки у травні 2014 року, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження сина. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім»я розпалась і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримав, відповідачка позов визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 11.10. 2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В органах РАЦС відповідачка розірвати шлюб відмовляється. Спільне життя між ними не склалося, сторони проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У визначений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріальним органом їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що позивачем не було надано достатньо доказів про вступ в управління й володіння спадковим майном. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився також, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO]. (свідоцтво про смерть - а.с.8) мав право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ ім. Першої Кінної Армії с. Сніжна Погребищенського району Вінницької області (а. с.15); У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактичну вступила в володіння й управління спадковим майном (а. с. 13), однак у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) нотаріальним органом йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що позивачем не було надано достатньо доказів про вступ в управління й володіння спадковим майном. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., мав право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ ім. Першої Кінної Армії с. Сніжна Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиць за законом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 16 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться у неї на вихованні. У листопаді 2013року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 16 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. . У листопаді 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 10 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №600. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 вересня 2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №600 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved