Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

19.10.2016 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. Мотивуючи заяву, зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті постійно проживала [ADDRESS], а була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 2,6977 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Вона є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за законом на підставі ст.1264 ЦК України як спадкоємець четвертої черги. При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, їй в оформленні спадщини відмовлено через те, що не підтверджується факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років на час відкриття спадщини. Сімейні стосунки між нею та померлою [PERSON] виникли, коли їй було півроку від народження і померла її матір, оскільки з того часу [PERSON] доглядала, виховувала та виростила її, як дочку. У липні 2008 року стан здоров'я [PERSON] погіршився і вона забрала її до свого будинку, де остання проживала до дня смерті. Просить встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] з липня 2008 року по день смерті, що сталася [INFO]. Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - [PERSON], що діє на підставі довіреності від 14.09.2016 року (а.с.12), підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просили встановити юридичний факт спільного проживання заявниці з [PERSON] з липня 2008 року до дня смерті останньої, що сталася [INFO]. Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом після смерті [PERSON] як спадкоємця четвертої черги, тобто як особи, яка проживала більше п'яти років зі спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини. Заявниця проживала з [PERSON] з піврічного віку, оскільки матір заявниці померла, а [PERSON] взяла її на виховання, виростила її як свою доньку. Для заявниці [PERSON] є матір'ю, так як своєї матері остання не пам'ятає. [PERSON] не мала своїх дітей, тому інших спадкоємців у померлої немає. Представник заінтересованої особи - Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Деребчинський сільський голова Галайко Ф.Ф. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, заявлені [PERSON] вимоги визнає, щодо задоволення заяви не заперечує (а.с.20-21). Вислухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] в будинку за [ADDRESS], починаючи з липня 2008 року по день смерті останньої, що сталася [INFO], тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявниця та [PERSON] проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, так як [PERSON] з дитинства доглядала та виростила [PERSON] як свою доньку після смерті матері останньої. Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Саме така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 року у справі №6-6661св13. Встановлений судом факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], що сталася [INFO], в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, її представника, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показала, що проживає в [ADDRESS], тобто по сусідству із заявницею. Їй достовірно відомо, що із заявницею в будинку [ADDRESS] з липня 2008 року проживала [PERSON]. Також, їй достовірно відомо, що заявниця і [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Під час їхнього проживання були наявні всі ознаки сім'ї: вони дружно жили, спільно працювали по господарству, були пов'язані спільним побутом. [PERSON] називала [PERSON] своєю донькою, так як виховала останню з піврічного віку. Заявниця та [PERSON] завжди допомагали одна одній, підтримували, як члени сім'ї. Після смерті [PERSON] заявниця її поховала. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в [ADDRESS], тобто по сусідству із заявницею, дружить із донькою останньої протягом тривалого часу, часто відвідує сім'ю заявниці, добре знала [PERSON] як названу матір заявниці. Також, їй достовірно відомо, що з липня 2008 року [PERSON] проживала із заявницею однією сім'єю в будинку заявниці, вели спільне господарство. Заявниця була для [PERSON] як донька, а її діти - як онуки. До часу смерті [PERSON] вона та заявниця із своїми дітьми жили як одна сім'я, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі, мали спільний бюджет, який складався із пенсії [PERSON] та заробітної плати заявниці. Також, вказаний факт підтверджується довідкою, виданою виконкомом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 28.09.2016 року №3255 з якої вбачається, що [PERSON] на день смерті - [INFO] була зареєстрована у [ADDRESS], але фактично там не проживала (а.с.7). З довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради від 07.10.2016 року за №4987 вбачається, що на день смерті - [INFO] [PERSON] проживала разом в одному будинку протягом останніх п'яти років з [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 2,6977 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Деребчинської сільської ради (а.с.9). Спадкоємцем за законом померлої [PERSON] є [PERSON], яка 13.09.2016 року звернулася до державного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], проте, державним нотаріусом Шаргородської ДНК відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту проживання спадкоємця однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.10). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У зв'язку із наведеними вище обставинами встановлення означеного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Outcome: approved