Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

17 серпня 2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила: визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свою заяву тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровано чотири особи, з яких її син [PERSON] . На день звернення до суду місце проживання та номер телефону [PERSON] їй не відомі. Отже, всі комунальні послуги за користування квартирою сплачує позивачка, відповідач матеріально не надає допомогу для сплати комунальних послуг, в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, що унеможливлює оформити субсидію, тому вимушена звернутися з цим позовом до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку та за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву та будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Симоненко О. до суду не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, рішення просила прийняти згідно чинного законодавства. Статтями\~43,\~211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку\~статті 280\~ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ДРУГОЮ КРИВОРІЗЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 12 липня 2002 року (а.с. 5). З 26 липня 2020 року право власності на [PERSON] зареєстровано в КП ДОР «КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» за № 17608 (а.с. 5 зворотній). Відповідно до довідки № 343 від 29.04.2020 року, виданою Головою квартального комітету Нестерук М.В., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно акту від 06.08.2020 року про не проживання, в будинку [ADDRESS] , який посвідчений головою квартального комітету Нестерук М.В., відповідач [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] більше двох років (а.с.6). Статтею 41\~Конституції України закріплено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п. п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична За правилами ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~321\~ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень\~глави 32\~ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону України за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316,317,319,321 Цивільного кодексу України. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Аналогічний по суті висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц, що користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої\~статті 406 ЦК України, Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18), від 16 жовтня 2019 року у справі 243/9627/16-ц (провадження № 61-34009св18), від 23 жовтня 2019 року у справі № 766/12748/16-ц (провадження № 61-31405св18). За порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405\~ЦК України\~та статей\~150,\~156\~ у\~поєднанні зі\~статтею 64\~ЖК України\~слід дійти\~до висновку\~що положення\~статей 383,\~391\~ЦК України\~передбачають право\~вимоги власника\~про захист\~порушеного права\~власності на\~жиле приміщення,\~будинку,\~квартиру тощо,\~від будь-яких\~осіб,\~у тому\~числі осіб,\~які не\~є і\~не були\~членами його\~сім`ї,\~а положення\~статей 405\~ЦК України,\~статей 150,\~156\~ЖК України\~регулюють взаємовідносини\~власника жилого\~приміщення та\~членів його\~сім`ї,\~у тому\~числі у\~випадку втрати\~права власності\~власником,\~припинення з\~ним сімейних\~відносин або\~відсутності члена\~сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті\~405\~ЦК України\~члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Дослідивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації більше двох років, при цьому доказів що хтось чинив йому перешкоди у користуванні житлом не надано, відповідно є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України визначено: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн., а тому, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України\~судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved