Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

17 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 22 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач отримав у строкове платне користування та зобовязався повернути з відсотками грошові кошти (позику) у розмірі 2500,00 грн. Розмір відсотків складає 2% за кожний день користування позикою. Відповідач зобовязався повернути суму позики, а також проценти не пізніше 07.10.2016 року. За умовами договору, у разі несвоєчасного повернення позики та процентів відповідач має сплатити пеню у розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення зобовязання, а в разі порушення зобовязання з повернення позики більш ніж на 5 календарних днів, відповідач також має сплатити штраф у розмірі 40% від суми позики. Станом на 11.11.2016 року відповідач не здійснив жодної оплати за договором позики, в звязку з чим його заборгованість становить 10375,00 грн. та складається з: 2500, 00 грн. сума позики; 2500,00 грн. проценти за користування позикою за період з 22.09.2016 року по 11.11.2016 року; 1000,00 грн. штраф за прострочення виконання зобовязання більш ніж на 5 днів; 4375,00 грн. пеня за період з 08.10.2016 по 11.11.2016 року. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість а договором позики у розмірі 10375,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у власність грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до п.1.2 договору позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі 2% за кожний день користування позикою. Відповідно до п.2 договору відповідач зобовязався повернути суму позики, а також проценти не пізніше 07.10.2016 року. Відповідно до п.5.1 договору, у разі порушення зобовязання з повернення позики та процентів за користування позикою у строк, встановлений цим договором, позичальник сплачує позикодавцеві пеню у розмірі 5% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення зобовязання. Відповідно до п.5.2 договору, в разі порушення зобовязання з повернення позики та процентів за користування позикою більш ніж на 5 календарних днів, позичальник сплачує позикодавцеві штраф у розмірі 40% від суми неповернутої позики. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується розпискою від 22.09.2016 року, складеною ним власноручно. Позивач стверджує, що станом на 11.11.2016 року відповідач не здійснив жодної оплати за договором позики, в звязку з чим його заборгованість становить 10375,00 грн. та складається з: - 2500, 00 грн. сума позики; - 2500,00 грн. проценти за користування позикою за період з 22.09.2016 року по 11.11.2016 року (2500,00 грн. х 2%х 50 днів = 2500 грн.); - 1000,00 грн. штраф за прострочення виконання зобовязання більш ніж на 5 днів; - 4375,00 грн. пеня за період з 08.10.2016 по 11.11.2016 року (2500,00 грн. х 5% х 35 днів = 4375,00 грн.). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України\~передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача з урахуванням процентів за користування позикою, пені та штрафу в звязку з невиконанням умов зобовязання. Відповідачем не надано заперечень щодо вказаного розрахунку, та не надано доказів, що сума заборгованості ним погашена, в звязку з чим у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів виконання ним грошового зобовязання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved