Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

18 вересня 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча за законом зобов'язаний надавати таку допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В заяві зазначив, що він добровільно сплачує аліменти на дитину навіть у більшому розмірі ніж просить позивач. Позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від заробітку. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], 02 серпня 2011року народження (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії І-БП № 123404, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком [PERSON], 02 серпня 2011року народження є [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1832 (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів \~інших дітей. \~ \~ \~ \~Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а крім того, відповідач визнав позов про стягнення аліментів на дитину в розмірі, заявленому позивачем, то суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 18 вересня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved