Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

18.08.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити останнього батьківських прав стосовно малолітньої сина [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку та призначити її опікуном, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] є сином її сестри [PERSON] та відповідача [PERSON] Після народження дитини її сестра протягом незначного часу проживала з відповідачем, намагаючись створити сім'ю, однак вже в червні 2007 року була змушена переїхати разом із сином до своїх батьків. З того часу відповідач почав ухилятися від виконання обов'язків по вихованню дитини та по день звернення до суду не спілкується зі своїм сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його виховання. [INFO] її сестра померла, і оскільки відповідач не проявив бажання забрати сина до себе, вихованням дитини почала займатися вона. На даний час дитина проживає з нею, відвідує школу, вона утримує дитину матеріально, забезпечуючи всім необхідним для фізичного да духовного розвитку. У червні 2016 службою у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації її поставлено на облік потенційних кандидатів в опікуни. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, надала суду висновки органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та призначення позивача опікуном малолітнього [PERSON]. При таких обставинах, з урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних доказів, у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.03.2007 серія [NUMBER] Відповідно до відомостей наявних у зазначеному свідоцтві батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються і відомостями наявними у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 19.01.2017 №00017560077. Позивач [PERSON] є рідною сестрою матері [PERSON] - [PERSON], про що свідчать відомості наявні у свідоцтві про народження від 30.06.2016 серія [NUMBER], виданому повторно Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, відомості наявні у свідоцтві про шлюб від 11.05.2013 серія [NUMBER] виданому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, та відомості наявні у свідоцтві про народження від 24.09.2013 [NUMBER], виданому повторно відділом ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві. [INFO] померла [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16.09.2013, виданому відділом реєстрації смерті у м. Києві. На даний час малолітній [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з актів обстеження умов проживання, складених уповноваженими особами Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, за вказаною адресою забезпечені належні санітарно-гігієнічні умови проживання для малолітньої дитини, [PERSON] має окремий стіл для навчання з полицями для книжок, а також має достатню кількість одягу, взуття, літератури. Відповідно до довідки від 24.11.2015 №90, вбачається що [PERSON] навчається в середній загальноосвітній школі №67 Солом'янського району м. Києва. У своїх поясненнях в судовому засіданні позивач вказала, що після смерті сестри - матері [PERSON], дитина стала проживати у баби, а потім у неї, та з цього часу вона зі своїм чоловіком займається її вихованням, забезпечує умови для розвитку дитини, та її матеріальне утримання. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: жодної участі у її житті не приймає, ігнорує сина протягом багатьох років, не надає жодного матеріального утримання, не бажає з ним зустрічатись. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких зазначила, що являється сусідкою позивача, її сім'ю охарактеризувала дружньою, позитивно охарактеризувала [PERSON], вказала, що останній називає позивача мамою. При цьому відповідача вона ніколи не бачила, зазначила, що вихованням дитини займається позивач та її чоловік. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких зазначила, що являється матір'ю позивача, у відповідача [PERSON] з мамою проживали близько трьох місяців після народженя дитини. Потім відповідач вигнав сестру позивача з малолітньою дитиною, і вони проживали у неї. До школи вихованням [PERSON] займалася вона, а потім [PERSON] став проживати у позивача, де проживає і до цього часу. У період проживання дитини з нею, відповідач дитиною не цікавився, іноді брав його погуляти. Відповідно до характеристики, наданої ДНЗ №801 від 23.11.2015, [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад з вересня 2010 по червень 2014, у зазначений період, вихованням дитини займалася мама [PERSON], бабуся [PERSON] Батько і цей період з сім'єю не проживав, уваги дитині не приділяв, життям дитини не цікавився, з закладу дитину не забирав. Згідно характеристики, наданої середньою загальноосвітньою школою №67 м. Києва, яку відвідує [PERSON], останній дійсно перебуває на вихованні позивача та проживає у її родині, де йому створені всі умови для нормального життя та розвитку. В той же час, відповідач не приділяє належну увагу вихованню сина, успіхами [PERSON] у навчанні не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Таким чином, дослідивши вищезазначені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, з дитиною він не проживає, вихованням хлопчика не займається та матеріально не утримує. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного органом опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.02.2017 №108-1801, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації від 17.01.2017 орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані, виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом, відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати дитину не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, при чому робить це свідомо, без поважних причин, оскільки позивач не чинила перешкод для виконання ним своїх обов'язків та спілкування з дитиною. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Разом з цим, відповідно до повідомлення Бориспільської виправної колонії № 119 від 27.04.2016 № 22-2646 вбачається, що відповідач 21.04.2016 прибув для відбуття строку покарання до вказаної колонії, де перебуває і до цього часу. Таким чином, з врахуванням факту смерті матері малолітнього [PERSON], з матеріалів справи вбачається, що на час розгляду даної справи останній набув статус визначений ст. 5 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Крім того, такі ж правові наслідки зумовлює позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Статтею 6 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки та піклування вживає вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім'ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу. Згідно п. 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надані органу опіки та піклування усі необхідні документи визначені Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини. 27.06.2016 [PERSON] поставлена на облік потенційних кандидатів в опікуни/піклувальники в службі у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно висновку про можливість призначення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], складеного органом опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.03.2017 №108-3813, на підставі наданих документів, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації від 21.02.2017, виходячи з інтересів дитини та враховуючи думку дитини, орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над малолітнім племінником [PERSON], [INFO] р. н., у разі позбавлення батька хлопчика [PERSON], батьківських прав. Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], а також те, що в ході розгляду справи встановлено, що дитина є сиротою та позбавлена батьківського піклування, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про можливість призначення опіки над малолітнім, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про встановлення над малолітнім [PERSON] опіки, та призначення позивача його опікуном. Крім того, як визначено ч. 2 ст. 164 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, а також зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з дня подачі позову в суд і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, як встановлено судом, відповідач не несе витрат на утримання сина, утриманням останнього займається позивач, а відповідно до вимог закону відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном та стягнення аліментів належить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені нею на оплату судового збору за пред'явлення вимог про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном в сумі 1 102, 40 гривень, крім того, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за пред'явлення позивачем вимог про стягнення аліментів у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved