Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

17 липня 2015 року Львівське комунальне підприємство «Тополя - 406» звернулося в суд з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] якому просить зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно встановлені металопластикові двері у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], демонтувати самовільно збудовані цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], демонтувати самовільно встановлені металеві двері на місці підвального вікна у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відновити до попереднього стану підвальне приміщення згідно поверхового плану на будинок [ADDRESS], зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди ЛКП «Тополя-406» та мешканцям будинку [ADDRESS] у користуванні та доступі до підвальних приміщень у ІІ під'їзді будинку на [ADDRESS], стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в 2011 році відповідачка [PERSON] самовільно провела реконструкцію кв. [ADDRESS], який перебуває на балансі ЛКП «Тополя - 406», з розширенням балкону та приєднанням підвальних приміщень. Згідно Технічного паспорту на приватизовану квартиру [ADDRESS] відповідачки розташована на 1 поверсі, 5 поверхового будинку та складається з 1 кімнати, площею - 12.1 кв.м., кухнею - 5.6 ванною - 2.2 кв.м., коридором 2.0 кв.м., коміркою 0.3 кв.м. верандою 10.3 кв.м. та підвалом 34.3 кв.м., загальна площа квартири 32.5 кв. м. Після самовільно проведеної реконструкції в підвальному приміщенні влаштовано окремий вхід з вулиці з огорожею земельної ділянки. В підвалі влаштована кухня - 10.2 кв. м., яка на плані квартири зображена літерою XIX; кімната відпочинку - 19.8 кв. м. літ. XX; санвузол - 1.3 кв. м. літ. XXI, санвузол - 3.0 кв. м. літ. XVI. З кімнати відпочинку влаштовані двері запасного виходу в підвал загального користування. Відповідно до виконавчого провадження №2-84/2011, самочинно збудоване приміщення було знесено. Однак, 11.06.2015р. працівниками ЛКП «Тополя - 406», було виявлено, що за вищевказаною адресою проводились будівельні роботи, та було складено припис-попердження, яким зобов'язано мешканців кв. [ADDRESS], зупинено будь-які будівельні роботи в підвальному приміщенні 2-го під'їзду. Та зобов'язано надати доступ до підвальних приміщень (під кв. [ADDRESS]) з двох сторін загальних проходів підвалу з ліквідацією дверних блоків, полотен. В додаток, в день вручення припису при спільному обстеженні працівниками ЛКП «Тополя - 406» і мешканців II - під'їзду будинку [ADDRESS] у підвальному приміщенні самочинно змуровано стіну після примусового демонтажу в травні 2015р. Відповідачами, обмежено доступ до підвалу загального користування та встановлено двоє металевих дверей відповідно порушено право жителів будинку користуватись допоміжним приміщенням. Враховуючи вищенаведене, вказує, що відповідачі, незаконно зайняли допоміжне підвальне приміщення встановивши металі двері на входах у підвал, таким чином обмежуючи право інших мешканців, користуватися приміщенням, проводять будівельні роботи самочинно, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача ЛКП «Тополя - 406» позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Шевченківської РА ЛМР в судовому засіданні позов ЛКП «Тополя - 406» підтримала, просила позов задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов ЛКП «Тополя - 406» підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до Технічного паспорту від 10.08.2009 року на приватизовану квартиру [ADDRESS] від 10.08.2009р. квартира розташована на 1 поверсі, 5 поверхового будинку та складається з 1 кімнати, площею - 12.1 кв.м., кухнею - 5.6 ванною - 2.2 кв.м., коридором 2.0 кв.м., коміркою 0.3 кв.м. верандою 10.3 кв.м. та підвалом 34.3 кв.м., загальна квартири 32.5 кв.м. Після самовільно проведеної реконструкції в підвальному приміщенні влаштовано окремий вхід з вулиці з огорожею земельної ділянки. В підвалі влаштована кухня - 10.2 кв.м., яка на плані квартири зображена літерою XIX; кімната відпочинку - 19.8 кв.м. літ. XX; санвузол - 1.3 кв.м. літ. XXI, санвузол - 3.0 кв.м. літ. XVI. (ас. 6) Відповідно до акту № 29 від 11.06.2015 року комісія в складі головного інженера ЛКП «Тополя-406» Гайдамаки А.М., майстра по експлуатації Чоп Я.І. в присутності мешканців буд. [ADDRESS] складено про те, що мешканцями квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], які не зареєстровані, але проживають у даній квартирі, самочинно змурована цегляна стіна у підвальному приміщенні будинку (під кв. [ADDRESS]) після здійснення примусового демонтажу згідно рішення суду, а також ними обмежено доступ до підвалів загального користування та встановлено двоє металевих дверей. (ас. № 7) Відповідно до Припису-попередження від 11.06.2015 року ЛКП «Тополя-406», що адресоване відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] останніх зобов'язано зупинити будь-які будівельні роботи в підвальному приміщенні 2-го під'їзду. Також надати доступ до підвальних приміщень (під кв. [ADDRESS]) з двох сторін загальних проходів підвалу з ліквідацією дверних блоків, полотен. Відповідно до ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, п. 1.2 Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові» затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 406 від 06.05.2005 року (зі змінами і доповненнями внесеними рішенням виконкому № 1224 від 18.11.2005 року) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що факт самовільного будівництва також стверджується долученою до матеріалів справи копією протоколу про адміністративне правопорушення № 13 від 11.06.2015 року, складеного на відповідача [PERSON], в якому вказано, що [PERSON] самочинно змурував цегляну стіну в підвальному приміщенні загального користування під кв. [ADDRESS], встановлено двоє дверей, чим перекрито доступ мешканців до підвального приміщення, чим порушено правила користування житловими будинками та житловими приміщеннями, відповідальність за які передбачена ст. 150 КУпАП. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Згідно, ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно, ч. 2 ст. 1 Закону України допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); Згідно, п. 3.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затвердженні Наказом №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2006р. використовувати технічні підвали та підвали не за призначенням забороняється. Оскільки встановлено, що відповідач незважаючи на зобов'язання демонтувати самочинно збудовану цегляну стіну у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], демонтувати самовільно встановлені металеві двері на місці підвального вікна у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] в добровільному порядку не виконав цього зобов'язання, на попередження не реагує, такі дії відповідачів порушують права мешканців будинку [ADDRESS] суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Крім цього, з врахуванням вимог ст 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved