Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

18.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею визнання права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що рішенням суду від 09.02.2016 року на її користь було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу у розмірі 595180,13 грн. Окрім того, рішенням суду від 13.07.2017 року її вимоги як кредитора щодо повернення грошових коштів [PERSON] було задоволенню шляхом визнання за нею права власності на майно, що належить [PERSON] на праві власності, а саме, Ѕ частки квартири [ADDRESS] . З огляду на невиконання [PERSON] рішення суду від 09.02.2016 року, просила визнати за нею права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , що належить відповідачу, оскільки інших способів виконання зобов`язання відповідачем щодо повернення грошових коштів не існує. Звернення в порядку досудового врегулювання спору відповідачем були проігноровані, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2020, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини. Судом встановлено, що 13.08.2013 року за договором позики позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] та її дочці [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, в подальшому за період з вересня 2013 року по квітень 2014 року, позивач ще передала ще грошові кошти, а всього у загальному розмірі 23000 доларів США, про що також складалися розписки. Позичальники зобов`язалися протягом 2014 року щомісячно повертати грошові кошти за договором позики. Проте, відповідачі свої грошові зобов`язання не виконали, в зв`язку з чим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 року по справі №487/261/16-ц, стягнуто з [PERSON] і [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] борг у розмірі 595180,13 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 2975,90 грн. з кожного. Дане судове рішення набрало законної сили 22.02.2016 року. Окрім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року по справі №487/3573/17, яке набрало законної сили 25.07.2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Даним судовим рішенням було задоволено вимогу позивача як кредитора щодо повернення грошових коштів за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 року по справі №487/261/16-ц. Попри вищенаведене, відповідач [PERSON] рішення суду від 09.02.2016 року до теперішнього часу не виконала посилаючись на відсутність можливості виконати рішення суду, у зв`язку з відсутністю грошових коштів, від продажу своєї частки у праві власності на квартиру відмовилася У зв`язку з наведеним позивач просила визнати за нею право власності на належну [PERSON] частку у нерухомому майні - квартирі [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить Ѕ частки квартири [ADDRESS] , на підставі договору обміну квартир від 19.04.1997 року (дублікат, що має силу оригіналу). Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Окрім того, згідно витягу №195371540 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2019 року, Ѕ частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . Зі змісту Звіту з незалежної оцінки оціночної (ринкової) вартості трикімнатної квартири від 12.01.2020 року, станом на 12 січня 2020 року, оціночна (ринкова) вартість кв. [ADDRESS] складає 284000,00 грн., в тому числі Ѕ частка квартири становить 142000 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк цього виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1-4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.\~\~ Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 366 ЦК України, у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога [PERSON] , як кредитора, щодо повернення грошових коштів, підлягає задоволенню шляхом визнання за нею права власності на майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме Ѕ частки квартири [ADDRESS] , в рахунок виконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1420,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved