Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

18.03.2019 року Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , у якій просить: 1) позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] ; 3) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 813,00 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, на рахунки дітей, які будуть відкриті на їх ім`я в Державному ощадному банку України; 4) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 813,00 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкрито на її ім`я в Державному ощадному банку України. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що за заявами батьків тимчасово влаштовано дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. З 07.03.2018 року діти перебувають у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 2». Термін перебування дітей у закладі закінчився 07.09.2018 року. За час перебування дітей у закладі батьки жодного разу їх не відвідували, не цікавились станом їх здоров`я та розвитком. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей,не беруть участі у вихованні, утриманні та розвитку дітей, не піклуються про їх здоров`я, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють сприятливих умов для проживання та розвитку дітей. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що вона сама з дев`яти років виховувалася у дитячому будинку, тому знає як дітям без батьків. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, зазначив, що дітям буде краще у державному закладі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 25.11.2016 року (а.с. 7). Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 20.02.2018 року. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України - за вказівкою матері (а.с. 8, 9). Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської областівід 22.02.2018 року № 114 тимчасово влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , тимчасово на шість місяців (а.с. 10). У своїх заявах від 06.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] просили розглянути питання про тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу, про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків попереджені, також попереджені про те, що у разі, якщо вони не заберуть дітей, буде порушено питання про позбавлення їх батьківських прав (а.с. 11, 12). За інформацією Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини №2» від 20.09.2018 року, 25.09.2018 року та 07.02.2019 року за весь час перебування дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у закладі [PERSON] та [PERSON] та інші родичі дітей не відвідували, не цікавились станом їх здоров`я та розвитку, не звертались, не телефонували до закладу (а.с. 13-15). У лютому 2019 року [PERSON] та [PERSON] притягались до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, на них було накладено адміністративне стягнення у виді попередження за ухилення від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством по створенню належних умов життя та виховання дітей (а.с. 16, 17). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов (від 06.02.2018 року, 12.04.2018 року, 14.09.2018 року, 06.12.2018 року, 17.01.2019 року) за місцями проживання батьків встановлено, що для малолітніх не створено сприятливих умов для проживання, виховання та розвитку: місця для відпочинку та проведення дозвілля не облаштовано, відсутні іграшки, розвиваючи ігри, книжки, одяг та взуття відповідно до віку дітей, запас продуктів харчування. У будинку [PERSON] неприємний запах від тютюнопаління, вона повідомила, що у приміщенні палять її друзі, коли приходять до неї у гості. На запитання, чому вона з [PERSON] проживає окремо, відповіла, що між ними постійно виникають конфлікти тому, що вона нічого не бажає робити по господарству (а.с. 18, 19, 21, 22, 24). Згідно з характеристиками від 08.01.2019 року №17, від 16.01.2019 року № 42, наданими Гусарівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] і [PERSON] проживають без реєстрації шлюбу, мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] [PERSON] і [PERSON] за характером неврівноважені, ведуть асоціальний спосіб життя, участі у житті села та власної сім`ї не беруть, через що до сільської ради надходили скарги від сусідів. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, має трьох дітей, вихованням яких не займається, не опікується ними (а.с. 26, 27). У своїх поясненнях від 11.05.2018 року та 06.12.2018 року [PERSON] зобов`язувалась забрати дітей після закінчення терміну перебування у дитячому закладі, про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків попереджена (а.с. 20, 23). Згідно доповідної КЗОЗ БРР «Балаклійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 від 12.01.2018 року, [PERSON] перебував на лікуванні в Харківському перинатальному центрі, мати дитини не виконувала рекомендації лікарів, висловлювалась грубими словами на адресу медичного персоналу, вдома для перебування дитини відсутні будь-які умови, відсутні будь-які необхідні предмети та ліки (а.с. 25). Відповідно до висновку Балаклійської районної державної адміністраціїХарківської області від 14.03.2019 року визнано доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей, оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не займаються вихованням та утриманням дітей, не створюють сприятливих умов для їх проживання та розвитку, не забезпечують належним доглядом і харчуванням, не готують до самостійного життя, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Натомість свої батьківські обов`язки переклали на державний заклад, термін перебування дітей у закладі закінчився 07.09.2018 року, умов для передання дітей у біологічну сім`ю батьки не створили (а.с. 28-30). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 24.04.2019 року було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] (за зареєстрованим місцем проживання відповідачів). Під час обстеження встановлено, що будинок складається з двох кімнат, кухні та коридору. Є електропостачання, пічне опалення. Приміщення потребує прибирання, ремонту. Батьки проживають в одній кімнаті, у якій є два ліжка. Постільна білизна відсутня, ковдри та подушки у непридатному стані. Для проживання та виховання малолітніх синів не створено умов, відсутні місця для відпочинку, дитячі речі та іграшки. Відсутні продукти харчування. Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] і [PERSON] не виконують свої батьківські обов'язки. З часу влаштування дітей до державного дитячого закладу вони жодного разу їх не навідували, не цікавились станом їх здоров`я та розвитком. Відповідачі не беруть участі у вихованні, утриманні та розвитку дітей, не піклуються про їх здоров`я, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють сприятливих умов для проживання та розвитку дітей. [PERSON] і [PERSON] не змінили спосіб життя, ними не створено належних умов для проживання і виховання дітей. Тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення їх батьківських прав з передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави, оскільки відповідачі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі, зазначеному позивачем у позовній заяві - по 813,00 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідачів. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 3842 гривні з кожного. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 155, 161, 164, 166, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved