Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

18.02.2020 року представник позивача - адвокат Ляшенко М.Д. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до Казанківської РДА Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, треті особи, які не заявляють своїх вимог: [PERSON] та приватний нотаріус Устинівського нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я., про визнання права на спадщину за законом та визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,85 га за кадастровим номером 4823680800:02:00:0039, яка знаходиться в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку мати успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [PERSON] та згодом отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЕ №929614 без зазначення дати його видачі та реєстрації у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Бажаючи прийняти спадщину позивач звернулась до приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я., проте, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, оскільки нотаріусу не було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а з повідомлення відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.02.2018 року за №126/113-18, вбачається, що відомості про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутні, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.03.2020 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.04.2020 року у зазначеній справі, за клопотанням представника позивача, було замінено первісного відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на належного - «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Казанківської селищної ради, виключивши Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, як відповідача від участі у справі. Ухвалою суду від 11.06.2020 року зазначену справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача - Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заперечував. Представник відповідача «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Казанківської селищної ради у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 22.08.2017 року Докучаєвською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №13. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 6,85 га за кадастровим номером 4823680800:02:00:0039, яка знаходиться в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №929614, виданого Казанківською районною державної адміністрацією Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 22.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №122. Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкувала за заповітом, зареєстрованим у реєстрі за №426 від 20.04.2006 року, від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] і якій зазначена земельна ділянка площею 6,85 га, яка розташована на території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - МК №006218, виданого на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації від 08.04.2002 року№109-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129. Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія АБГ №788941 Центрального державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 6,85 га за кадастровим номером 482368080002000039, одноособово належить [PERSON] , ідентифікаційний номер/код [NUMBER] , яка проживає у с. Докучеєве устинівського району Кіровоградської області. Вказану спадщину прийняли діти спадкодавця: [PERSON] (заява до нотаріуса від 13.11.2017 року) та [PERSON] (заява до нотаріуса від 16.11.2017 року), як спадкоємці першої черги за законом. У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього моменту виникає право на спадкування, а місцем відкриття спадщини - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач своєчасно звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Але, відповідно до постанови приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я. від 23.04.2019 року за №293-02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,85 гектарів, кадастровий номер: 4823680800:02:00:0039, що розташована на території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, оскільки нотаріусу не було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а з повідомлення відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.02.2018 року за №126/113-18, вбачається, що відомості про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутні. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. З матеріалів справи вбачається, що позивач, як спадкоємець за законом звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна у визначені законом строки, а дії що ним вчинялися, свідчать про волю та наміри прийняти спадщину. Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов, в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини,- підлягає задоволенню. Згідно ст. 1296 ЦК України (в редакції Закону, чинного на час видачі оспорюваного свідоцтва) спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст.1297 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ст. 1299 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що, згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія АБГ №788941 Центрального державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 6,85 га за кадастровим номером 482368080002000039, одноособово належить спадкодавцю [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №929614, виданого Казанківською районною державної адміністрацією Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 22.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №122, у якому не зазначено дату видачі та номер реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. У зв`язку зі смертю [PERSON] неможливо внести зміни до зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку, але це не позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування та отримання належної їй за законом частки спадкового майна, що вказує на порушення її права, як спадкоємця. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial