Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

17 липня 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що сімейне життя, на даний момент, між [PERSON] та [PERSON] не склалося та супроводжується відсутністю взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, що в подальшому призводить до фактичного припинення шлюбних відносин. Між позивачем та відповідачем взагалі відсутні любов та взаємні обов`язки, які повинні бути притаманні сім`ї. Сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Питання, щодо визначення місця проживання дитини, а також питання майнового характеру буде вирішуватись у разі необхідності в окремому судовому провадженні. Просить шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Провадження у справі відкрито 28 липня 2020 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21 серпня 2020 року позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач 21 серпня 2020 року надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судове засідання сторони не з`явились, оскільки звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2007 року, про що свідчить запис № 422, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню [PERSON] , [INFO] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved