Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

18 травня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого нотаріусом Другої Краматорської державної нотаріальної контори від 12.09.1995 р. за реєстром № 3840 та зареєстрований у БТІ м. Краматорська 21.09.1995 р. за реєстром № 15187-П. 01.07.2015 р. в зазначеній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON], з того часу він там не мешкає, особистих речей у квартирі немає. Відповідач не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. На теперішній час він мешкає у квартирі [ADDRESS]. Наявність зареєстрованого у квартирі відповідача, який там не мешкає покладає на позивача додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, через це, він позбавлений можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі- продажу від 12.09.1995 р., посвідчений державним нотаріусом Другої Краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І. та зареєстрований у реєстрі за № 3840, зареєстрований у БТІ м. Краматорська 21.09.1995 р. за реєстром № 15187-П, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с.4-5). Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» від 29.04.2016 р., відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Крім того, з відповіді АІПС «АРМОР» Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області від 02.06.2016 р. за №9374/301/03-2016 видно, що [PERSON], [INFO], в період з липня 2015 р. по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у квартирі [ADDRESS], не звертався (а.с. 18). Як вбачається з акту про не проживання від 29.04.2016 р, складеного КП «Служба єдиного замовника» в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не мешкає у квартирі [ADDRESS] з липня 2015 р. по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача (а.с.6). Відповідно до вимоги про судимість від 01.06.2016 р. за № 198-01062016/14040, відповідач [PERSON] у місцях позбавлення волі не знаходиться (а.с.21). З відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області від 02.06.2016 р. за № 2260/3-119 вбачається, що актовий запис про смерть відповідача [PERSON] відсутній (а.с. 19). На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з липня 2015 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Судом задоволено позовні вимоги позивача, якого звільнено від сплати судового збору, у сумі 551,20 грн., а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved