Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

18 листопада 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення боргу, в якому посилається на те, що [PERSON] згідно розписки написаної нею власноручно, взято в позику в кривути Я.М. кошти в розмірі 8\~000 грн., які зобовязалась повернути до 15.06.2015 року. Станом на дату подання позову до суду, кошти в розмірі 8\~000 грн. [PERSON] не повернуто. Позивачем була направлена претензія, щодо повернення коштів на адресу [PERSON] відповіді на претензію від відповідача позивач станом на дату подання позову до суду не отримав. Просит позов задоволити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 8\~000 грн. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив На підставі ч. 2\~ст. 224 ЦПК України\~суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. З розписки, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], проживаюча [INFO] отримала в позику в [PERSON] 8\~000,00 грн, які зобовязується віддіти до 15.06.2015 року (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] направляв на адресу [PERSON] претензію від 16.10.2015р. про повернення грошових коштів у розмірі 8\~000,00 грн.. в якій вказав, що у випадку несплати заборгованості до 26 жовтня 2015 року, він буде звертатись до суду із позовом про стягнення суми із врахуванням санкцій, передбачених ст. ст. 623, 625 ЦК України (а.с.6) Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або закон. В результаті розгляду справи судом не здобуто доказів, які б спростовували позовні вимоги, ставили під сумнів їх обґрунтованість. З викладеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам закону та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved