overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна про визнання права власності на спадкове майно . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . На випадок своєї смерті вона зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла позивачу. Будучи єдиним спадкоємцем, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Антонової Т.В., але у оформленні права власності на будинок з господарськими будівлями йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Гадяцької міської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] одна. Інших зареєстрованих станом на 02.01.2019 року не значилось. На випадок своєї смерті [PERSON] 10.09.2016 року зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після померлої [PERSON] відкрита спадкова справа №7/2019 за номером у Спадковому реєстрі 63631251 на підставі заяви [PERSON] . Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 85058 грн. Відповідно до рішення Гадяцької міської ради 16.10.1997 року №357-8 земельна ділянка площею 509 кв.м по [ADDRESS] безоплатно передано у власність [PERSON] Приватним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем на майно померлої [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] померла його позивача - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що він являється спадкоємцем [PERSON] , однак, у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не був обізнаним про наявність спадкового майна, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживала одна по [ADDRESS] . Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому вказує, що з 29 лютого 2015 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просив постановити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області. У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 березня 2020 року її було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 27 травня 2020 року відкрито провадження в справі. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 31, 32). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 36). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 серпня 2015 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 09 серпня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №292. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №292. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2011 року у виконавчому комітеті Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні сварки та конфлікти, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з 2014 року шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Орендарчук В.О. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у їхній відсутності, позовні вимоги, викладені в заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 лютого 2011 року у виконавчому комітеті Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 04 лютого 2005 року зареєстрували шлюб, мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Шлюбні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву, де позов підтримала та просила задовольнити та визначити місце проживання дітей з нею. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав заяву, де просив провести підготовче засідання у його відсутність, позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 04 лютого 2005 року зареєстрували шлюб в Новогалещинській селищній раді Козельщинського району, актовий запис №2, мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] » та визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15 липня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісністю характерів, постійні сварки. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2018 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

17 лютого 2020 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. До початку проведення підготовчого судового засідання представник позивача подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду. У підготовче судове засідання позивач, його представник та представник відповідача не з`явилися, тому на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Згідно частини другої статті 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Зі змісту довіреності позивача, яка видана його представнику [PERSON] , вбачається, що в ній відсутні будь-які застереження щодо здійснення останнім повноважень в суді від імені позивача. Враховуючи зміст наведених вище правових приписів, наявність відповідної заяви представника позивача, позов про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини необхідно залишити без розгляду. З приводу клопотання представника позивача про повернення сплаченого судового збору суд враховує положення пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду, крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду за заявою (клопотанням) позивача. Оскільки позовна заява [PERSON] підлягає залишення без розгляду у зв`язку з подання відповідної заяви представником позивача, який користується всіма правами останнього, підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору відсутні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

17 лютого 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 вересня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №2566. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved