Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

18.11.2019р. до Суворовського районного суду м.Одеси поштовим зв`язком від АТ «ОТП Банк» надійшов позов до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.04.2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 28699,80 грн. строком на 24 місяці на споживчі цілі, а останній повинен був щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти в розмірі 0,01% річних. Оскільки на порушення умов казаного договору відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за договором, банком 26.03.2019 року на його адресу направлена вимога про добровільне погашення заборгованості, але вимоги, зазначені в листі, в 30-денний строк не виконані, а тому станом на 31.04.2019 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 26428,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 26276,21 грн, заборгованості за відсотками 2,32 грн, плати за пропуск платежів-150 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.. 06.12.2019р. провадження у справі відкрито та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК) про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надсилав. 12.05.2021р. (день судового засідання) адвокат відповідача [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Раніше, 01.07.2020р. та 12.03.2021р. ним же було подано заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність ознайомлення з матеріалами справи та введення карантину, однак адвокат до суду для ознайомлення зі справою не з`являвся. Відповідач у визначений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Судом також\~враховується,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~44\~ЦПК України,\~учасники судового\~процесу та\~їхні представники\~повинні добросовісно\~користуватися процесуальними\~правами;\~зловживання процесуальними\~правами не\~допускається. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 05.04.2018\~року між\~ПАТ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№2018487464\~(а.с.4-6),\~відповідно до\~якого ПАТ\~«ОТП Банк»\~надає останньому\~грошові кошти\~на споживчі\~цілі в\~сумі 28699,00\~грн,\~з яких:\~28399,00\~грн.-на\~придбання товару,\~300,00\~грн-\~на сплату\~додаткових послуг\~банку (СМС\~довідка)\~строком до\~05.04.2020р.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування грошима\~в розмірі\~0,01%\~річних,\~а відповідач\~зобов`язаний\~був щомісячно\~повертати позику\~та сплачувати\~проценти у\~розмірі і\~у строки,\~визначені договором\~та графіком\~платежів. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. ПАТ «ОТП Банк», свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу останній прийняв позику і використав її за призначенням, але грошові зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконує. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). Відповідно до п.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до кредитного договору, за кожен випадок простроченого/несоєчасно оплаченого платежу, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення 150 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 31.04.2019 року утворилася загальна заборгованість у розмірі 26428,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 26276,21 грн, заборгованості за відсотками 2,32 грн, плати за пропуск платежів. (а.с.12). 26.03.2019р. за вихідним номером 22-2L-ДВ/273 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, яку відповідачем не виконано. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом у розмірі 26428,53 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~та\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн.(а.с.1).

Outcome: approved