Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

18.02.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 27 вересня 2003 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції, актовий запис № 104, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем припинені будь-які шлюбні стосунки, з боку відповідача відсутня повага та підтримка, жодних спільних інтересів в них немає, так само, як і її наміру продовжувати шлюб. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою від 26.05.2020 року було скасоване заочне рішення суду від 29.04.2020 року та призначено справу до підготовчого засідання, в подальшому підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, проти позовних вимог заперечував, вважав можливим збереження їх шлюбу. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 104 (а.с.6). Під час знаходження у шлюбі у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 01 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 44 (а.с.7), та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 11 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 138 (а.с.9). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивачка не бажає. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивачка наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачці, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved