Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

19 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Луцького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав про те, що вони з відповідачем з 27.11.2009 року перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області шлюбі, актовий запис № 1707. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON]Двавида, [PERSON], [PERSON][PERSON]. В позовній заяві позивач зазначає, що протягом тривалого часу їхні сімейні стосунки з відповідачем погіршувались. Спільне життя не склалося. Протягом останніх шести місяців не підтримують шлюбних відносин. Відновлення їхніх відносин є неможливим та суперечить його інтересам оскільки відповідач веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на його фізичне та емоційне здоровя. З огляду на те, що сімя існує формально, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідач не подавала. На адресу суду надіслала відзив, в якому заперечувала проти розірвання шлюбу з підстав зазначених у відзиві (а.с. 39-42). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження щлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 27.11.2009 року перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області шлюбі, актовий запис № 1707 (а.с. 8). Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей [PERSON] Двавида, [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с. 9-11). З копії свідоцтва про зміну імені серії І-ЕГ № 007656 виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області актовий запис № 52, вбачається, що 27.06.2017 року [PERSON] змінила імя на [PERSON] (а.с. 20) Встановлено, що сторони шість місяців разом не проживають, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільно господарства. У письмових поясненнях, позивач наполягає на розірванні шлюбу та вказує про те, що збереження шлюбу із відповідачем суперечить його інтересам. Статтею 51 Конституції України, визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Зважаючи на встановлені обставини в справі, вимоги статті 51 Конституції України, статтей 24, 56 СК України, а також причини розірвання шлюбу, які є суттєвими і виключають можливість збереження шлюбних стосунків, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, та суперечитиме інтересам чоловіка. З огляду на наведене, шлюб між сторонами слід розірвати. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, 112, 161 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved