Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Дубенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики із заставою майна в порядку регресу. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилається на те, що 04 квітня 2016 року рішенням Рівненського міського суду задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначеним рішенням суду вирішено: в рахунок погашення заборгованості за договором позики із заставою майна від 10 вересня 2014 року в розмірі 15000,00доларів США, що згідно курсу НБУ становить 331\~763,61 грн. звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в ході перемовин дійшли до компромісного рішення щодо припинення звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ч.3 ст. 42 ЗУ «Про іпотеку» шляхом виконання майновим поручителем грошового зобов`язання боржника. 19 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено мирову угоду за умовами якої [PERSON] , яка є майновим поручителем [PERSON] перед [PERSON] за договором позики, виконує за боржника [PERSON] грошове зобов`язання. Виконання грошового зобов`язання [PERSON] виконане шляхом передачі громадянину [PERSON] грошових коштів. Факт виконання грошового зобов`язання підтверджується заявою про отримання грошових коштів та відсутністю претензій [PERSON] , засвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядьковою О.М. 19.11.2019 року за реєстровим №1081. Вказана мирова угода була затверджена рішенням Рівненського міського суду 20 грудня 2019 року. Тому позивач вважає, що вона в порядку регресу набула права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики із заставою майна від. 10 вересня 2014 року. Просить задоволити позов. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Крім того, даною ухвалою задоволено клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Інші причини не вручення». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації та проживання. Крім того, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~Згідно ст. ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей із заставою майна, згідно якого [PERSON] позичив у борг у [PERSON] 15000,00 доларів США строком до 09 квітня 2015 року включно. Виконання зобов`язання забезпечувалося іпотекою. Предметом іпотеки була квартира [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с.3-7). Ухвалою Рівненського міського суду від 20 листопада 2019 року затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON] виконує за боржника [PERSON] грошове зобов`язання. Виконання грошового зобов`язання виконується шляхом передачі громадянину [PERSON] грошових коштів. Факт передачі грошових коштів підтверджується засвідченою нотаріальною заявою від 19 листопада 2019 року (а.с.8-10). Відповідно до ч. 1\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1,\~6ст.81ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до\~ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до\~ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Пунктом 4.2.3. договору іпотеки від 10 вересня 2014 року сторони узгодили, що у разі задоволення вимог позикодавця за рахунок іпотеки «Сторона три», тобто [PERSON] набуває права кредитора за основним зобов`язанням. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено те, що вона виконала за відповідача його зобов`язання перед [PERSON] за договором позики грошей із заставою майна від 10.09.2014 року в повному обсязі, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою 19 листопада 2019 року. Відповідно до ч.1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~\~ Таким чином, з відповідача в порядку регресу підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним борг в розмірі 362\~058,00 грн. В порядку\~ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки ухвалою суду від 07 лютого 2020 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, з відповідача судовий збір підлягає стягненню в дохід держави.

Outcome: approved