Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

19 вересня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим що, він є власником 2/3 частки квартири [ADDRESS], а його рідний брат [PERSON] є власником 1/3 частки, вищевказаної квартири. В даній\~квартирі зареєстрована\~його донька\~[PERSON],\~яка з\~ липня 2017 року не проживає у вищевказаній квартирі. Вказує, що реєстрація відповідача в даній квартирі порушує його права, як співвласника. Оскільки факт реєстрації у квартирі відповідача зумовлює нарахування та стягнення з позивача зайвих комунальних платежів, унеможливлює отримання субсидії, просить суд визнати [PERSON]такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою №11 у будинку №67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача надійшла заява про розгляд справи за його відстуності, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до\~ст. 223 ч. 4 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 1995 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.9). Також судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS], з 18 вересня 2009 року зареєстрована [PERSON], що стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку №67 квартирі №11 по вул. Лесі Українки у м. Луцьку (а.с. 4-8). Крім того, дана обставина підтверджується відомостями УДМС України у Волинській області та відомостями Реєстру територіальної громади міста Луцька. З пояснень позивача у судовому засідання 08 листопада 2018 року, слідує, що відповідач у справі вселилася у квартиру як член його сімї (донька). Як зазначено у листі Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 28 вересня 2018 року №127аз/58/01-18, а також рапорті дільничного офіцера поліції [PERSON], за результатом перевірки та опитування свідків встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше ніж один рік (а.с.12-13). Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] вселилась у вищевказану квартиру, як члени сімї співвласника майна, за згодою всіх членів, та проживала однією сім'єю з співвласником квартири. Аналіз вищенаведених обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] втратила інтерес до житла, в якому зареєстроване її місце проживання, оскільки понад рік у ньому фактично не проживає, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає, а тому вона втратила право користування даним житловим приміщенням. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин її відсутності понад рік, наявність між нею і співвласниками житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. З врахуванням вищенаведених норм закону та аналізуючи зібрані, та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою №11 у будинку №67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку.

Outcome: approved