Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

18.03.2020 року Фізична особа-підприємець « [PERSON] » (далі ФОП [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку завданих збитків в порядку регресу у розмірі 20601,98 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10757,60 грн.. Позов обґрунтовано тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АМ/4856110, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] . 16.09.2018 року у м. Краматорськ по вул. Двірцева, біля будинку №43, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль ВАЗ було пошкоджено. Згідно Постанов Краматорського міського суду Донецької області від 01.10.2018 року та 31.10.2018 року по справі № 234/14864/18, відповідач [PERSON] 16.09.2018 року о 13-40 год., рухався по вул. Двірцевій, 43, у м. Краматорськ, в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода. До суду [PERSON] не з`явився, свою вину та протокол не оспорював, претензій до співробітників УПП в м. Краматорськ не мав. Для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , був організований огляд автомобіля. Згідно Ремонтної калькуляції №929044 від 30.10.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ склала 31209,97 грн., а відповідно до Акту виконаних робіт №25 від 16.09.2018 року вартість транспортування автомобіля склала 650,00 грн.. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 11394-24 з додатком №1 та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 20601,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до п. «а» ч. 38.1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 05.12.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 20601,98 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, яка сталася 16.09.2018 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача, в частині стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 20601,98 грн.. 20.12.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/4856110. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачів вищевказаної суми в порядку регресу. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 27.12.2019 року та повторно 25.01.2020 року було направлено Акт (Вимогу) № 11394-24 про відшкодування збитків в порядку регресу, однак завдана шкода відповідачами в добровільному порядку не відшкодована, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача ФОП [PERSON] та його представника адвоката Самойленка П.М. 26.11.2020 року до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та вони не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. 3 огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Судом встановлено, що 16.09.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та порушивши п.13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП автомобілі зазнали пошкоджень. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № Ам4856110 за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 01.10.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови, водій [PERSON] 16.09.2018 року, о 13-40 год. у м. Краматорську по вул. Двірцева, біля будинку 43, керуючи транспортним засобом «Джилі», номерний знак [NUMBER] , по сухому асфальтному покриттю вул. Двірцева з боку вул. Я.Мудрого, в напрямку вул. Ювілейна на пішохідному переході біля будинку №43, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього в попутному напрямку та внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування за полісом №АМ4856110 вартість відновлюваного ремонту становить 31209,97 грн., вартість матеріальної шкоди - 26342,38 грн., без ПДВ - 21951,98 грн., франшиза - 2000,00 грн., а сума страхового відшкодування становить - 19951,98 грн.. Відповідно до рахунку-фактури №25 від 16.09.2018 року, вартість транспортування ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 650,00 грн.. Факт дорожньо-транспортної пригоди, згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів №АМ/4856110 від 12.09.2018 року, яка мала місце 16.09.2018 року за участю автомобілів «Джилі» та ВАЗ, був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 11394-24 від 27.11.2018 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вказує п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 11394-24 від 27.11.2018 року та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 19951,98 грн., платіжне доручення №26508 від 27.11.2018 року, та 650,00 грн., платіжне доручення №27203 від 05.12.2018 року, а всього 20601,98 грн.. Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області від 31.10.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, за керування 16.09.2018 року о 13-40 год. транспортним засобом «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння. Матеріали про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передано на розгляд трудового колективу ПТ «Ломбард Владислав і компанія». У відповідності до п. «а» ч. 38.1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції. Відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 20601,98 грн., заподіяну відповідачем [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги, в частині стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 20.12.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісним кредитором) та ФОП « [PERSON] » (новим кредитором) укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор ФОП « [PERSON] » отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/4856110. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення вищевказаної суми в порядку регресу. Разом з цим, в позовній заяві позивач просить стягнути завдані збитки в порядку регресу з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Нормами ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України передбачено, що право вимоги на відшкодування шкоди може бути пред`явлено до особи відповідальної за заподіяний збиток, тобто до особи, яка завдала майнову шкоду. З матеріалів справи вбачається та підтверджується постановою Краматорського міського суду Донецької області від 01.10.2018 року, що особою, якою завдано шкоду являється відповідач [PERSON] , який на відповідній правовій підставі використовував транспортний засіб «Джилі», реєстраційний номер [NUMBER] , та під керуванням якого внаслідок порушення правил дорожнього руху України, 16.09.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] . Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] , завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків відсутні, оскільки останнім лише було укладено з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/4856110 від 12.09.2016 року, а тому він не є відповідальною особою за заподіяний збиток. Доказів того, що відповідачем [PERSON] в добровільному порядку відшкодовано завдані матеріальні збитки, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ФОП [PERSON] обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 20601,98,00 грн.. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.12.2019 року та Додаткової угоди № 2 (Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги) від 15.02.2020 року, позивачем ФОП [PERSON] за надану йому правову допомогу адвокатом Самойленко П.М. сплачено 10757,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 15.02.2020 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати сплачені на правову допомогу в розмірі 10757,60 грн. на користь позивача. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial