Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.1999 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом на земельну частку (пай) в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу «Перше травня» Охтирського району розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Позивач поховала свою матір, підтримувала в належному стані житловий будинок, ремонтувала його, обробляла земельну ділянку, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) після смерті її матері в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини позивач не може, оскільки в встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В звязку з чим, просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлої 31.05.1999 року; визнати право власності на земельну частку (пай) в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу «Перше травня» Охтирського району розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла 31.05.1999 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні 09.08.2017 року позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Представники Грунської сільської ради Охтирського району в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі представника сільської ради, з позовом згодні. Сторони в судове засідання не зявилися, в звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про зміну імені (а.с. 7, 11). 31 травня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 4,12 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Перше Травня», яка належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0144489 від 27.01.1997 року (а.с.8). Відповідно до норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України, правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Відповідно до цієї норми перехідних положень ЦК України, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР,\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як встановлено судом, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 31.05.1999 року, тобто до 1 січня 2004 року, а тому необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно положень ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно інформації, наданої 11.09.2017 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або відмову від спадщини, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався. Таким чином, спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні, позивач єдиний спадкоємець, який претендує на спадкове майно. Згідно довідки виданої 01.06.1999 року виконкомом Грунської сільської ради Охтирського району, [PERSON] дійсно поховала свою матір [PERSON] (а.с.10). З пояснень [PERSON], наданих в судовому засіданні, вбачається, що остання доглядала за матірю за життя, поховала її, після ї смерті їздила обробляла земельну ділянку. Отже, [PERSON] є такою, що в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті [PERSON], а тому суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується визнання за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, то суд зазначає наступне. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.\~ В судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті свої матері в звязку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки\~встановлення факту прийняття позивачем спадщини є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню На підставі викладеного, ч. 2 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: partial