Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

18 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Ольшана, Звенигородського району, Черкаської області, яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] у місті Кипуче (колишньому Артемівську) Перевальський район, Луганська область, причина смерті - «хронічна серцева недостатність, кардіосклероз атеросклеротичний». Заява мотивована тим, що [PERSON] є онукою померлої [PERSON] . Вказаний факт підтверджує: свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 25 листопада 1966 року Артемівською міською радою Комунарського району Луганської області, серія [NUMBER] , відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрайонного управління юстиції (м. Київ) 5 серпня 2020 року, серія [NUMBER] (повторне), відповідно до якого батьками є [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб [PERSON] , виданим Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (м. Київ) 13 вересня 2019 року, серія [NUMBER] , відповідно до якого прізвище змінено на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] , 22 січня 2020 року «Державним закладом «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» поліклініка м. Артемівська» видано лікарське свідоцтво № 6 про смерть та довідка про причину смерті (до форми №106/у №6 від 22 січня 2020 року), а 23 січня 2020 року «Виконавчим комітетом Артемівської міської ради Перевальського району Луганської Народної Республіки» видано медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Для реєстрації факту смерті особи, заявник [PERSON] звернулася до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідною заявою. Листом від 5 серпня 2020 року вих. №21.9-67.1/2698 Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з тих підстав, що документи, подані для проведення державної реєстрації смерті особи не відповідають формі, яка визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 травня 2017 року № 142 та документи, які були подані для проведення державної реєстрації смерті особи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки, особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті особи, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а тому заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Згідно із частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою Вишгородського районного суду від 18 січня 2021 року призначено розгляд заяви у порядку окремого провадження на 20 січня 2021 року о 14:00, про що повідомлено учасників провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, при цьому у прохальній частині заяви про встановлення факту смерті особи просила проводити розгляд заяви без її участі на підставі доданих документів. Заінтересована особа Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до довідки від 8 листопада 2018 року № 3240-647324 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі копії свідоцтв, які містяться у матеріалах заяви, а саме: свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON]. , серія [NUMBER] (повторне), свідоцтва про шлюб [PERSON]. , серія [NUMBER] , відповідно до якого прізвище змінено на « [PERSON] », судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Артемівськ, Перевальського району, Луганської області, громадянка України та [PERSON] , [INFO] , мають родинні зв`язки, а саме є онукою та бабусею. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті особи - [PERSON] підтверджується документом невстановленого зразка - лікарським свідоцтвом № 6 про смерть та довідкою про причину смерті (до форми №106/у №6 від 22 січня 2020 року), виданою «Государственным учреждением «Перевальская центральная многопрофильная больница» поликлиника г. Артемовска», свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим 23 січня 2020 року «исполнительным комитетом Артемовского городского совета Перевальского района Луганской Народной Республики», актовий запис про смерть №10. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). 5 серпня 2020 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті особи, яка померла [INFO] , оскільки представлений заявником документ у формі медичного свідоцтва про смерть № 6 від 22 січня 2020 року видане у м. Артемівськ не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 травня 2017 року № 142 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки, народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Таким чином, судом встановлено, що заявник, який є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті особи та реалізувати інші права та обов`язки, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Кипуче, Перевальський район, Луганська область, відноситься до такої території і, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Згідно з частинами першою та другої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню.

Outcome: approved