Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , жителя с. Антопіль, Томашпільського району Вінницької області, недієздатним, встановити опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , призначити недієздатному [PERSON] , [INFO] опікуна [PERSON] [INFO] , жителя с. Марківка Томашпільського району Вінницької області, для захисту прав та законних інтересів недієздатного. Заява обґрунтована наступним. [PERSON] [INFO] є інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново. 05 жовтня 2010 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області [PERSON] [INFO] визнаний недієздатним. З 25 березня 2005 року по даний час [PERSON] перебуває в Антопільському психоневрологічному інтернаті і потребує стороннього догляду, опіки, тому що сам не здатний самостійно реалізовувати свої права та законні інтереси, не може вчиняти правочинів, навіть дрібних побутових. Він не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, не може захистити свої права та інтереси, не може самостійно набувати для себе цивільних прав та самостійно їх здійснювати, також створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно виконувати їх та нести відповідальність. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час перебуває в Антопільському психоневрологічному інтернаті. Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 703964 від 12.03.2012 року [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з 12.03.2012 року безтерміново. Частиною 1 статі 298 ЦПК України, передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року у даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 6 - 9ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленомустаттею 299 цього Кодексу. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 389 від 16 грудня 2020 року, у [PERSON] виявлений органічний розлад особистості та поведінки внаслідок травми (F 07.8). [PERSON] може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином на даний час експерт ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки психічного розладу у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок травми. За психічним станом на даний час [PERSON] може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю «дієздатності». За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому немає правових підстав для визнання [PERSON] недієздатним. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним встановлення опіки та призначення опікуна слід відмовити. Відповідно п.5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники-за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed