Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Послалася на таке: з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 05.06.2014 року. У шлюбі мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Причиною звернення до суду з цим позовом стало те, що відповідач з часу народження сина [PERSON] перестав надавати достатньої матеріальної допомоги на його утримання, вона ж ніде не працює, оскільки займається вихованням дитини і самостійно себе та дитину утримувати не може. Їй відомо, що відповідач працює та отримує стабільну зарплатню, а тому, може утримувати її та дитину до досягнення останньою трирічного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її у часті. Наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав судові заяву про розгляд даної справи без його участі. З позовом згоден. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року до його розірвання 05.06.2014 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). У шлюбі в останніх народилися сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про народження (а.с.4,6). З довідки з місця проживання позивачки (а.с.7) вбачається, що вона та її діти проживають за однією адресою - [ADDRESS] і останні перебувають на утриманні матері. З довідки управління праці та соціального захисту населення Первомайської РДА (а.с.7) вбачається, що позивачка не отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Крім того, позивачка не працює і доходів не має, а матеріальна допомога їй необхідна для виховання та утримання сина, а також на утримання самої себе. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Це обґрунтовується тим, що дружина виношує спільну дитину, а отже, чоловік має брати участь у матеріальному забезпеченні її появи на світ та збереження здоров'я дружини. Як повідомила позивачка, а відповідач не заперечив, на даний час останній працює на постійній основі і має регулярний заробіток. Суд бере до уваги, що стан здоров'я відповідача задовільний, оскільки документів на підтвердження іншого не надано, також наявність інших утриманців, крім спільної з позивачкою дитини [PERSON], є ще син [PERSON]. Тому, суд знаходить за доцільне, враховуючи волю самого відповідача, викладену у письмовій заяві, задовольнити позовні вимоги. Згода відповідача з позовними вимогами є фактичним визнанням ним позову, що відповідно до ст. 174 ЦПК України допустимо, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved