Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

18 листопада 2015 року ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» звернувся до суду із позовом до [PERSON] (а.с. 3-10), стверджуючи, що 17.09.2012 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали заяву-угоду №1494, на продаж вікон та дверей загальною сумою 21\~542,00 грн., з яких 1\~790,00 грн. сплачена до моменту отримання товару, залишок у 19\~752,00 грн. на умовах відтермінування платежу(а.с. 21-22). Відповідно до договору №СФ2014064 від 11.08.2012 року ФОП [PERSON] відступив, а ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» прийняло право вимоги за заявою-угодою №1494 від 17.09.2013 року (а.с. 26-30). Однак, в порушення умов заяви-угоди відповідач [PERSON] зобовязання не виконує, у звязку з цим, станом на 31.10.2015 року виникла заборгованість перед ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» у розмірі 26\~296,00 грн., а саме: -залишок заборгованості за заявою-угодою №1494 12\~552,00 грн.; -штраф 1\~200,00 грн.; -збитки від інфляції 10\~292,64 грн.; -3% річних від простроченої суми 1\~034,28 грн.; -Суму судового збору 1\~218 грн. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» заборгованість у розмірі 25 078,00 грн. за заявою-угодою №1494 від 17 вересня 2012 року, та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» судовий збір у сумі 1\~218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 29 лютого 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 17.09.2012 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали заяву-угоду №1494, на продаж вікон та дверей загальною сумою 21\~542,00 грн., з яких 1\~790,00 грн. сплачена до моменту отримання товару, залишок у 19\~752,00 грн. на умовах відтермінування платежу(а.с. 21-22). В порушення умов заяви-угоди №1494 відповідач [PERSON] зобовязання не виконує, у звязку з цим, станом на 31.10.2015 року виникла заборгованість перед ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» у розмірі 26\~296,00 грн., а саме: -залишок заборгованості за заявою-угодою №1494 12\~552,00 грн.; -штраф 1\~200,00 грн.; -збитки від інфляції 10\~292,64 грн.; -3% річних від простроченої суми 1\~034,28 грн.; -Сума судового збору 1\~218 грн. (а.с. 7-10). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Положеннями статей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зважаючи на те, що на даний час зобовязання за угодою не виконані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду має бути законним і обґрунтованим, суд обґрунтовує свої висновки тільки на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved