Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

18 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту її проживання однією сім'єю зі спадкодавцями [PERSON], померлою 04 травня 2017 року, та [PERSON], померлим 06 березня 2018 року, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Також позивачем заявлено вимогу про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських будівель загальною площею 0,0516 гектарів, яка розташована по вул.Молодіжній, 63 у м.Павлограді, а також про визнання за нею прав забудовника жилого будинку, який був збудований спадкодавцями на цій земельній ділянці. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] її хрещені батьки, які не мали дітей та близьких родичів, за віком та станом здоров'я потребували сторонньої допомоги, тому вона з 2012 року проживала з ними однією сім'єю в будинку 63 по вул.Молодіжній в м.Павлограді, здійснила їх поховання, продовжує утримувати будинок, здійснює комунальні платежі. Тому вона є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст.1264 ЦК України. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно з актом квартального комітету №60 м.Павлограда, подружжя [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою [INFO]. З 2012 року за вказаною адресою проживає без реєстрації [PERSON] (а.с.18). [PERSON] померла 04 травня 2017 року (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №59 від 14.02.2018 року [PERSON] було призначено помічником над [PERSON], який за станом здоров'я не міг самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки (а.с.9). 09 березня 2018 року [PERSON] помер (а.с.11). 18 квітня 2018 року Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою було почато спадкову справу № 281/2018 до майна померлого 09 березня 2018 року [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Згідно матеріалів спадкової справи, інших заяв про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини не надходило. Інформація про наявність спадкової справи до майна померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Оскільки чоловік померлої [PERSON], який її пережив, на час відкриття спадщини постійно проживав разом з дружиною, він вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. 18 вересня 2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки до нотаріальної контори не було надано документів, які підтверджують її родинні стосунки з померлим. Як передбачено ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні були допитані свідки, які підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з подружжям [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Свідок [PERSON] пояснила, що знала сім'ю [PERSON] багато років, була свідком на їхньому весіллі у 1981 році, підтримувала з ними дружні відносини. Їй відомо, що у [PERSON] не було дітей та інших кровних родичів, єдиною близькою особою була їхня хрещениця - позивач [PERSON]. Подружжя [PERSON] разом збудували будинок на вул.Молодіжній в м.Павлограді, проживали там удвох, а з 2012 року приблизно з весни, з ними стала проживати також [PERSON], тому що її хрещені батьки почали хворіти, потребували постійної сторонньої допомоги. [PERSON] доглядала своїх хрещених батьків до смерті, а також здійснила їх поховання. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сім'ю [PERSON] як сусідів з 1975 року, вони проживали удвох, а за п'ять або шість років до їхньої смерті з ними стала проживати та доглядати їх [PERSON], її чоловік також навідувався до [PERSON] та допомагав по господарству. Поховання [PERSON] організували [PERSON] та її чоловік. Показання свідків узгоджуються з письмовими матеріалами справи, зокрема довідками та актом квартального комітету №60 м.Павлограда (а.с.17-18), копіями свідоцтв про поховання [PERSON] та [PERSON], виданих [PERSON] (а.с.20, 22), довідкою Свято-Успенського храму про хрещення [PERSON], [INFO] (а.с.82), рішенням виконкому про призначення [PERSON] помічником над [PERSON] (а.с.9). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач постійно проживала разом з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання спадщини за законом в якості спадкоємця четвертої черги. Оскільки спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON], встановлення факту проживання позивача разом з [PERSON] не має правового значення. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме слід встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 008685, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Молодіжній, 63 в м.Павлограді (а.с.14). Натомість право власності на будинок 63 по вул.Молодіжній в м.Павлограді не зареєстровано, за відомостями КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» первинна інвентаризація даного будинку була проведена станом на 28 грудня 1988 року за заявою [PERSON] на підставі договору про право забудови, посвідченого 16.12.1971 року [PERSON] держнотконторою за реєстраційним номером 2877 (а.с.65). 05 червня 1981 року [PERSON] змінила прізвище на «Бржозовська» у зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.19). Таким чином спадкодавець [PERSON], яка була власником земельної ділянки по вул.Молодіжній, 63 в м.Павлограді, збудувала на ній жилий будинок та провела його первинну інвентаризацію, однак не здійснила подальших дій для належного оформлення права власності на цей будинок. Як визначено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином на час смерті [PERSON] належали права та обов'язки забудовника жилого будинку по вул.Молодіжній, 63 в м.Павлограді, після смерті [PERSON] ці права та обов'язки перейшли до її чоловіка [PERSON], який фактично прийняв спадщину. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги, належним чином прийняла спадщину, тому за нею необхідно визнати права та обов'язки забудовника жилого будинку по вул.Молодіжній, 63 в м.Павлограді. \~ \~ \~Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і їй було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки з померлим, за наявності рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини вона не позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Право власності на спадкове майно земельну ділянку по вул.Молодіжній, 63 в м.Павлограді належним чином зареєстровано, є в наявності правовстановлюючий документ, рішенням суду встановлений факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, тому позивач не позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у нотаріуса. Таким чином позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку заявлені передчасно і не підлягають задоволенню. Позивач та її представник просять стягнути з відповідача судові витрати, понесені на сплату судового збору, які підтверджуються квитанціями (а.с.1-2), інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу, позивач згодна взяти на себе. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки підлягають задоволенню вимоги немайнового характеру про встановлення факту, що має юридичне значення і про визнання прав та обов'язків забудовника, судовий збір слід стягнути з відповідача у сумі 704 грн 80 коп.

Outcome: partial