overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

18.03.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 22.04.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Надеждівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 02. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно в листопаді 2012 року. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, і вважає, що шлюб повинен бути розірвано. Просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

18.03.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12.11.2005 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися і були припинені остаточно у грудні 2013 року, подружжя мешкає окремо один від одного. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Позивач до судового засідання не з'явився, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала письмову заяву, за якою позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, і вважає, що шлюб повинен бути розірвано. Просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

18.03.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 02.11.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №123. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси,несумісність характерів, різні погляди на ведення домашнього господарства, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Сторони проживають окремо один від одного. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло заперечень відповідача проти позовних вимог позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи» Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

18.03.2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, який на пошту був зданий 11.03.2014 року і в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації. Зокрема, про останнє судове засідання відповідач повідомлявся телеграмою, яка була отримана, що підтверджується наявною у матеріалах справи, зворотною телеграмою. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.02.2006 року, сторони мають дитину: [PERSON] [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

18.03.2014 року Личаківським районним судом м. Львова постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданої матеріальної шкоди в сумі 2813 грн. відповідно до висновку експерта №2404, що проведений за рахунок відповідача. Позивачем, під час розгляду справи, в підтвердження позовних вимог подано суду висновок експерта від 1.06.2013 року відповідно до якого заподіяна позивачу шкода складає 6758 грн. Витрати за проведення експертизи склали 1300 грн. Позивач подала суду заяву, просить постановити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат по проведенню експертизи, відповідно до задоволених вимог. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила розподілити витрати по проведенню експертизи порівну. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, судові витрати між сторонами щодо проведення експертизи слід поділити порівну враховуючи той факт, що обидві сторони понесли витрати за їх проведення. В судовому засіданні фактично доведено спричинення шкоди позивачу, тобто вимоги позивача не є безпідставними. До матеріалів справи позивачем додано документ про понесення витрат за проведення експертизи, однак у судових дебатах це питання представником позивача було упущено, а тому не знайшло свого відображення у резолютивній частині рішення суду. Відповідно до принципу презумпції вини відповідача, останній несучи витрати за проведення експертизи на своє замовлення таким чином захищав свої інтереси. Тому суд приходить до висновку, що є можливим постановлення додаткового рішення, розподіливши судові витрати позивача по проведенню експертизи порівну між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

18.03.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000001477924 від 09.11.2004 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], у розмірі 11145,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 09.11.2004 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN03000001477924, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконував, чим порушив терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 31.01.2014 року склала 14737,59 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2644,53 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 12093,06 грн. Сума заборгованості у розмірі 3592,30 грн. була стягнута судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2007 року. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 11145,29 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

18.03.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивував наступним. 30.10.2009 р. за № 360 між позивачем [PERSON] та Міжгірським ВУЖКГ було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Відповідно до абз. 1 п.29 цього Договору такий може бути розірвано достроково після попередження за 1 місяць у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця. У зв'язку з відсутністю в потребі користування послугами з централізованого постачання холодної води і водовідведення та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

18.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 30.06.1998 року, актовий запис № 55, відділом РАЦСу Богуславської РДР Київської області. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сім'я розпалась через несумісність характерів сторін, стали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до напружених відносин в сім'ї, вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач не з'явився, але надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву, де зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати без її участі. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити заявлений позов і шлюб між сторонами розірвати. У суді з достовірністю встановлено, що сім'я сторін розпалася, спільне господарство сторонами не ведеться та миритися сторони не бажають. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Після розірвання шлюбу відповідачці залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

18.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 6249 грн. 97 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNXRFO05780719, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1257,53 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 30 місяців із кінцевим терміном повернення 22.05.2010 року (а.с. 7-8). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18.11.2013 року становить 6249 грн. 97 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1215,74 грн., заборгованості за відсотками - 1,80 грн., 4258,62 грн. - пені, 773,81 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

18.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 11083,54 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2740,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість в розмірі 11083,54 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2635,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7682,07 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 515,88 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-7). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 11083,54 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

18.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 18908,87 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 18908,87 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2325,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9169,76 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6037,50 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 876,61 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 3-6). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 18908,87 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved