Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

18 вересня 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] (далі - по тексту [PERSON].), який помер [INFO] р. у м. Донецьку. На обґрунтування заяви послався на те, що його батько помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав пославшись на викладені у ній обставини. Додатково пояснив, що батько був похований на Іверському кладовищі м. Донецька. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Вислухавши заявника та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявник [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС Київського райвиконкому м. Донецька. З виписки з медичної карти амбулаторного хворого, лікарського свідоцтва про смерть та висновку про смерть за місцем проживання, виданих органами так званої «ДНР», вбачається, що [PERSON] хворів на онкологічне захворювання і помер [INFO] р. у м. Донецьку. Причиною його смерті зазначено ракову інтоксикацію, рак правої нирки IV ступеня. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Суд визнає загальновідомим, що наразі м. Донецьк є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію її смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved