Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

18 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні. Позивач вказала, що відповідач [PERSON], який згідно вироку Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2014 року відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії №88 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК України) є батьком її онука - [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] відповідно до рішення Розівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], у звязку з чим позивач за розпорядженням Розівської районної державної адміністрації Запорізької області №34 від 03 лютого 2015 року є його опікуном. Відповідач [PERSON] ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов (а.с.34). Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON], та він їх не оспорює, а також вказав, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина (а.с.28,32). Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.25,27,31), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.28,34).\~ Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про народження вбачається, що [PERSON] народився 01 вересня 2012 року, його батьками є [PERSON].В. та [PERSON] (а.с.3). Мати дитини [PERSON] відповідно до рішення Розівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 24 січня 2015 року, позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON]. При цьому, судом вирішено питання про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання онука [PERSON] (а.с.4-5). Батько дитини - [PERSON] згідно вироку Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2014 року, який набув законної сили 18 червня 2014 року, відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії №88 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.6-10). Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розпорядження Розівської районної державної адміністрації Запорізької області № 34 від 03 лютого 2015 року позивача по справі [PERSON] призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). З довідки виконавчого комітету Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області №88 від 11 лютого 2016 року позивач по справі [PERSON] постійно проживає разом із онуком [PERSON], [INFO], за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Новомлинівка, вул. Кірова, буд.39 (а.с.35). За матеріалами справи встановлено, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання свого сина [PERSON] не надає, відповідач іншої сімї не має, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини , дітей на утриманні не має, не працює, відбуває покарання у виправній колонії. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто (а.с.13-14,28,32,35). Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини, зокрема, на аліменти. Частиною 4 статті 249 СК України цивільні права та обовязки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Статтею 67 ЦК України встановлено, що опікун малолітньої особи зобовязаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зазначені обставини дають підстави суду для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON]. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved