Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

18 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була - її мати [PERSON] . Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова [PERSON] , яка померла [INFO] ; вона та [PERSON] , 1982 р.н.. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору - її мати [PERSON] , померла [INFO] ; вона - [PERSON] та її внук, її син - [PERSON] , то кожному із них належить по (одній третій) частці житлового будинку з господарськими будівлями та споруд: [ADDRESS] . [INFO] її мати - [PERSON] померла, яка залишила заповіт, яким вона все своє майно заповіла своєму внуку, її сину - [PERSON] .. Проте її син [PERSON] відмовився від даного заповіту, подавши заяву про відмову від спадщини до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Після смерті матері - [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається із 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться адресою: [ADDRESS] . Спадщину за законом після її смерті прийняла вона, подавши до державного нотаріуса у визначений законом термін заяву про прийняття спадщини та оформивши свідоцтво про право на спадщину. Окрім неї, спадкоємців які б претендували на спадщину - немає. З метою оформлення спадщини після смерті матері, вона звернулася до державної нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, із заяво про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв`язку з із тим що право власності зареєстровано лише за померлою головою колгоспного двору її матір`ю - [PERSON] , а іншим члена колгоспного двору їх частки не виділено, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлої припинилося з моменту її смерті. З таких підстав постановою державного нотаріуса Першої Коломийське районної державної нотаріальної контори, мені рекомендовано звернутись до суду позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання від позивача надійшли письмова заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав праві власності колгоспного двору, головою якого була мати позивача - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Коломийської районної ради від 14.06.1990 року за № 112 (а.с.4), випискою інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.11.2020 р. за № 67674 (а.с.5) довідкою Нижньовербізької сільскої ради село Мишин від 27.07.2021 року № 523 (а.с. 25). Згідно копії довідки Нижньовербізької сільскої ради село Мишин від 27.07.2021 року № 523 , померлій гр.. [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] належали: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] ; - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - площею 0.086 га; - для ведення особистого селянського господарства - площею 0.6571 га; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - площею 0.61 га. Тип двору- колгоспний. Станом на 01 липня 1990 року у житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: 1. голова сім`ї - [PERSON] , 1932 р.н.; 2.дочка- [PERSON] , 196 р.н. ; 3.онук- [PERSON] , 1982 р.н.. (а.с. 25). [INFO] померла [PERSON] , згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 26). Заповіт від імені померлої[PERSON] посвідчувався виконкомом Мишинської сільської ради від 25.05.1995 року № 23 який не змінювався і не скасовувався на підставі довідки Нижньовербізької сільскої ради село Мишин від 27.07.2021 року № 523 (а.с.25) згідно якого все своє майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на шо я за законом матиму право, в тому числі приватизовану нею земельну ділянку заповідаю своєму онукові - [PERSON] . (а.с. 27). Згідно довідки довідки Нижньовербізької сільскої ради село Мишин від 27.07.2021 року № 523 на момент смерті [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] , разом з нею будинку за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: дочка- [PERSON] , 196 р.н. ; 3.онук- [PERSON] , 1982 р.н. (а.с. 25). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.02.2021 року № 109 (а.с. 32) та витягом про реєстрацію спадкової справи Спадковому реєстрі № 60549260 (а.с. 31). Той факт, що позивач [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.01.1961 року (а.с. 28) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.1982. (а.с. 28) . Відповідно до копії виписки із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.11.2020 р. за № 67674 видана про те, що в ( [ADDRESS] згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 549 реєстраційний № за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності видане 14.06.1990р. на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради №112 від 23.05.1990р. , форма власності - приватна, частка - 1/1 (а.с. 5). Відповідно до постанови державного нотаріуса Мануляк І.В. від 28.07.2021 року постановлено, відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки право встановлювальний документ, який підтверджує право власності на житловий будинок , відсутній (а.с. 33). Та обставина, що будинок з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] являється власністю спадкодавця підтверджується довідки Нижньовербізької сільскої ради село Мишин від 27.07.2021 року № 523 (а.с. 25), копією виписки із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.11.2020 р. за № 67674 (а.с. 5) , свідоцтвом про право власності, виданого виконкомом Коломийської районної ради від 14.06.1990 року за № 112 (а.с.4) та технічним паспортом. Вартість спадкового майна будинку згідно звіту про оцінку вартості житлового будинку від 06.08.2021 року становить 97 500 грн. 00 коп. За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1220, 1234, 1268, 1270 ЦК України та,

Outcome: approved