Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

19 жовтня 2018 року позивач [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02.11.2016 на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 500,00 грн. у твердій грошовій сумі, до 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття від дня пред'явлення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що разом з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19.08.2015 шлюб між ними розірвано. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02.11.2016 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів не дозволяє забезпечити гідне і повноцінне утримання дитини (враховуючи витрати на одяг, продукти першої необхідності, медикаменти, шкільне приладдя, інші повсякденні витрати, пов'язані з навчанням, тощо). У зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить здійснювати розгляд справи без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, клопотань чи заяв не направляв, своїм правом на подання відзиву не скористався. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19.08.2015 розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 24 травня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02.11.2016 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дитини, до досягнення нею повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого 29.05.2017 Липоводолинським районним судом Сумської області на виконання даного рішення суду (а.с.9). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. У статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки дитина сторін [PERSON], 31 серпня 2011року народження, досягла 7-річного віку, мінімальний розмір аліментів з 01.12.2018 становить 1013,50 грн. (2027х50%) на дитину, враховуючи, що позивач звернулась з позовом до суду 19.10.2018. З огляду на встановлені факти, оскільки розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду на утримання дитини сторін - 500 грн. з урахуванням вартості цін на товари не відповідає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто є недостатнім для належного забезпечення дитини, наявні підстави, визначені в ст. 192 СК України для збільшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів. За наведених підстав суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та збільшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02.11.2016 на утримання дитини [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, враховуючи роз`яснення, викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня подання позову до суду, як того просила позивач. Виконавчий лист, виданий по справі № 581/609/16-ц про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, підлягає відкликанню. Згідно ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved