Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

18.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 11 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Гайсинському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №110. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, при цьому також зазначив про те, що на стягненні судових витрат останній не наполягає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 11 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №110 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 11 вересня 1999 року Гайсинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане 10 травня 2000 року Гайсинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с. 4) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі статтею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача зазначити «[PERSON]». З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, оскільки позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, суд вважає, що судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved