overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

18 серпня 2014 року, позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 27 січня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактично з травня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство між ними не ведеться і вони спільно не проживають. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вона стала відповідачеві байдужа, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Спорів щодо поділу майна та місця проживання дитини на даній час не має. Позивач в судовому засіданні не була присутня, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.01.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні відносини між сторонами припиненні, тривалий час стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що викладені у позовній заяві причини розірвання шлюбу суперечать інтересам позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити її інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 25.08.2007 року. Від даного шлюбу у подружжя є донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 28.11.2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області. Від даного шлюбу у подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом 1-ї групи і визнана недієздатною. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюб фактично припинили з квітня 2013 року. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2007 року, від якого є дочка - [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом 1-ї групи і визнана недієздатною. З квітня 2013 року сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 11 листопада 2011 року в Тетерівській сільській раді Іванківського району Київської області, дітей від шлюбу немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися різними людьми по характеру, по поведінці в сім'ї та поглядам на життя, на даний час фактичні шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшла до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження неможливе. Позивач просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явився; подал до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явилась, також подала заяву про розгляд справи у ії відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 листопада 2011 року, дітей від шлюбу немає, на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] фактично проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з червня 2011 року по лютий 2014 року. Від шлюбу мають дитину- сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, його стан здоров»я дозволяє йому сплачувати аліменти на користь їх дитини. Просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд згідно ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивачка по справі та належно повідомлений відповідач не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з червня 2011 року по лютий 2014 року позивачка і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання однією сім»єю сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2011 року ( а.с.5) Судом встановлено, що з лютого 2014 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Доказів стосовно непрацездатності відповідача а також його стану здоров»я, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 04.01.1981 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS]. З 07.05.2003 року по зазначеній адресі мешкали та були зареєстровані відповідачі. 02.01.2013 року відповідачі забрали свої речи та переїхали жити за іншою адресою, по [ADDRESS]. Особистих речей відповідачів у квартирі немає. Позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS]. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради проти позову заперечувала, надала суду висновок, та заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки про склад родини, відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок позивачка є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та неповнолітня [PERSON] у будинку [ADDRESS], тривалий час не проживають, їх речей в ньому немає, комунальні послуги не сплачують, тому відповідачів можливо визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ, актовий запис № 336. 14.01.2010 року від шлюбу народився син. Просить суд розірвати шлюб, оскільки з квітня 2014 року з відповідачем однією родиною не проживають, так як відповідач матеріально не забезпечує родину, зловживає ком'пютерними іграми, у зв'язку з чим виникають сварки, що негативно позначається на вихованні дитини. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені з квітня 2014 року, у зв'язку з несумісністю характерів. Позов підтримала, та просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 14). Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з квітня 2014 року у зв'язку з несумісністю характерів. (а.с. 12). Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з квітня 2014 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини. В своїй заяві позивачка зазначила, що з 28 березня 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в сім'ї сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні. У зв'язку з цим, просить стягувати аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі 700 гривень до досягнення донькою трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка була відсутня, але від неї надійшла заява зі змісту якої вбачається, що вона позов підтримує та просить розгляд справи проводити за її відсутності. В судовому засіданні відповідач був відсутній, але від нього надійшла заява зі змісту якої вбачається, що він просить розгляд справи проводити за його відсутності, просить врахувати, що він ніде не працює та проживає разом з батьками пенсіонерами, які також ніде не працюють. Судом встановлено, що від спільного життя в сім'ї сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 05. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Ті обставини, що відповідач ніде не працює, не визнаються судом поважною причиною, що дає підстави вважати неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідно до вимог ст. 86 СК України, так як з позивачкою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, та ст. 96 СК України, так як позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення до досягнення нею трьох років. За таких обставин, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в сумі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18.08.2014 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, в якому зазначила, що 04 вересня 2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З моменту народження доньки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. На даний час вона з відповідачем не мешкає, він матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх його доходів щомісячно, починаючи з 18.08.2014 року та до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 05.01.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась 30.12.2012 року.(а.с.3) Таким чином, відповідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право до досягнення нею трирічного віку на утримання від чоловіка, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 30.12. 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена за законом від сплати судових витрат, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 09 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 64. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у зв'язку з тим, що він не працює, матеріально сім'ю не забезпечує, зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Шлюбні стосунки припинили з 2013 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачам припинені з 2013 року у зв'язку із тим, що він не працює, матеріально сім'ю не забезпечує, зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 2013 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з 2013 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 13 листопада 1981 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 13 листопада 1981 року Первомайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 64. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини вже 20 років тому. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, що мають істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved