Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 23 лютого 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700201453В, відповідно до якої Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 70 000, 00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит в строк до 23.02.2016 р. включно, сплатити проценти за користуванням кредитом в розмірі 31% річних, виконати інші зобов'язання в порядку і в строки, передбачені Кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання по поверненню чергової частини кредиту та сплати відсотків за користуванням кредитом не виконує, в зв'язку з чим, станом на 28 липня 2014 року, загальна сума заборгованості становить 61 739,20 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту 48 880,70 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 2 525,78 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 10 332,72 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №R53700201453В від 23 лютого 2012 року в сумі 61 739,20 грн.; судові витрати в сумі 617,39 грн. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» підлягають задоволенню, з наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 23 лютого 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700201453В, відповідно до якої Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 70 000, 00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит в строк до 23.02.2016 р. включно, сплатити проценти за користуванням кредитом в розмірі 31% річних, виконати інші зобов'язання в порядку і в строки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання по поверненню чергової частини кредиту та сплати відсотків за користуванням кредитом не виконує, в зв'язку з чим, станом на 28 липня 2014 року, загальна сума заборгованості становить 61 739,20 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту 48 880,70 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 2 525,78 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 10 332,72 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком банку. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення, позивач поніс судові витрати в сумі 617,39 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved