Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

17 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач), шляхом акцептування Банком. Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-20764- 280113, надалі за текстом - Договір. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п. 2.7 Частини 2 вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - Клієнт) рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п. 2.1. Частини 3 (або 5) Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься момент вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний Відповідачем у Договорі. У відповідності до п. 2.3. Частини 3 (або 5) Договору, Відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п.2.4. Частини 2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами Відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 9.99 % в рік. процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. Згідно п.2.5. Частини 2 за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється комісія в розмірі 3,49% за місяць. Позивач (за Договором - Банк) виконав взяті на себе зобов'язання надавши Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) споживчий кредит у сумі 15000,00 (П'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний Відповідачем у Договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 5424064 від 29 січня 2013 року. Проте, станом на дату складання позовної заяви. Відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 06 серпня 2014 року, за Договором № 002-20764-280113 від 28 січня 2013 року укладеному Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» з Відповідачем, рахується заборгованість на загальну суму 16637,11 грн. Відповідно до ст. 1049; 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З зазначених підстав просить, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16637,11 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач у позові просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 січня 2013 року між сторонами укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-20764-280113 (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п.2.5. Частини 2 за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється комісія в розмірі 3,49% за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 5424064 від 29 січня 2013 року (а.с.3). Проте, станом на дату складання позовної заяви відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 06 серпня 2014 року виникла прострочена на загальну суму 16637,11 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 9616,76 грн.; заборгованість за відсотками: 738,35 грн.; заборгованість за комісіями: 6282,00 грн., що підтверджується розрахунком і не оспорюється відповідачем (а.с.4). Відповідно до ст. 1049; 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі вимог ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідачів підлягає стягненню заборгованість в розмірі 16637,11 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved