Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

19 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (надалі - ПАТ «МК «Азовсталь») про стягнення заборгованої індексації по заробітній платі, компенсації за затримку виплати, середнього заробітку за час затримки виплати індексації. В обгрунтування своїх позовних позивачка [PERSON] зазначила, що з 04.04.1995 по 01.03.2010 рік працював на ПАТ «МК «Азовсталь». Вважає, що 01.03.2003 року відповідач ПАТ «МК «Азовсталь» в порушення вимог чинного законодавства при виплаті їй заробітної плати не проводив її індексацію. Посилаючись, зокрема на ст.ст.117, 233 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.1-6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.2,4,5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» просила стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» на її користь невиплачену (заборговану) індексацію заробітної плати за період з березня 2003 року по 01.03.2013 року з урахуванням компенсації, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, у відповідності до наданого ПАТ «МК «Азовсталь» розрахунку, а також стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» на її користь середній заробіток за час затримки виплати індексації заробітної плати з 02.03.2013 року по день винесення рішення. Згодом, позивачка [PERSON] подала до суду заяву, якою уточнила раніше заявлені позовні вимоги до ПАТ «МК «Азовсталь» та просила стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» на свою користь суму у розмірі 44023,17 гривень, з яких: сума несплаченої компенсації за період з 01.03.2003 по 02.03.2013 рік у розмірі 638,80 грн.; сума несплаченої індексації у розмірі 51,34 грн.; сума середнього заробітку за 13 місяців починаючи з 02.03.2013 рік у розмірі 4333,03 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Представники відповідача ПАТ «МК «Азовсталь» Кравцова А.А., Бузівська Н.М., діючі на підставі довіреностей, проти задоволення позову заперечували та пояснили, що позивачка [PERSON] не зверталася до ПАТ «МК «Азовсталь» із заявою про виплату індексації і компенсації заробітної плати, як це випливає зі ст.7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а отже її право не було порушено, так як на час звернення до суду спір про право був відсутній. Крім того зазначило, що у спірний період, з 01.03.2003 по 01.03.2013 р., ПАТ «МК «Азовсталь» неодноразово підвищувало заробітну плату працівникам, у тому числі й позивачці, з урахуванням прогнозованого рівня інфляції випереджуючим шляхом, а також своєчасно індексувало заробітну плату. Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація проводиться тільки на суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а у зв'язку з тим, що заробітна плата позивачу була індексована, у тому числі випереджаючим шляхом, то вимоги позивачки [PERSON] про виплату суми компенсації задоволенню не підлягають. Зазначили, що розрахунок індексації та компенсації, наданий позивачкою [PERSON] виконаний невірно. Щодо вимог про сплату середнього заробітку, пояснили, що оскільки відсутній факт несвоєчасної виплати працівнику належних йому доходів, то відсутні передбачені ст.117 КЗпП України підстави для стягнення середнього заробітку. Крім того, індексація в силу вимог ст.ст.2, 3 Закону України «Про оплату праці» не є складовою частиною заробітної плати, та в силу положень п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року не включається у розрахунок середньої заробітної плати, а отже вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації заробітної плати задоволенню не підлягає. Вважають, що вимоги позивачки [PERSON] про стягнення середнього заробітку, задоволенню не підлягають, так як до них треба застосовувати строк позовної давності у 3 місяці, який передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України, та який позивачкою [PERSON] був пропущений. Просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] у період з 04.04.1995 по 01.03.2013 рік перебувала у трудових відносинах з ПАТ «МК «Азовсталь» (а.с.12, 11, 8). За цей період їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон про індексацію) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 (надалі - Порядок). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону про індексацію, п.2 Порядку). Відповідно до ч.1 ст.4 Закону про індексацію, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Відповідно до ст.5 Закону про індексацію, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Пункт 11 Порядку передбачає, що підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. При цьому обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону про індексацію. Абзац 5 цього пункту також передбачає, що для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті. Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Частина 2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначає, що додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713 суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З цих підстав, суд відкидає заперечення відповідача ПАТ «МК «Азовсталь» про застосування строку позовної давності, передбаченого ст.233 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Предметом спору у цій справі є стягнення суми заборгованості індексації та компенсації по заробітної плати. Таким чином, для вирішення цього спору по суті, суду необхідно з'ясувати наявність чи відсутність вказаної заборгованості. З'ясування вказаної обставини на думку суду можливо після вивчення та перевірки документів, що містять відомості про нарахування позивачки [PERSON] заробітної плати, зокрема: довідок про доходи позивачки [PERSON] за період з березня 2003 року по березень 2013 року (а.с.23- 34); довідки-розрахунку індексації заробітної плати колишньому працівнику ПАТ «МК «Азовсталь» [PERSON] за період з 01.03.2003 по 01.03.2010 (а.с.41- 45); довідки №022-852 від 12.03.2014 р. про середній заробіток [PERSON] за січень - лютий 2013 року (а.с.52); розрахунку-перерахунку індексації заробітної плати, наданого позивачкою [PERSON] (а.с.54-58); копій розрахункових листків позивачки [PERSON] за період з січня 2003 р. по березень 2013 року (а.с.59-102); розрахунку суми компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію за період з 01.03.2003 по 01.03.2013 рік, наданого позивачкою [PERSON] (а.с.112-117); теоретичного розрахунку компенсації за період з 01.03.2003 по 30.09.2005 р., наданого відповідачем ПАТ «МК «Азовсталь» (а.с.128-129); теоретичного розрахунку компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію заробітної плати колишньому працівнику ПАТ «МК «Азовсталь» [PERSON] за період з 01.03.2003 по 30.09.2005 р., наданого відповідачем ПАТ «МК «Азовсталь» (а.с.145-146); довідки №022-11553 від 03.07.2014 р. про середній заробіток [PERSON] за січень - лютий 2013 року (а.с.151-152); довідок про доходи позивачки [PERSON] за період з березня 2003 року по вересень 2005 року (а.с.153-155); Тобто постає питання про наявність спеціальних знань у відповідній сфері, яким суд не володіє. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості) та диспозитивності (особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд). Відповідно до ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Під час судового розгляду, сторони не заявляли клопотань про призначення відповідної експертизи, хоча таке право їм було судом роз'яснено. У зв'язку з цим, відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Суду наданий довідка-розрахунок індексації заробітної плати з компенсацією за несвоєчасну виплату колишньому працівнику ПАТ «МК «Азовсталь» [PERSON] за період з 01.03.2003 по 01.03.2013 рік, який було складено працівниками ПАТ «МК «Азовсталь» (зам.директора-начальником УМП Варламовою та начальником планово-аналітичного відділу УМП Китриш) (а.с.41-45). Відповідно до вказаного розрахунку, сума індексації у розмірі 51,34 гривень за період з 01.03.2003 по 30.09.2005 рік виплачена випереджаючим шляхом, а сума індексації у розмірі 1600,51 гривень за період з 01.10.2005 по 01.03.2013 рік виплачена відповідно до Порядку. Суд виходить з того, що можливість підвищення грошових доходів населення з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (індексація випереджаючим шляхом) була встановлена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005 року шляхом внесення відповідних змін до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Вказані зміни набули чинності 31.03.2005 року. А у Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, зміні щодо індексація випереджаючим шляхом, були внесені лише у травні 2006 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.2006 р. №690 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Таким чином, суд критично оцінює заперечення ПАТ «МК «Азовсталь» щодо виплати позивачки [PERSON] за період з 01.03.2003 по 30.09.2005 індексації заробітної плати у розмірі 51,34 гривень випереджаючим шляхом, тому як виплата індексації заробітної плати випереджаючим шляхом була встановлена на законодавчому рівні лише з 31.03.2005 року. Крім того, відповідно до ст.110 КЗпП України, ст.30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Проте, з наданих копій розрахункових листків позивачки [PERSON] за період з січня 2003 р. по вересень 2005 року (а.с.79-87) не вбачається, що позивачка [PERSON] отримувала індексацію заробітної плати. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість суми індексації з заробітної плати ПАТ «МК «Азовсталь» перед [PERSON] становить 51,34 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (надалі - Закон про компенсацію), підприємства, установи та організації усіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно зі ст.3 Закону про компенсацію, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виходячи з того, що суд дійшов до висновку про існування у ПАТ «МК «Азовсталь» перед [PERSON] заборгованості з індексації заробітної плати, суд вважає що на користь позивачки [PERSON] належить стягнути й компенсацію за період з 01.03.2003 р. по 30.09.2005 р. у розмірі 66,72 гривень, яку було розраховано працівниками відповідача ПАТ «МК «Азовсталь» та наведено у теоретичному розрахунку (а.с.128-129). Визначаючи суму індексації та суму компенсації, суд виходить з того, що розрахунки надані відповідачем ПАТ «МК «Азовсталь» були підписані начальником планово-аналітичного відділу Управління мотивації персоналом ПАТ «МК «Азовсталь» Китриш, до посадових обов'язків якого відноситься, зокрема: організація щомісячного розрахунку фонду оплати труда по комбінату в цілому та його підрозділом; організація розрахунку середньої заробітної плати за категоріями працівників по комбінату в цілому та його підрозділах (а.с.131). В той же час, розрахунки, надані позивачкою [PERSON] не містять жодних відомостей про їх виконавців. З урахуванням того, що суд не володіє спеціальними знаннями у сфері нарахування, визначення індексації та компенсації заробітної плату, розрахунки надані відповідачем ПАТ «МК «Азовсталь», суд вважає належними доказами щодо визначення суми індексації та компенсації, яка підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] Таким чином, суд вважає, що сума заборгованість з індексації заробітної плати та компенсації за затримку її виплати складає 118 гривень 06 копійок (51,34 + 66,72), а отже й повинна бути стягнута з ПАТ «МК «Азовсталь» на користь відповідачки [PERSON] Щодо стягнення суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Виходячи з того, що суд погодився з доводами позивачки [PERSON] про суму заборгованості з індексації заробітної плати та суму компенсації за затримку її виплати лише частково, то суд вважає, що визначаючи розмір середнього заробітку який підлягає стягненню необхідно виходити з розміру частки тієї заробітної плати, яка не виплачена позивачки [PERSON] при звільненні та є спірною. Тобто, сума індексації за період з 01.03.2003 по 01.03.2013 рік становить 1651,85 грн., у тому числі сума невиплаченої індексації за цей період становить 51,34 грн. або 3,1 % від загальної суми індексації (51,34 х 100 : 1651,85). Сума середнього заробітку позивачки [PERSON] за період з 02.03.2013 (наступний день після звільнення) по 15.07.2014 рік (день прийняття рішення) становить 55765,71 гривня (а.с.151-152). Таким чином, розмір середнього заробітку який підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] і який на думку суду є достатнім та справедливим становить 1728,74 гривень (55765,71 х 3,1 %). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ПАТ «МК «Азовсталь», що на момент звернення з позовом до суду був відсутній предмет спору, так як у позивачки [PERSON] було відсутнє порушене право через те, що вона не зверталася до ПАТ «МК «Азовсталь» із заявою про індексацію та компенсацію заробітної плати. Як вже було зазначено судом, сума індексації входить до структури заробітної плати, а відповідно до ст.21 КЗпП України виплата заробітної плати є обов'язком власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу і в силу вимог ст.115 КЗпП України повинна сплачуватися регулярно, незалежно від дій працівника, які не пов'язані з його посадовими обов'язками. У зв'язку з цим, суд вважає вищевказані заперечення відповідача безпідставними. Щодо заперечень відповідача ПАТ «МК «Азовсталь» про те, що індексація не є складовою частиною заробітної плати, то суд вважає їх безпідставними, так як види виплат, які не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати передбачені ні у п.3 розділу 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, а п.4 розділу 3 цього Порядку і такий вид виплат, як індексація там відсутній. Пункт 3 розділу 3 цього Порядку навпаки не містить вичерпного переліку виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати, як помилково вважає відповідач ПАТ «МК «Азовсталь». Крім того, як вже зазначалося, відповідно до підпункту 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713 суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати. Інші заперечення відповідача ПАТ «МК «Азовсталь» суд також не приймає до уваги, через те, що за результатами дослідження доказів суд прийшов до висновку про наявність заборгованості з індексації заробітної плати, а тому твердження відповідача про відсутність заборгованості з індексації заробітної плати через її виплату випереджаючим шляхом, суд також вважає безпідставними. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривни 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial