Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

18 вересня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору б/н від 19 грудня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з умовами надання кредиту фізичним особам, складає між ним та банком договір. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 27720 грн. 65 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду 19780 грн. 54 коп., та нараховані штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 989 грн. 03 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 3086-К-О від 24 липня 2015 року, не зявилася, суду надано заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, через розміщене у друкованих засобах масової інформації оголошення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 19 грудня 2006 року укладено кредитний договір б/н, що складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.15-21). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 червня 2015 року за тілом кредиту складає - 5992 грн. 57 коп., за процентами за користування кредитом 17234 грн. 59 коп., комісія та пеня 4493 грн. 49 коп. (а.с.9-13). Сума за кредитом, задоволена рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 05 листопада 2007 року складає 7940 грн. 11 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду - 19780 грн. 54 коп., а також штраф: фіксована частина 500 грн., процентна складова 989 грн. 03 коп., а разом 21269 грн. 57 коп.(а.с.9-13). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати (судовий збір 1218 грн. 00 коп. та витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 134 грн. 00 коп.) в розмірі 1352 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved