Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

17 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої сина [PERSON], який народився [INFO] року. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2011 року син проживає з нею та перебуває на її утримані, а відповідач не цікавиться його життям, не надає матеріальної допомоги на його утримання. 17 квітня 2012 року шлюб між нею та батьком дитини розірвано, рішенням суду від 26 жовтня 2011 року з нього стягнуті аліменти на утримання сина, однак він аліменти не сплачує і має заборгованість станом на 31.07.2014 року у сумі 17133 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків позивач звернулася до виконавчого комітету Марганецької міської ради з заявою про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, і рішенням виконавчого комітету від 26.08.2014 року було вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Тому вона просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 34). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через оголошення у пресі, про що свідчить № 319 газети «Урядовий кур'єр» від 25 листопада 2014 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав (а.с. 47). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, секретар міської ради надав суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 32). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно наданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] малолітнього [PERSON], [INFO], його матір'ю є [PERSON], батьком - [PERSON], шлюб між якими розірвано 17.04.2012 року, про що свідчить копія рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області по справі № 2-1071/11 (а.с. 8, 9). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 2-1070/11 від 26.10.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини, про що свідчить виконавчий лист виданий 18.01.2012 року (а.с. 14). Однак, [PERSON] аліменти не сплачує, має заборгованість по аліментам з дня винесення судового рішення, яка станом на 24.07.2014 року становить 17133 грн. (а.с. 12, 13). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Марагнецького виконкому 26.08.2014 року було розглянуто питання щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], і надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], оскільки батько вихованням дитини свідомо не займається, не допомагає ні морально, ні матеріально, не цікавиться здоров'ям та успіхами сина, з боку батька контроль за життям дитини повністю відсутній, від виконання батьківських обов'язків ухиляється (а.с. 16 - 18). Згідно наданих письмових пояснень сусідів позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] колишній чоловік [PERSON] [PERSON] не проживає із сім'єю з 2011 року, ніякої участі у вихованні сина [PERSON] не приймає (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 164 цього ж кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 цього ж кодексу особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні, та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не тільки не забезпечує дитину харчуванням, лікуванням, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, а й свідомо відмовився від її виховання та утримання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, понесений позивачем при подачі позову та підтверджений нею документально.

Outcome: approved