overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.02.1995 року в Рогатинському відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис № 6. У шлюбіу сторін народилися доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені остаточно у звязку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути заборгованість за договором кредиту № 001-20512-230909 від 23.09.2009 року в сумі 15 991,42 гривень. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 001-20512-230909 від 23.09.2009 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банком» (правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] відповідачеві було відкрито поточний рахунок та надано кредитні кошти за Кредитним договором № 001-20512-230909 від 23.09.2009 року з наданням платіжної картки. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином, не повертає банку суму отриманого кредиту та не сплачує плату за користування ним встановлену у кредитному договорі № 001-20512-230909 від 23.09.2009 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 17.07.2015 року становить 15 991,42 гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту -7 347,79 грн., прострочене тіло кредиту - 3 121,26 грн., заборгованість за відсотками - 5 522,37 грн. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту, а також процентів, та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустив істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути заборгованість за договором кредиту № 002-20055-060408 від 06.04.2008 року в сумі 18\~245,19 гривень. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 002-20055-060408 від 06.04.2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банком» (правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] відповідачеві було відкрито поточний рахунок та надано кредитні кошти за Кредитним договором № 002-20055-060408 від 06.04.2008 року з наданням платіжної картки. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином, не повертає банку суму отриманого кредиту та не сплачує плату за користування ним встановлену у кредитному договорі № 002-20055-060408 від 06.04.2008 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором заборгованість станом на 17.07.2015 року становить 18 245,19 гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту 18 245,19 грн. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У звязку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту, а також процентів, та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустив істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути заборгованість за договором кредиту № 002-20512-151209 від 15.12.2009 року в сумі 3 680,34 гривень. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 002-20512-151209 від 15.12.2009 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банком» (правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] відповідачеві було відкрито поточний рахунок та надано кредитні кошти за Кредитним договором № 002-20512-151209 від 15.12.2009 року з наданням платіжної картки. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином, не повертає банку суму отриманого кредиту та не сплачує плату за користування ним встановлену у кредитному договорі № 002-20512-151209 від 15.12.2009 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором заборгованість станом на 17.07.2015 року становить 3 680,34 гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту 3 680,34 грн. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У звязку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту, а також процентів, та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустив істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 004-20031-060308 від 06.03.2008 року в сумі 12 966,33 гривень, що складає 8 791,51 грв. - тіло кредиту, 1818,84 - прострочене тіло кредиту, 2355,98 грн. - заборгованість за відсотками. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту № 004-20031-060308 від 06.03.2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] відповідачеві було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. з лімітом кредитної лінії в сумі 3000 грн. та відкрито картковий рахунок , видано відповідачу платіжну картку Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 20.07.2015 року становить 12 966,33 гривень, що складає 8 791,51 грв. - тіло кредиту, 1818,84 - прострочене тіло кредиту, 2355,98 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд стягує з відповідача суму судового збору на користь Держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони уклали шлюб 01.03.2008 року, який був зареєстрований виконкомом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис №11, від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримує з 2011 року, спільного господарства не ведуть, відповідач створив іншу сімю, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Спору про місце проживання дітей та майнового спору не мають. Просила залишити прізвище «Шевченко». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 01 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Нечаєва) виконкомом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис №11, зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, відповідач створив іншу сімю, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

17 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 грудня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області актовий запис № 661. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією родиною у зв'язку з непорозуміннями, які виникали в родині, щодо різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливі. Донька проживає з матір'ю, спір про поділ майна відсутній. До судового засідання сторони надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, як слідує з позову, спір про їх місце проживання між сторонами відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, які наведені у позовної заяві, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, та інтересах їх спільних дітей. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 21 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем; шлюб між сторонами по справі зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 40. У шлюбі позивачкою від відповідача народжено дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем та його батьками. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі та про невжиття заходів на примирення з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою, з викладених в позові підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з 21 липня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи, сторони бажання примиритися не виявили, а поскільки позивачка у поданій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона бажає після розлучення залишити прізвище - [PERSON]. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

17 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» поштою звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26555 грн. 55 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500958478, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 26555 грн. 55 коп. зі сплатою 11,99% річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 02 вересня 2017 року (а/с 4). Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 24 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 26555 грн. 55 коп., з якої 20112 грн. 04 коп. - заборгованість по кредиту, 1396 грн. 09 коп. - заборгованість по процентам, 3647 грн. 42 коп. - заборгованість по комісії, що підтверджується розрахунком (а/с 11). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved