Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

18.12.2013 року до Бахчисарайського районного суду АРК звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 311,25 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 243,11 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.05.2011 року між [PERSON] та акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» і відповідачем був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачу наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язаннями за кредитним договором станом на 31.10.2013 року утворилась заборгованість у сумі 24311,25 грн. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 25.12.2013 року відкрито провадження у цивільній справі № 103/6413/13-ц. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмовій заяві до суду представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Лук’янчук В.Л., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення судових повісток, копії позову, ухвали про відкриття провадження у цивільній справі. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 27.02.2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Згідно з положеннями ст. 197 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.05.2011 року між акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н на підставі якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 14500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість у сумі 24311,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14498,05 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8079,33 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 100,00 грн.; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) у розмірі 1133,87 грн. (а.с.5-6). Згідно розділу Банківські послуги у підписаній [PERSON] заяві позичальника, яка є одним із видів кредитного договору, ним підтверджено, що він ознайомився та згоден з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі. Своїм підписом підтверджує факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. (а.с.7). Добровільно відповідач зобов'язання по кредитному договору на час розгляду справи не виконав, будь-які докази на спростування факту наявності заборгованості, правильності її нарахування суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов зобов'язання згідно зі ст. 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вини відповідача умови по погашенню кредиту і відсотків по ньому належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом, з урахуванням процентів та штрафних санкцій на загальну суму 24311 грн. 25 коп. яка і належить стягненню на користь позивача. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 11 коп., також з позивача на користь державного бюджету України також слід стягнути судовий збір у розмірі 0,49 грн. з урахування приписів ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved