Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

19.05.2021р. позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що з жовтня 2006р. по травень 2012р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з нею. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.07.2012р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2012р. і до його повноліття. Однак відповідач належним чином зазначене рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачує, у зв`язку з чим станом на 30.04.2021р. утворилась заборгованість в розмірі 133\~891,71грн. Оскільки заборгованість за аліментами утворилась з вини відповідача, вона має право на отримання пені за прострочення їх сплати. Так, за її розрахунком розмір пені за період з 14.06.2012р. по 30.04.2021р. становить 56\~226,26грн. Просить стягнути з відповідача на її користь зазначену суму. Ухвалою суду від 20.05.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. 09.07.2021р. позивачка подала уточнену позовну заяву, в якій, не змінюючи предмету та підстав позову, збільшила розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача пеню в сумі 57\~965,81грн. В судове засідання позивачка та/чи її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач та/чи його представник в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами, в т.ч на підставі ст.280 ЦПК України у відсутність відповідача в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину. У відповідності до ч.4\~ст.195 СК України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006р. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2012р., яке набрало законної сили 29.05.2012р., шлюб розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з матір`ю позивачко. [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.07.2012р. з батька дитини [PERSON] на користь матері [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2012р. і до його повноліття. Однак відповідач належним чином зазначене рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачує, у зв`язку з чим станом на 30.04.2021р. утворилась заборгованість в розмірі 133\~891,71грн. \~ \~ \~ \~На даний час рішення суду про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Запорізькому районному ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Згідно з розрахунком державного виконавця №17041/2 від 14.05.2021р. заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] за період з 14.06.2012р. по 30.04.2021р. становить 133\~891,71грн. За складеним позивачкою розрахунком розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 14.06.2012р. по 30.04.2021р. становить 57\~965,81грн. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку,\~суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним факт виникнення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини з вини відповідача [PERSON] , оскільки останній, достовірно знаючи про наявність відповідного рішення суду, розмір аліментів, що підлягають сплаті, сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина нерегулярно та в меншому розмірі, чим допустив утворення заборгованості, яка за період з 14.06.2012р. по 30.04.2021р. склала 133\~891,71грн. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України\~\~суду не надав і свою винуватість у виникнення заборгованості не спростував. В той же час, факт виникнення заборгованості та її розмір підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем 14.05.2021р. Обчислений державним виконавцем розмір заборгованості за аліментами сторонами не оспорювався, доказів, які б спростували розмір цієї заборгованості, суду не надано, тому такий розрахунок суд вважає вірним, належним та обґрунтованим і приймає його до уваги при ухваленні вказаного рішення. Отже, встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд приходить до висновку про наявність у позивачки права на стягнення неустойки на підставі ст.196 СК України. При визначенні розміру пені суд виходить з того, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Максимальний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Тобто за змістом вказаної статті, з урахуванням того, що аліменти повинні сплачуватись щомісячно, неустойка\~нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент постановлення судового рішення. Однак, перевіривши наданий позивачкою розрахунок пені, суд вважає, що він здійснений не у відповідності до вказаних вимог законодавства та усталеної судової практики, зокрема, позивачкою невірно визначено кількість днів прострочення за кожним щомісячним платежем. Вирішуючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи, що заявлена позивачкою до стягнення сума пені через невірність розрахунку фактично є заниженою, не перевищує 100% розміру наявної станом на 30.04.2021р. заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку про стягнення пені саме в заявленому позивачкою розмірі 57\~965,81грн. На підставі вищевказаного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved