Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

17 березня 2017 року позивачка [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Приазовського району Запорізької області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що\~12 квітня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Спадковим майном після смерті чоловіка є земельна ділянка площею 6,7499 га для ведення особистого селянського господарства, право на яку померлого [PERSON] було посвідчено Державним актом про право власності на землю ІІІ-ЗП №020187, виданим [PERSON] районною державною адміністрацією 28.08.2002 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі №7823. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, право на земельну ділянку за законом оформи не може, оскільки не має оригінала правовстановлюючого документу. Зазначені обставини є перешкодою для отримання спадщини за законом. В судове засідання позивачка не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.76). Представник позивача адвокат [PERSON]В в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с78). Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не прибув, будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи, спрямував заяву про розгляд справи у відсутності представника, та зазначив, що проти позову не заперечує. (а.с.71 ) Співвідповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи про що свідчать зворотні розписки про отримання судової повістки (а.с. 75). Співвідповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 50, ). Відповідно до\~ст.197 ЦПК України\~у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу набуття права власності на майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що 12 квітня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №325011, виданим Виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 15 квітня 2015 року, актовий запис №03 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить\~\~земельна ділянка площею 6,7499 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] селищної ради КСП ім. Кірова і відповідно до рішення [PERSON] райдержадміністрації ради народних депутатів від 17 травня 2002 року №186 передана покійному у приватну власність для ведення особистого селянського господарського, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю. (а.с. 12) Оригінал зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку було втрачено. Відсутність правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, що є спадковим майном, послужила підставою для відмови нотаріуса у вчинені нотаріальної дії від 01 березня 2017 року. (а.с. 14-15) Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його дружина\~- позивач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11), його доньки - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.36, 38). З матеріалів цивільної справи, а саме копії спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 12 квітня 2015 року [PERSON], до нотаріальної контори звернулась [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно довідки №353, яка видана [PERSON] селищною радою 24.02.2017 року, звісними спадкоємцями померлого [PERSON] є дружина [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON] (а.с. 38). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Ухвалою суду від 14.04.2017 року у якості співвідповідачів по справі залучено [PERSON] та [PERSON]. (а.с.44) Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України\~встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно з ч.1\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. З долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу,\~вбачається, що позивачка є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 11). Отже, позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги. Із тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 березня 2017 року (а.с.14) вбачається, що державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса [PERSON] нотаріальної контори [PERSON] відмовив спадкоємиці [PERSON]М у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємицею не були надані документи, які б підтверджували право власності померлого на земельну ділянку. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. встановлює, що відповідно до\~ст. 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 81 Земельного Кодексу України\~громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до рішення [PERSON] райдержадміністрації ради народних депутатів від 17 травня 2002 року №186, покійному [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,75 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] селищної ради КСП ім. Кірова, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 28.08.2002 року №7823 року, таким чином, оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці за законом першої черги відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса [PERSON] нотаріальної контори [PERSON] відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а відтак позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Із матеріалів даної справи вбачається, що позивач [PERSON] при подачі позовної заяви попередньо сплатила судовий збір у сумі 1013,00 гривень. На момент винесення рішення, остання не доплатила судовий збір у сумі 1346,12 гривень, що підлягає стягненню у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved