Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

18 вересня 2014 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити, що [PERSON], [INFO], померлий [INFO], є сином [PERSON], [INFO], померлого [INFO], і батьком [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Заявник стверджує, що за життя 27 червня 2003 року її дідусь [PERSON] склав заповіт, на її користь, проте у видачі свідоцтва про право власності за заповітом нотаріусом було відмовлено, через те, що необхідно підтвердити родинні відносини між дідусем [PERSON] та батьком заявника [PERSON]. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Заявник у судове засідання з`явилась, заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник зацікавленої особи Одеської міської ради у судову засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2169. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], яку він згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], померлої [INFO], якій вказана частка квартири належала на підставі Свідоцтва про право власності від 23 липня 2002 року. За життя, а саме 27 червня 2003 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі усе те, що на день смерті буде йому належати, та на що він за законом матиме право, заповів онуці [PERSON]. Вказаний правочин було посвідчено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Тюмянцевою Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 2-2116. Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 18 серпня 2014 року заявниця [PERSON] звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі якої була відкрита спадкова справа № 530/2014. Однак державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що спадкоємцем не було надано свідоцтво про народження [PERSON], або жодного документа, який би підтверджував родинні відносини [PERSON], який помер [INFO], з [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 08 липня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, де в графі «батько» записаний [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Однак, батько заявниці [PERSON], [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть. В 1991 році мати заявниці [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства. В результаті чого рішенням Київського районного народного суду м. Одеси від 19 листопада 1991 року зобов'язано відділ РАЦС здійснити актову запис про народження дитини, вказавши батьком заявниці - російською мовою - «[PERSON]». Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] і батьком [PERSON] підтверджується наступними письмовими: копією ордера [NUMBER] від 20 березня 1974 рок, згідно з яким квартира [ADDRESS] була надана [PERSON], сім'я якої складається з 4-ох осіб: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - син; військовим квитком [PERSON], виданим 24 листопада 1967 року, в якому в графі «сімейний стан і склад сім'ї» вказано: одружений - дружина [PERSON], син - [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], довідкою з місця проживання від 21.08.2014 року, в якій вказані члени сім'ї [PERSON]. Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обов'язки. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Отже, з урахуванням вказаного, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], є сином [PERSON], [INFO], що помер [INFO], і батьком [PERSON], [INFO]. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об'єктивно, прийшов до висновку що вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved