Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

18.07.2014 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку підтримала у судовому засіданні та просила заявлені вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - Жовтневого Філіалу Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості в судове засідання не з'явився, конверт з судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі пояснень позивача, наданих нею доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини. [INFO] р. у сім'ї [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Райбюро РАГС м. Роздільної Одеської області. (а.с. 21) З довідки про укладення шлюбу № 113, виданої Відділом РАГС адміністрації Рядянського району м. Новосибірська Російської Федерації вбачається, що 26.12.1987 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Зазначений шлюб було розірвано. (а.с. 14) Відповідач [PERSON] народився [INFO] р., його батьками записано [PERSON] та [PERSON], на підставі чого Відділом РАГС виконкому народних депутатів Новосибірська видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] та зроблено актовий запис № 1052. (а.с. 16) 09.01.2004 р. внаслідок укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] прізвище позивача змінилось на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції м. Одеси. Зазначений шлюб було розірвано 26.02.2008 р. (а.с. 15, 20) 15.04.1998 р. на Жовтневому Філіалі Одеської Спеціалізованної Біржі Нерухомості між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який на момент укладення договору був неповнолітнім, було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили цю квартиру. Зазначений договір було зареєстровано в ОМБТІ та РОН у реєстрову книгу під № 8допк-стр2-р№87 24.04.1998 р.. (а.с. 6-7) З технічного паспорта на вказану квартиру вбачається, що вона розташована на І поверсі 5-поверхового будинку та складається з 3 жилих кімнат, жилою площею 42,2 кв.м.: 1 кімната, площею 14,5 кв.м.; 2 кімната, площею 17,2 кв.м.; 3 кімната, площею 10,5 кв.м.; підсобні приміщення: кухня, площею 5,6 кв.м.; коридор, площею 7,7 кв.м.; ванна кімната, площею 2,0 кв.м.; туалет, площею 0,9 кв.м.; загальною площею 58,4 кв.м. (а.с 17-18) [PERSON] померла [INFO] р. про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 10883 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с. 12) З відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] р. до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] звернулась [PERSON], на підставі чого згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 33164993 було зареєстровано спадкову справу № 1/2013 (а.с. 19, 22) Однак у відповіді від [INFO] р. № 25/01-16 нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що до спадкової справи № 1/2013, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. додано правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS], а саме договір купівлі-продажу, який був укладений на Біржі за участю неповнолітнього без розподілу часток між співвласниками та рекомендовано звернутися до суду про визнання права власності та визначення частки померлої. (а.с. 13) Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупці передали відповідачу [PERSON] обумовлену в договорі купівлі-продажу грошову суму, а відповідач передала покупцям квартиру, після чого позивач разом зі своєю матір'ю та неповнолітнім сином вселилася до квартири, зареєструвались в ній, де й проживають по цей час [PERSON] з [PERSON] Причинами неприйняття приватним нотаріусом [PERSON] зазначеного договору купівлі-продажу, як правовстановлюючого документу, була та обставина, що договір укладений на Біржі за участю неповнолітнього, а також,що в договорі не було розподілу часток між співвласниками (покупцями). Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст.ст. 225 і 227 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згода щодо істотних умов договору між сторонами була досягнута, в наявності не було передбачених законом обмежень для укладання договору, який не містив протизаконних умов, права неповнолітнього [PERSON] не були порушені. Одна із покупців за цим договором померла, що робить неможливим нотаріальне оформлення угоди. З урахуванням цих конкретних обставин суд визнає договір купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. Щодо розміру часток покупців за договором № 98-04-430 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В цьому договорі покупці свої частки у праві власності на квартиру не визначили. Стаття 112 ЦК УРСР, яка регулювала на той час поняття спільної власності передбачала, що розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). На 15.04.1998 року підстави виникнення спільної сумісної власності на майно передбачались: ст.16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України; п.1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст.17 Закону «Про власність»; ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В інших випадках спільна власність громадян визнавалась частковою. Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Суд виходить із рівності часток [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], тому що інше не встановлено домовленістю між ними і відсутні докази про те, що участь когось з учасників сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою. Таким чином, частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності у зазначеній кваритрі становлять по 1/3 частин за кожним.

Outcome: approved