Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

18 травня 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення права особи на частку в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності, мотивуючи свої вимоги наступним. 24.10.2017 за договором довічного утримання позивач набула право власності на 11/12 частин квартири [ADDRESS], від [PERSON]. 1/12 частина вказаної квартири належить відповідачеві [PERSON] як спадщина після смерті його батька [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину відповідач дотепер не отримав. У звязку із відсутністю згоди відповідача як співвласника майна, позивач позбавлена можливості володіння та розпорядження належною їй частиною квартири. Спільне користування квартирою є неможливим через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Розмір частки відповідача 1/12 або 8,33% у спільній частковій власності є незначною, що відповідає 4,585 кв.м загальної площі квартири, яка складає 55,02 кв.м, в т.ч. жила площа 38,7 кв.м. Виділ в натурі частки відповідача є неможливим. 12.04.2018 позивач запропонувала відповідачеві відчужити його частину квартири за ціною еквівалентній 1\~000 доларів США, проте відповідач не погодився, визначивши вартість своєї частки у 100\~000 грн. Позивач вважає вказану суму явно завищеною. Відповідно до звіту оцінювача ФОП [PERSON] від 08.05.2018 ринкова вартість 1/12 частини квартири складає 36\~307 грн. Вказану суму позивач внесла на депозитний рахунок суду. Враховуючи, що відповідач має у власності іншу квартиру, його частка у спірній квартирі є незначною та її виділ є неможливим, позивач із посиланням на ст.ст. 183, 319, 365 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) просив припинити право спільної власності [PERSON] на 1/12 частину квартири [ADDRESS], присудити на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому 1/12 частину квартири у розмірі 36\~307 грн. з депозитного рахунку суду, визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири, стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору 704,80 грн., витрати на проведення ринкової оцінки нерухомого майно у розмірі 500,00 грн., а всього стягнути 1\~204,80 грн. (а.с. 16). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи в судове засідання 19.07.2018, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи, витребувано докази, а саме у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого 5 лютого 2017 р. [PERSON] (а.с. 50). 16.07.2018 до суду надійшла копія матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого 5 лютого 2017 р. [PERSON] (а.с. 5691). 19.07.2018 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] В обґрунтування відзиву зазначав, що дійсно у звязку зі смертю [PERSON], який є батьком відповідача, він успадкував 1/12 частину квартири [ADDRESS]. У звязку із існуванням заповіту, спадкування відбулося в порядку ст. 1241 ЦК України. Спадкоємцями за законом першої черги, крім відповідача та дружини [PERSON], була й [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], донька спадкодавця. [PERSON], як і відповідач, користуються правом на обовязкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті [PERSON] [PERSON] була непрацездатною у звязку із встановленням інвалідності. Вважав за необхідне залучити [PERSON] до участі у даній справі як третю особу. Відповідач був позбавлений можливості оплачувати комунальні послуги у звязку із тим, що з моменту смерті [PERSON] йому чинилися перешкоди у користуванні власністю як з боку [PERSON], так і після її смерті з боку позивача. Звіт про оцінку майна, наданий позивачем, носить рекомендаційний характер та з урахуванням ст. 76 ЦПК України не є належним, достатнім та допустимим доказом вартості квартири або її частки. Оцінка квартири (її вартість) є обставиною, яка входить до предмета доказування, та встановлення якої потребує спеціальних знань, і може встановлюватися лише за наслідками проведеної експертизи. Лише при наданні позивачем належним чином мотивованої оцінки вартості частки квартири відповідача, він зможе визначитися зі своєю позицією стосовно погодження на отримання відповідної компенсації вартості його частки майна, або власної пропозиції щодо викупу частки квартири у позивача (а.с. 9394). 30.07.2018 надійшла відповідь представника позивача [PERSON] на відзив відповідача, у якій вказувала, що [PERSON] заяву на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала та ніяких дій не вчиняла. У встановлений законом строк [PERSON] свої спадкові права не захистила. Предметом позову не є перерозподіл часток у спадщині, а є припинення права відповідача на частку в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності сторонами. Тому підстави для залучення [PERSON] до участі в даній справі відсутні. Оцінка майна була здійснена уповноваженою особою згідно із вимогами законодавства, зокрема і Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та оформлена належним чином. В силу вимог ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Як експертиза, так і інші докази мають однакову юридичну силу і не мають обовязкового характеру, а приймаються і оцінюються судом за результатами розгляду справи по суті. Вважає, що для ухвалення рішення у справі достатньо поданого звіту. У разі незгоди відповідача із оцінкою частки квартири, він вправі надати свої докази. Інші посилання відповідача вважала безпідставними та такими, що входять за межі предмета доказування. Просила позов задовольнити (а.с. 99103). 07.08.2018 надійшли заперечення відповідача на відповідь представника позивача на відзив, в яких відповідач вказував, що відповідач не має відомостей щодо волевиявлення [PERSON] стосовно прийняття спадщини. Враховуючи її вік та стан здоровя, а саме на момент смерті [PERSON] їй було 68 років, їй була призначена група інвалідності, відповідач обґрунтовано припускає наявність поважних причин для пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач запевнив [PERSON], що не буде заперечувати проти визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, та за потреби надасть на це згоду. Щодо оцінки квартири відповідач наголосив, що вона не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу». Просив залишити позов без задоволення (а.с. 113114). 10.08.2018 на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду № 298 та у звязку із закінченням 5-річного терміну повноважень судді Шалагінової А.В. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, внаслідок чого справу передано на розгляд судді Соляник А.В. (а.с. 116, 117). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В. від 10.08.2018 справа прийнята до провадження та призначена до судового засідання на 18.09.2018 (а.с. 118). Через зайнятість судді в іншому процесі розгляд справи було відкладено до 10.10.2018 (а.с. 121). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на позов. Заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 349 від 08.04.1996, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], житловою площею 38,7 кв.м, загальною площею 55,02 кв.м (а.с. 74-75). 5 лютого 2017 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 06.02.2018, актовий запис № 1018 (а.с. 13). Згідно із матеріалами спадкової справи 18.10.2017 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 5/6 часток у спадщині, що складалась із ? частини спірної квартири, а відповідачеві [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку у спадщині, яка складалась із ? частини спірної квартири (а.с. 89-90). 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON], позивачем у справі, було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого [PERSON] як Відчужувач передала у власність [PERSON] як Набувачеві 11/12 часток квартири [ADDRESS], житловою площею 38,7 кв.м, загальною площею 55,02 кв.м, взамін чого [PERSON] зобовязалась надавати [PERSON] довічно повністю матеріальне забезпечення. Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в Реєстрі за № 3785 (а.с. 8-9). 24.10.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на 11/12 частин вказаної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-15). 1 квітня 2018 р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 02.04.2018, актовий запис № 2198 (а.с. 12). Таким чином, позивачеві на праві власності на даний час належить 11/12 частин спірної квартири. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач [PERSON] належним чином зареєстрував своє право власності на 1/12 частину квартири, яка відповідає його частці у спадщині після смерті [PERSON]. Відповідно до наданої суду інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 120294099 від 11.04.2018, дані про реєстрацію права власності на 1/12 частину спірної квартири за [PERSON] відсутні (а.с. 16-18). Крім того, матеріали справи також не містять доказів набуття [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] у спадщину будь-якого майна, що належало померлому [PERSON], в т.ч. обовязкової частки у спадщині. Натомість, як випливає з матеріалів справи, нотаріус повідомляла [PERSON] про відкриття спадщини відповідно до повідомлення від 03.10.2017 № 800/02-14, яке було вручене останній 06.10.2017 (а.с. 27). Відтак, [PERSON] спадщину не прийняла, а докази наявності в неї права на обовязкову частку у спадщині в матеріалах справи відсутні. Тому відповідні доводи [PERSON] в обґрунтування заперечень проти позову щодо врахування обовязкової частки у спадщині [PERSON] та необхідності її залучення до участі у справі суд вважає безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Зі змісту зазначеної норми права випливає, що вона регулює вирішення питання щодо припинення права особи у спільній власності, в разі, якщо частка у спільному майні такої особи є незначною і не може бути виділена в натурі. Отже, припинення вказаного права можливе саме за наявності в особи права власності на частку у спільному майні. В даному ж випадку відповідачеві нотаріусом була визначена частка у спадщині, а не у праві власності на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із чч. 13 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Оскільки відсутні дані про реєстрацію права власності за відповідачем 1/12 частини спірної квартири, тому застосування ч. 1 ст. 365 ЦК України до спірних правовідносин наразі не є можливим, у звязку із чим суд доходить висновку про передчасність позовних вимог [PERSON] та відсутність на даний час законних підстав для їх задоволення. Згідно зі звітом про оцінку майна № 08052018-001 від 08.05.2018, складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 435\~681 грн. без ПДВ, у т.ч. вартість частки, власником якої є [PERSON] складає 399\~374 грн. (а.с. 1938). 16.05.2018 позивач [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду 36\~307,00 грн. в якості грошової компенсації 1/12 частини квартири (а.с. 39). Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, тому внесена позивачем сума на депозитний рахунок суду підлягає поверненню останній в повному обсязі. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed