overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

18.08.2014 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати укладений між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як покупцями, та [PERSON], як продавцем, договір купівлі-продажу квартири №45 в будинку №37 корп. «а» по вул. Ак. Корольова в м. Одесі. При цьому позивачі посилаються на те, що в теперішній час позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, у звязку з чим вони змушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє і на представництво інтересів позивачів [PERSON], [PERSON], підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, його представник [PERSON] позовну заяву підтримала та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просить позов задовольнити. Суд, вислухавши позивача [PERSON], яка діє і на представництво інтересів позивачів [PERSON], [PERSON], представника [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 28.09.1995 року, згідно з Договором №95/1628 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській Універсальній Біржі «GIP», [PERSON] продала, а [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], купили квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 37, корп. «а», кв. 45, загальною площею 33,5 кв. м., житловою площею 18,7 кв. м. /а.с.7-8/. Умови договору були виконані сторонами повністю, відповідач отримала обумовлену суму грошей та передала, а позивачі прийняли зазначену квартиру. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], в звязку з укладенням шлюбу 08.08.2003 року змінила прізвище на «Ростя», а [PERSON], [INFO], в звязку з укладенням шлюбу 05.06.2009 року змінила прізвище на «Деревянко». Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

18.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в якому вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 08.09.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З 08.06.2014 року вони припинили сумісне проживання та мешкають окремо. Спір про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 вересня 2007 року (а.с.6), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції в Донецькій області 08 вересня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 53. Суд, вважає, що підстави для розірвання шлюбу є, оскільки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, миритися не бажають і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

18.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 14). Відповідач до судових засідань 22.08.2014, 11.09.2014, 13.10.2014 не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про шлюб, 08.06.2013 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області за актовим записом № 182 зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно довідки Маріупольського державного університету від 15.05.2014 р. № 1147 позивач є студенткою Маріупольського державного університету, денної форми навчання за спеціальністю «практична психологія» філологічний факультет, термін навчання до 2015 року. (а.с. 6). Згідно довідки Маріупольського державного університету від 15.05.2014 р. № 238 позивач не має жодних доходів (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

18.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, вказуючи на те, що перебуває з 12.10.2009 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дітей уникає. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.10.2009 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецькій області, актовий запис № 62 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

18.08.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через втрату повагу один до одного, поведінка та звички дратують, позивачка зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка звернулась до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивачка позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони спільного господарства не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

18.08.2014 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 23.12.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, почали виникати непорозуміння. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, і протягом останніх 5 років вони проживають окремо. Посилаючись на те, що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд писмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає, так як протягом останніх 5 років з відповідачкою не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.12.1992 року, який був зареєстрований Любашівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Одеської області (актовий запис № 138)(а.с.- 4). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Через різні характери та погляди на життя почали виникати непорозуміння. Неодноразові спроби примиритись результатів не дали. Сторони спільно не проживають протягом останніх 5 років. Відповідно до заяв, надісланих до суду, сторони просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

18.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина: [PERSON], [INFO], в якому вказала, що 19 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 052047, актовий запис № 01. Від шлюбу вони мають спільного сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 111301 видане 16.04.2009 року виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області. На даний час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені , дитина мешкає разом з позивачкою. Всі витрати пов»язані з дитиною вона несе самостійно, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На її утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, справа розглянута у його відсутності на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечує позивач. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 052047, актовий запис № 01, )а. с. 12) . Сторони мають спільного сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 111301 видане 16.04.2009 року виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області (а.с 11), де в графі «батько» вказаний відповідач, в графі “мати” - позивачка. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач працездатного віку, не інвалід, іншиз аліментних стягнень не має, що слідує з пояснень позивача в судовому засіданні. а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитини. Крім того з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

18.08.2014 року року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначив, що 04.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01-21043-041111, по якому відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті та передано платіжну картку [PERSON] з лімітом кредитної лінії на рахунку в розмірі 5000 гривень для користування відповідно до умов, викладених в договорі. додатку № 1 до договору та Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Станом на 05.06.2014 року встановлено, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 5960 грн., яка складається з: тіло кредиту: 1310.00 грн.; прострочене тіло кредиту: 2250,00 грн.; заборгованість за відсотками:0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 2400,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р 26256905286977, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 5960,00 грн., яка складається з: тіло кредиту: 1310.00 грн.; прострочене тіло кредиту: 2250,00 грн.; заборгованість за відсотками:0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 2400,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при подачі позову до суду просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але подала заяву, якою просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Також просить суд визнати докази по справі такими, що не потребують доказуванню. Суд, прийнявши до уваги клопотання представника позивача та відповідача, вважає можливим їх задовольнити, визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених позовних вимог в учасників процесу немає та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

18.08.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 05.05.2000 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З теперішнього часу вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважає, що рожину можливо зберегти. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2000р., від якого згідно свідоцтв про народження мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З теперішнього часу сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що після надання сторонам строку на примирення, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved