Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (правонаступником якої є Підгородненська міська територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області), в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті бабусі, [PERSON] , померлої [INFO] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 1,7327га, розташованій на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла позивачу, [PERSON] . 23 червня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Між тим, позивач вказує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту, складеного її бабусею [PERSON] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не проживала зі спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на її користь дізналася поза межами встановленого законом строку для прийняття спадщини. За таких обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового часу для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року до участі у розгляду справи в якості належного відповідача було залучено Підгородненську міську територіальну громаду Дніпровського району Дніпропетровської області В судове засідання позивач не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки до суду невідомі. Представник відповідача відзив на позов не подавав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки до суду невідомі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду справи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 03 квітня 2019 року виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району, зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за №35, яким заповіла усе належне їй майно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 087698, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01:04:126:02660, [PERSON] належала земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7327га, розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.10). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 62220063 від 27.10.2020 року, інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , - відсутня. Так, ч. 1,2 ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Судом встановлено, що 23 червня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І.А., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Цим же нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.6). Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15. Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ роз`яснив судам, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі 565/1145/17. Як зазначає позивач у своєму позові, причиною пропуску строку для прийняття спадщини, стало те, що вона не знала про наявність заповіту, складеного її бабусею [PERSON] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не проживала зі спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на її користь дізналася поза межами встановленого законом строку для прийняття спадщини. Факт того, що позивач на момент смерті спадкодавця проживала окремо від неї підтверджується довідкою № 128 від 22 червня 2020 року, виданою Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.7). Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналіз вищезазначених норм закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, та відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також наявність заповіту складеного на ім`я позивача, дають суду підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і достатнім, в даному випадку, буде строк у три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved