Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

17 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про визначення місця проживання дитини, в якому вказує, що з 20 липня 2013 року по 13 січня 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . З липня 2013 роки вони з чоловіком перестали мешкати разом. З перших днів народження дитини останній не цікавився її життям, здоров`ям і потребами, не відвідував за місцем проживання, не надавав матеріальної допомоги. Вона разом з донькою постійно проживала в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , де на даний час вони і зареєстровані. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 травня 2016 року з [PERSON] на її користь на утримання доньки стягнуто аліменти, але відповідач їх не сплачує, матеріальної допомоги не надає, зв`язку ні з нею, ні з дитиною не підтримує, місцезнаходження останнього невідоме. 25 вересня 2020 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і разом з донькою почала проживати в його будинку за адресою: [ADDRESS] . У неї наявні всі умови для проживання дитини та можливості для її виховання. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що визначення місця проживання дитини необхідне їй для реєстрації місця проживання останньої за новим місцем мешкання, [PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 57). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи -Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Білопільського району в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без представника органу (а. с. 56). У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 20 липня 2013 року по 24 січня 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 13, 15). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 13 січня 2015 року, яке набрало законної сили 24 січня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 15). З 15 січня 2010 року позивачка, а з 11 лютого 2015 року малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10-11). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 травня 2016 року, яке набрало законної сили 07 червня 2016 року, з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягненню нею повноліття (а. с. 16). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 20 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 20 січня 2018 року, розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання доньки змінено на 1/4 частку його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 25 вересня 2020 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 14). Згідно з довідками Виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Білопільського району від 15 грудня 2020 року та відділу «ЦНАП» вказаної ради від 16 грудня 2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає разом з донькою [PERSON] та чоловіком [PERSON] у будинку останнього за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22, 25). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району від 24 листопада 2020 року [PERSON] на час проживання на території сільської ради, а саме: у період з 2014 року по 15 червня 2020 року виховувала доньку [PERSON] , [INFO] , одна. Батько дитини участі в її вихованні не брав (а. с. 18). З довідки Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів від 27 листопада 2020 року та довідки КНП «Білопільська ЦПМД» від 20 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] участі у вихованні та піклуванні про здоров`я доньки не бере (а. с. 20-21). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] аліменти на утримання доньки сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 38177 грн. 70 коп. (а. с. 27). [PERSON] працює в КНП БМР «Білопільський ЦПМД» на посаді медичної сестри та за період з листопада 2019 року по листопад 2020 року отримала 91839 грн. 27 коп. За місцем роботи характеризується позитивно (а. с. 23, 26). Згідно з актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у родині створені всі належні та безпечні умови для проживання та розвитку малолітньої [PERSON] (а. с. 28). Згідно з висновком Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Білопільського району місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , доцільно визначити разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 51 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається зі ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення в справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення в справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, §78). Згідно зі ст. 12 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до положень ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Згідно зі ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. З огляду на викладене, враховуючи вік дитини, неможливість самостійно сформувати нею свою думку щодо визначення місця проживання, стан здоров`я, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, можливості сторін щодо забезпечення рівня життя дитини, який відповідатиме її якнайкращим потребам, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840 грн. 80 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved