Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нікопольської міської ради, [PERSON], Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Відділ Держземагенства у м. Нікополі Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0557 га, (нуль цілих п'ятсот п'ятдесят сім десятих гектара), вартістю 27 565 грн. 93 коп., кадастровий номер [NUMBER], в обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 03 жовтня 2012 року [PERSON], яка є матір'ю позивача, уклала договір з [PERSON], щодо купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] замовила виготовлення державного акту на землю, однак [INFO] вона померла, в результаті чого державний акт вона так отримати і не змогла. Після смерті матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського нотаріального округу з заявою, про прийняття спадщини, але із -за відсутності державного акту або свідоцтва на право вланості на землю, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. До суду сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, представники відповідачів проти задоволення позову не заперечують (а.с.39-42). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи: 03 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть актовий запис № 385 (а.с.8). За життя [PERSON] не встигала отримати державний акт на вищевказану земельну ділянку. Після смерті [PERSON], її син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8 оборот) звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського нотаріального округу з заявою, про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено з причини, що поданні ним документи оформлені не належним чином, а саме відсутній документ який підтверджує право власності померлої [PERSON] на приватизовану земельну ділянку (а.с.16). Як видно з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] власником є [PERSON] (а.с. 6-7). Крім того, згідно з витягом, про державну реєстрації прав видане КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» реєстраційний номер: 8849118 вищевказаний житловий будинок зареєстрований на підставі договору купівлі - продажу /ВРХ №521233 р.№1996/03.10.2012 року за [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів земельна ділянка площею 0,557 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] відчужувачем є [PERSON], а набувачем [PERSON] (а.с.11). Таким чином, факт належності земельної ділянки [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Оскільки, позивач позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право власності, суд вважає, що в силу положень ст. 392 ЦК України право позивача підлягає судовому захисту, а вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved