Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

19 липня 2016 року виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що одинока мати [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO] перебувають на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах. При відвідуванні даної сім'ї неодноразово помічалось, що відповідач безвідповідально ставиться до дитини, зловживає спиртними напоями, неодноразово залишає дитину одну вдома на ніч. 23.06.2016 року, малолітнього [PERSON] у відповідача було відібрано та направлено в комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації» м. Ковеля. Просить суд вирішити питання про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на його утримання. Представник позивача Ковальчук Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити, в своїх поясненнях зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що хоче владнати свої проблеми з комунальними платежами, а тоді забрати дитину назад до себе. Не заперечує щодо вилучення малолітнього сина. Прокурор Володимир-Волинської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення та доводи сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно положень ч.1, ч.4 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], разом з малолітнім сином [PERSON] перебувають на обліку у Володимир-Волинському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 14.10.2013 року. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, при відвідуванні даної сім'ї неодноразово помічалось, що відповідач безвідповідально ставиться до дитини та до виконання своїх батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями, неодноразово залишає дитину одну вдома на ніч. 23.06.2016 року, малолітнього [PERSON] у відповідача було відібрано та направлено в комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації» м. Ковеля. Згідно рапорту інспектора Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області від 22.06.2016 року, довідки Володимир-Волинського ТМО від 29.09.2014 року, службової характеристики від 27.06.2016 року, [PERSON] по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, підтримує відносини з особами сумнівної поведінки та раніше судимими, притягувалась до адміністративної відповідальності. Відповідно до довідки про зареєстрованих та заборгованість за надані житлово-комунальні послуги від 14.06.2016 року, за квартирою [ADDRESS] в якій проживає відповідач з малолітнім сином рахується заборгованість за надані комунальні послуги на загальну суму 27670, 58 грн. Як вбачається з довідки комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8 «Вишиванка», [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки, дитина систематично не відвідує ДНЗ, мати періодично приводить дитину у нетверезому стані, за дитиною часто приходять незнайомі персоналу чоловіки, які представляються вітчимом малолітнього [PERSON]. Згідно рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 16.06.2016 року № 179, малолітнього [PERSON], [INFO] відібрано у матері [PERSON] та направлено в комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації» м. Ковеля. Як вбачається з довідки комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 331 від 25.07.2016 року, за час перебування дитини у центрі, його мати [PERSON] разом з подругою, в стані сильного алкогольного сп'яніння намагались 24.07.2016 року силоміць проникнути в приміщення центру для побачення з сином, вела себе неадекватно, погрожувала працівникам закладу,на зауваження не реагувала. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку, та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не створила належні умови для проживання та виховання дитини, не виконала жодних вимог працівників соціальних служб, продовжує вести аморальний спосіб життя, суд прийшов до висновку, що відібрання у відповідача неповнолітнього сина [PERSON] є доцільним, правильним та відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved