Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

19.12.2018 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] . В позові зазначено, що позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, проте проживали разом однією сім`єю впродовж 6 років у цивільному шлюбі. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків, він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, про її здоров`я, з дитиною не спілкується, допомоги на її утримання не надає, і взагалі не цікавиться її життям. З 29.06.2018 року сторони мешкають окремо, через систематичне зловживання відповідачем алкоголю та наркотичних засобів, позивач разом з дитиною вимушена була переїхати до іншого житла. Крім того відповідач знаходиться на обліку у Запорізькому обласному клінічному наркологічному диспансері, де у 2016 році перебував на лікуванні від наркотичної залежності. З 20.06.2018 року перебував на лікуванні у закритому стаціонарному відділенні ЗОГ «Центр здорової молоді», де також лікувався від наркотичної залежності. В позові [PERSON] просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Крамаренко А.А. позов підтримали та надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, електронною поштою на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.141). У відповідності до ст.280-283 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення можу бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як зазначено в позові, відповідач постійно та систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її здоров`я, навчання, підготовку до самостійної о життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для диня нею освіти. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах на утримання доньки. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Відповідно до довідки № 908 від 01.03.2019 року [PERSON] з 13.08.2012 року перебуває на диспансерному обліку у Запорізькому обласному клінічно наркологічному диспансері, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів. Має синдром залежності (а.с.77). З 20.06.2018 року перебував на лікуванні у закритому стаціонарному відділенні Запорізького «Центра Здорової Молоді», де проходив психо-соціальне становлення особистості, що підтверджується довідкою за № 103 від 18.11.2018 року (а.с.10). Малолітня дитина [PERSON] зареєстрована разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами відділу по Заводському районну служби (управління) у справах дітей було здійснено вихід за місцем реєстрації батька дитини - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як стало відомо від [PERSON] , яка з січня 2019 року винаймає вказану квартиру, господар там не проживає, оскільки виїхав за межі країни, коли повернеться вона не знає (а.с.103). Спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 05.02.2019, встановлено, що дитина разом з матір`ю [PERSON] , бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] мешкає в двокімнатній квартирі, яка винаймається згідно договору від 09.07.2018 р. У квартирі окремі кімнати, окремий санвузол, кухня, коридор, балкон. В квартирі чисто, охайно, умови проживання задовільні. [PERSON] разом із матір`ю займають окрему кімнату, в наявності всі необхідні речі, одяг та інше, відповідно до віку дитини (а.с. 106). Питання щодо стану виконання батьком своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 07.02.2019 р. та 25.04.2019 року за участю матері [PERSON] . Матір [PERSON] повідомила, що з червня 2018 року вони з дитиною, мешкають окремо від батька, і з того часу він не бере ніякої участі у вихованні доньки, не цікавиться її життям та здоров`ям. Причиною припинення стосунків стало те, що батько почав вживати наркотичні речовини, приходив додому в неадекватному стані. Декілька разів [PERSON] в соціальних мережах писав їй повідомлення з погрозами, проте за новою адресою проживання не приїздив, жодного разу не намагався зустрітися з нею та дитиною. Підставою для звернення до суду з відповідним позовом стало те, що таким чином мати намагається захистити свою малолітню доньку від ймовірних спроб батька у майбутньому викрасти у неї дитину. Зазначені обставини також підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами: свідоцтвом про народження дитини (а.с.8), копією довідки ЗГО «Центр Здорової Молоді» №103 від 18.11.2018 р. (а.с.10), довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР (а.с.13), довідкою КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР № 908 від 01.03.20109 р. (а.с.77), висновком від 26.04.2019 р. органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 101), витягом з протоколу № 9 комісії з питань захисту прав дитини (а.с.102), витягами з протоколу № 3 комісії з питань захисту прав дитини (а.с.104,107) актами обстеження умов проживання (а.с.103,105). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Згідно з принципом 2 вказаної Декларації дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Положеннями ч.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання, зокрема спору про позбавлення батьківських прав, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] , 1987 р.н. доцільно позбавити батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.101). Згідно ч.ч.2, 3 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст.180-182 СК України б атьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач відповідає приписам ч.5 ст.183 СК України щодо стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved