Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Мартинівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на майно. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року витребувано докази, що мають значення для справи. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.В. народилася 26 грудня 1959 року в с. Мартинівка Гадяцького району, [PERSON] народилася 24 серпня 1976 року в с. Мартинівка Гадяцького району, їх батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 15 січня 1960 року. Згідно виписки з погосподарської книги Мартинівської сільської ради станом на 01 липня 1990 р. членами робочого двору по вул. Польовій, 6 в с. Мартинівка Гадяцького району були: голова двору - [PERSON], дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по вул. Польовій, 6 в с. Мартинівка Гадяцького району становить 30616 грн. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0928 га, яка розташована по вул. Польовій, 6 в с. Мартинівка Гадяцького району та земельної ділянки площею 0,1947 га, яка розташована в с. Мартинівка Гадяцького району. Грошова оцінка земельних ділянок відповідно становить 45153,70 грн. та 4673,19 грн. 16 грудня 2000 року в с. Мартинівка Гадяцького району померла [PERSON] Згідно довідки Мартинівської сільської ради Гадяцького району, на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON], які фактично прийняли спадщину. 28 травня 2013 року в с. Мартинівка Гадяцького району помер [PERSON] Згідно довідки Мартинівської сільської ради Гадяцького району, на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один [INFO]. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто звертався, спадкова справа № 226 заведена на підставі фактичного прийняття спадщини [PERSON] Після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] Державним нотаріусом позивачам відмовлено в оформленні спадщини після смерті батьків в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1969 року майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ст. 28 цього ж Кодексу в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. За таких обставин судом встановлено, що за життя [PERSON] та [PERSON] мали на праві спільної сумісної власності домоволодіння і їх частки були рівними по 1/ 2 у кожного. Суд не погоджується з доводами позивачів про те, що [PERSON] належала 1/3 частина вказаного домоволодіння на підставі довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради від 05.01.2016 року з тих підстав, що зазначена довідка не є правоустановчим документом. Згідно діючого на 01.07.1990 року законодавства члени робітничого двору не мали частки у ньому, на противагу колгоспному двору, тому в даному випадку застосовуються норми сімейного законодавства. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України\~\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачі є спадкоємцями на майно померлих батьків, однак з урахуванням тих часток, які були ними успадковані фактично. Судові витрати у даній справі слід покласти на позивачів за їх клопотанням.

Outcome: partial