Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

18.06.2021 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання відповідача батьком її сина [PERSON] , [INFO] ; стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на особисте утримання позивачки у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову послалася на народження дитини поза шлюбом і на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання сина та на особисте утримання позивачки, якої вона потребує на час здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] , погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та відшкодувати понесені позивачкою судові витрати з оплати судового збору в сумі 908 грн і правничої допомоги адвоката в сумі 3500 грн. У той же час, відповідач вважає завищеним визначений позивачкою розмір аліментів на її особисте утримання та повідомив про згоду сплачувати на її утримання 900 грн щомісячно. Відповідач просив суд врахувати ту обставину, що на його утриманні перебуває безробітна матір і, що як військовослужбовець він не має додаткових заробітків, а заробітна плата в розмірі 12000 грн не дозволяє сплачувати аліменти в повному розмірі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в стосунках і мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; зазначені обставини добровільно визнані відповідачем, що за частиною першою статті 82 ЦПК України звільняє позивачку від обов`язку їх доведення в суді. У зв`язку з тим, що сторони не перебували в шлюбі запис про батька дитини в актовому запису про її народження здійснено за вказівкою матері, згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (далі Кодекс). За змістом статті 128 Кодексу визнання батьківства здійснюється за рішенням суду. Враховуючи визнання відповідачем свого батьківства про відношенню до [PERSON] , [INFO] , в цій частині позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що сторони проживають окремо. Малолітній син сторін проживає разом із позивачем, яка самостійно здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку та її утримання. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина, а також на її особисте утримання. Відповідно до статті 180 Кодексу батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Кодексу). В силу положень частини першої статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. За приписом частин другої, шостої статті 84 Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; дружина має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги позивачки ґрунтуються на законі. З урахуванням правової позиції по справі відповідача та його майнового стану, зокрема розміру заробітної плати, який становить біля 12000 грн, а також відсутності непрацездатних утриманців, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), а на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial