Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

17.12.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, мотивуючи його тим, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.05.2013 року, яке набрало законної сили 17.03.2014 року з урахуванням часткового скасування рішенням Апеляційного суду Полтавської області постановлено провести реальний розподіл приміщення придбаного [PERSON] та [PERSON] за договором ренти від 21.10.2004 року та витребувано майно від добросовісних набувачів [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Алгора». Оскільки відповідачі на даний час не повернули майно, що належить їй на праві власності, просила суд виселити [PERSON] та [PERSON] з нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] що належить [PERSON] на підставі договору ренти від 21.10.2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи було повідомлена, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Суд, враховуючи згоду представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] та з урахуванням положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів з постановленням заочного рішення. Суд, заслухавши думку адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2004 року [PERSON] було придбано на підставі договору ренти від 21.10.2004 року 21/1000 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Полтава, [ADDRESS] (а.с.13-14). 18.04.2012 року та 08.05.2014 року [PERSON] уклала договори купівлі-продажу 21/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: м.Полтава, [ADDRESS]. 08.05.2012 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з ТОВ «Алгора» на 3/500 частин нежитлового приміщення за адресою: м.Полтава, [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.05.2013 року (а.с.5-8), яке набрало законної сили 17.03.2014 року, з урахуванням часткового скасування рішенням апеляційного суду Полтавської області (а.с.9-11) постановлено провести реальний розподіл приміщення, придбаного [PERSON] та [PERSON] за договором ренти від 21.10.2004 року та витребувати майно від добросовісних набувачів [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Алгора». 18.04.2014 року державним виконавцем Київського ВДВС МУЮ м.Полтави було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду (а.с.30). 22.11.2014 року та 29.11.2014 року державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ Шматченко Л.О. було складено Акт про невиконання рішення Київського районного суду м.Полтави від 23.05.2013 року (а.с.28-29). На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] вимог рішення Київського районного суду від 23.05.2013 року в добровільному порядку не виконали. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник майна має право витребувати своє майно від особи, яке незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved