Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

17 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просив встановити факт відсутності будь-якого грошового зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Західінкомбанк». Свою заяву мотивує тим, що ПАТ «Західінкомбанк» не надає чіткої і однозначної відповіді про розмір його зобов'язань. Заявник вказує, що цей факт відсутності в нього заборгованості перед ПАТ «Західінкомбанк», на його думку, є безспірним. Також заявник вказує, що є депутатом Луцької міської ради і протягом жовтня-грудня 2013 року біля приміщення Луцької міської ради проходили малочисельні пікети організовані на підтримку вкладників ПАТ «Західінкомбанк» із гаслами «[PERSON] поверни гроші». Заявник вважає, що ці пікети організовано для дискредитації політичної та громадської діяльності заявника, підрив його авторитету та намагання перенести тягар відповідальності перед вкладниками банку на сторонніх осіб. З означених мотивів заявник [PERSON] звернувся із заявою про встановлення юридичного факту - відсутності будь-якого грошового зобов'язання перед ПАТ «Західінкомбанк». Встановлення цього факту потрібна заявнику для його подальшого поширення і повідомлення невизначеному колу осіб. В судовому засіданні заявник підтримув свою заяву з наведених у заяві мотивів. Заінтересована особа ПАТ «Західінкомбанк» подала суду заперечення, у яких проти задоволення заяви заперечив, вказавши, що факт відсутності грошових зобов'язань заявника не може бути встановлений за правилами ст. 256 ЦПК України, а також вказуючи на порушення заявником вимог ст. 258 ЦПК України та недотримання вимог щодо змісту заяви про встановлення юридичного факту. Представник заінтересованої особи ПАТ «Західінкомбанк» в судовому засіданні підтримав подані письмові заперечення та пояснив суду, що заявник не є боржником банку, але [PERSON] має причетність до невиконаного кредитного зобов'язання ТзОВ «Волинська інвестиційна група», оскільки був учасником загальних зборів цього товариства у 2007 році. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Судом встановлено, що згідно із рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.08.2014 року у справі №161/123380/14-ц (а.с. 5) задоволено позов [PERSON], зобов'язано ПАТ «Західінкомбанк» видати [PERSON] інформацію про розмір його грошових зобов'язань перед ПАТ «Західінкомбанк», в тому числі: як позичальника банку; як поручителя чи гаранта позичальника банку; як векселедавця простого векселя або трасата переказного векселя; як учасника товариства з додатковою відповідальністю, повного та командитного товариств, що мають заборгованість перед ПАТ «Західінкомбанк»; як на підставі судових рішень чи виконавчих написів нотаріуса або інших правочинів. На виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 14.08.2014 року ПАТ «Західінкомбанк» листом від 21.11.2014 року вих.№2058-19 (а.с. 6) ПАТ Західінкомбанк» повідомив [PERSON] наступне: станом на 14.08.2014 року на підставі судових рішень чи виконавчих написів нотаріуса чи інших правочинів [PERSON] не перебуває в переліку: позичальників ПАТ «Західінкомбанк»; поручителів чи гарантів позичальника ПАТ «Західінкомбанк»; векселедавців простого векселя чи трасатів переказного векселя; учасників товариства з додатковою відповідальністю, повного та командитного товариств, що мають заборгованість перед ПАТ «Західінкомбанк». На вимогу суду заінтересованою особою надано інформацію, згідно із якою вказується, що [PERSON], як фізична особа, не має грошових зобов'язань чи невиконаних обов'язків перед ПАТ «Західінкомбанк». Суд вважає, що факт відсутності грошового зобов'язання заявника перед банківською установою не може бути встановлено як факт, що має юридичне значення за правилами окремого провадження, оскільки така інформація є обставиною у справі, а не юридичним фактом. Основною ознакою юридичного факту є виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав заявника. Фактично зміст заяви заявника зводиться до вимоги до суду констатувати відсутність в нього боргових зобов'язань перед ПАТ «Західінкомбанк». Отже, особисті чи майнові права заявника не можуть бути предметом розгляду в порядку окремого провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed