Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

18.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що у 1958 році між нею та відповідачем укладено шлюб, який було розірвано за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.1985 року та цим же рішенням поділено майно подружжя, зокрема визначено частки у праві власності на будинок за адресою: м. Суми, вул. Василівська, 4, за [PERSON] 51/100 частину будинку, виділено кімнати 1-3, 1-5, 1-2, 1-4 та ? частина огорожі, за [PERSON] 49/100 частин будинку, виділено кімнати 2-1, 2-2, 2-3, сарай, вбиральню, погріб та ? частину огорожі. Крім того, цим же рішенням суду від 02.12.1985 року було виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 308 кв.м., а [PERSON] земельну ділянку площею 295 кв.м. В подальшому згідно рішення Сумської міської ради від 18.04.2011 року земельну ділянку за адресою: вул. Василівська, 4 в м. Суми передано сторонам у спільну часткову власність. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 51/100 частина земельної ділянки загальною площею 608 кв.м. Позивач вказує, що у 2002 році нею було здійснено добудову приміщень до будинку згідно відповідних дозволів, а також нею побудовано у 1988 році убиральню та гараж, а у 1986 році літню кухню, погріб та навіс, всі споруди зводились на підставі відповідних дозволів. Посилаючись на норми ст.ст. 316, 317, 319, ч. 1 ст. 358, 367 ЦК України, ст.. 88 Земельного кодексу України, позивач просила: 1) виділити їй в натурі 51/100 частину будинку по вул. Василівська в м. Суми, а саме: житлові приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, І, ІІ, згідно технічного паспорту, та господарські споруди: літню кухню, гараж, вбиральню, погріб, навіс, огорожі, ворота з хвірткою; 2) виділити їй в натурі 51/100 частку земельної ділянки за вказаною адресою, площа якої складає 0,0598 га; 3) припинити справо спільної часткової власності на земельну ділянку та на будинок по вул. Василівській, 4 в м. Суми (а.с. 4-8). 26.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з аналогічними вимогами, мотивуючи свої вимоги аналогічними обставинами, що і позивач [PERSON] При цьому зазначає, що після розірвання шлюбу вони зі [PERSON] користуються кожен своєю часткою в будинку, частини будинку повністю ізольовані одна від одної. Порядок користування частками належними сторонам частками земельної ділянки вони встановили добровільно. На даний час виникла потребі здійснити реальний поділ будинку, оскільки сторони бажають присвоїти своїм частинам будинку окремі адреси і виділити їх як два окремих самостійних обєкта нерухомості. Позивач зазначив, якими приміщеннями у будинку користується він, а якими відповідач, та остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просив: 1) виділити йому в натурі належну частку земельної ділянки та будинку з надвірними будівлями 49/100 частин, 2) виділити відповідачці [PERSON] в натурі належну частку земельної ділянки та будинку з надвірними будівлями 51/100 частин, згідно часток у праві власності та по сформованому порядку користування земельною ділянкою згідно судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи варіанту І додатку 2 арк. 1; 3) припинити право спільної часткової власності сторін на земельну ділянку та на будинок (а.с. 54-55, 157). Ухвалою суду від 30.03.2017 року дані справи обєднані в одне провадження (а.с.43-44). В судових засіданнях представники [PERSON] підтримали позов у повному обсязі, заявили клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. В судовому засіданні представник [PERSON] не заперечувала проти поділу житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, підтримала позовні вимоги [PERSON], зазначила, що [PERSON] згоден на виділення в натурі сторонам належних їм часток земельної ділянки: [PERSON] 49/100 часток (площею 282 кв.м.), а [PERSON] 51/100 часток (316 кв.м.), тобто по вже по сформованому порядку користування, що фактично склався між сторонами. Клопотання про призначення експертизи підтримала. Представник третьої особи Сумської міської ради в судове засідання не зявився, подав письмовий відгук на позов, просить розглянути справу у їх відсутність, не заперечує проти розподілу будинку між співвласниками, в частині визначення порядку користування земельною ділянкою покладається на розсуд суду (а.с.153). Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши висновок експертизи та інші надані суду докази, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок № 4 по вул. Василівській в м. Суми належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Так, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.1985 року поділено майно подружжя, зокрема визначено частки у праві власності на будинок за адресою: м. Суми, вул. Василівська, 4, за [PERSON] 51/100 частину будинку, виділено кімнати 1-3, 1-5, 1-2, 1-4 та ? частина огорожі, за [PERSON] 49/100 частин будинку, виділено кімнати 2-1, 2-2, 2-3, сарай, вбиральню, погріб та ? частину огорожі. Крім того, цим же рішенням суду від 02.12.1985 року було виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 308 кв.м., а [PERSON] земельну ділянку площею 295 кв.м. (а.с.9, 12, 13). В подальшому [PERSON] здійснила декілька прибудов до своєї частини будинку, що підтверджується відповідними дозволами виконавчого комітету Зарічної районної ради в м. Суми, та відображається в технічному паспорті на будинок, а також підтверджується матеріалами інвентарної справи на будинок (а.с.11, 14-16). Земельна ділянка за адресою: м. Суми, вул. Василівська,4 перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно земельну ділянку [PERSON] на 49/100 часток (а.с.59), та Державним актом про право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] на 51/100 частку (а.с.18). При цьому, в свідоцтві про право власності на земельну ділянку за адресою: м. Суми, вул. Василівська, 4 загальна площа земельної ділянки зазначена 0,0598 га, як і у витязі з Державного земельного кадастру (а.с.59, 17), а у Державному акті на право власності на землю загальна площа земельної ділянки зазначена 0,0608 га (а.с.18). Судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що співвласники користуються кожен своєю частиною будинку та відповідними господарськими спорудами, а також між співвласниками склався відповідний порядок користування належними їм частками земельної ділянки. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли домовленості щодо поділу будинку та земельної ділянки відповідно до висновку експертизи. Висновком комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №982/15 від 29.05.2017 року визначено один варіант поділу житлового будинку та два варіанти поділу земельної ділянки (а.с.140). Сторони погодились на визначений експертом варіант поділу житлового будинку, згідно якого: виділяється у натурі [PERSON] 51/100 частину будинку загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., та надвірних будівель по вул. Василівська, 4 в м. Суми, а саме: приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната 1-3 площею 8,6 кв.м., житлова кімната «1-4» площею 17,7 кв.м., житлова кімната «1-5» площею 8,7 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а»: коридор «1-1» площею 3, 2 кв.м., кухня 1-2 площею 7 кв.м., приміщення прибудови літ. «а-1»: коридор «1-6» площею 2,8 кв.м, санвузол «1-7» площею 4,4 кв.м., приміщення прибудови літ. «а-2»: коридор «І» площею 3,1 кв.м., кладова «ІІ» площею 3,0 кв.м. Господарські споруди: погріб літ «п/г», літня кухня літ. «Ж», гараж літ «И», убиральня літ «К», навіс літ. «Л», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, огорожа № 4 (ас.131-132). Виділяється в натурі [PERSON] 49/100 частину будинку загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м. та надвірних будівель по вул. Василівська, 4 в м. Суми, а саме: приміщення житлової прибудови літ «А2-1»: кухня «2-1» площею 8,7 кв.м., житлова кімната «2-2» площею 8,7 кв.м., житлова кімната «2-3» площею 16, 2 кв.м. Господарські споруди: сарай літ «Б», погріб літ. «Г», убиральня літ «Д», огорожа № 5, хвіртка № 6 (а.с.131-132). Щодо поділу земельної ділянки, то сторони погодились на визначений експертом варіант поділу земельної ділянки по сформованому порядку користування, що фактично склався між сторонами, тобто варіант І (додаток 2 арк. 1) (а.с.133), відповідно до якого [PERSON] виділяється у натурі належна їй частка земельної ділянки площею 316 кв.м., а [PERSON] виділяється у натурі належна йому частка земельної ділянки площею 282 кв.м. (а.с.133). Суд вважає, що виділ в натурі часток будинку слід провести за єдиним можливим запропонованим варіантом експертизи, а виділ в натурі часток земельної ділянки слід провести за варіантом І (додаток 2 арк. 1), так як даний варіант відповідає сформованому порядку користування, що фактично склався між сторонами, а також суд приймає до уваги, що такий варіант поділу влаштовує всі сторони у справі, що вони підтвердили в судовому засіданні. Стосовно розподілу судових витрат, судом встановлено, що сторони понесли судові витратив рівних частках, тому просять залишити їх за кожною із сторін. На підставі ст. 358 ЦК України,

Outcome: approved