Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

19.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ АБ «Порто-Франко» грошову суму в розмірі 10261,69 євро. При цьому позивач посилається на те, що 22.02.2008 року між сторонами був укладений договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків, умови якого передбачають безперешкодне та своєчасне отримання клієнтом грошових коштів зі свого рахунку, однак з червня 2014 року позивач не має можливості отримати власні кошти, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить стягнути з відповідача 10261,69 євро в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення. Представник відповідача ПАТ АБ «Порто-Франко» до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.02.2008 року між «Порто-Франко» та [PERSON] укладено Договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб-резидентів [NUMBER] /а.с.7-8/, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту валютний поточний рахунок [NUMBER]/[NUMBER]_ в євро та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності з законодавством України та нормативними документами Національного банку України. В другому розділі вказаного договору передбачено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на своєму рахунку з виконанням вимог діючого законодавства, за виключенням передбачених законом випадків накладення арешту на рахунок або безспірного стягнення з рахунку. Клієнт має право отримувати готівкові грошові кошти та здійснювати операції в межах сум, що є на поточному рахунку, крім операцій, пов'язаних з комерційною підприємницькою діяльністю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталась до АБ «Порто-Франко» з наступними заявами: - 19.06.2014 року про списання з поточного рахунку суми в розмірі 4000 євро /а.с.9/; - 26.06.2014 року про списання з поточного рахунку суми в розмірі 5000 євро /а.с.10/; - 18.07.2014 року про переказ залишку вкладу з поточного рахунку на інший рахунок /а.с.11/; - 21.07.2014 року про надання письмової відповіді на питання щодо не розгляду заяви позивача від 19.06.2014 року, виконання вказаної заяви та у випадку невиконання - перевести всю суму залишку на рахунок в іншому банку /а.с.12/. З книжки грошових вкладень [PERSON] по рахунку № [NUMBER] вбачається, що за період з 19.06.2014 року видано 19.06.2014 року 200 євро, 26.06.2014 року - 200 євро, 08.07.2014 року - 300 євро, 23.07.2014 року - 100 євро, 30.07.2014 року - 80 євро, та станом на 30.07.2014 року сума залишку на рахунку становить 10261,69 євро /а.с.13/. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною другою ст. 1066 ЦК України передбачено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. З урахуванням встановленого Національним банком України з 14.00 24.06.2014 року офіційного курсу гривні до іноземної валюти, а саме 100 євро дорівнює 1668,7696 грн., стягненню підлягає грошова сума в розмірі 171243,96 грн. (10261,69х1668,7696:100). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved