Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 20.11.2009 року позивач уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюб припинився з вини відповідача, який постійно вживає спиртні напої та поводиться агресивно і неадекватно, коштів на утримання сімї не дає, а зароблені кошти витрачає на спиртні напої. Така поведінка відповідача триває кілька років. Шлюбні відносини припинені у 2017 році. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні, а відповідач як батько зобовязаний надавати дітям матеріальну допомогу, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. щомісячно, та аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 746 грн. щомісячно, до досягнення кожним з дітей повноліття. Судовий збір та витрати на правову допомогу позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15.06.2018 року за клопотанням відповідача подружжю було надано строк на примирення один місяць, провадження у справі зупинялось до 17 липня 2018 року. 17.07.2018 року позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, пояснила, що примирення не відбулось. 17.07.2018 року відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 20.11.2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1933, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не відбулося, відповідач фактично визнав позов не зявившись до суду після примирення, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Із копій свідоцтв про народження синів вбачається, що батьком дітей є [PERSON] (а.с.8, 9). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей.\~\~\~ Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. Суд також приймає до уваги, що позивачем заявлено мінімальний розмір аліментів на кожного із синів. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття відповідатиме як інтересам дітей так їхнього батька. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 18.04.2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову та в зв'язку\~\~із тим, що за категорією справи про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у сумі 704,80 грн.(а.с.2). Стосовно вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 1500 грн., то суд вважає необхідним в задоволенні даних вимог відмовити, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-778 ЦПК України доказів їх сплати.

Outcome: partial