Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

18.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.06.2007 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 220 грн., щомісячно, починаючи з 08.05.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.10.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Посилаючись на те, що з 2007 року суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшилися ціни на продукти харчування та одяг, а їхня донька потребує витрат на ліки, медичне обстеження і лікування, оскільки має захворювання у вигляді вивиху у правому тазостегновому суглобі, а також вірус герпесу, однак відповідач участі в оплаті цих витрат не приймає, хоча працює приватним підприємцем, займається ремонтом побутових приладів, домашнього та садового обладнання, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] до суми 1 200 грн., щомісячно, з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині стягнення на користь позивача на утримання доньки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., в іншій частині позов не визнав та просив у задоволенні останнього відмовити. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони з 19.10.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.10.2007 року у цивільній справі №2-4787/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого В РАГС Жмеринського МУЮ Вінницької області 22.01.2003 року (а.с.8). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.06.2007 року у цивільній справі №2-2704/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 220 грн., щомісячно, починаючи з 08.05.2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 2 вказаної норми передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд бере до уваги те, що з 2007 року значно збільшились ціни на усі товари та послуги, дитина сторін потребує коштів на розвиток, навчання, лікування та харчування, відтак на сьогодні сума стягуваних аліментів у розмір 220,00 грн. є недостатньою для належного матеріального утримання дитини сторін, а також є значно нижчою, від передбаченого ч.2 ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину. При визначенні суми стягнення аліментів необхідних для належного утримання дитини суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини, звичайні потреби дитини, хворобливий стан здоров'я останньої, що підтверджується випискою №5475 від 30.10.2015 року із медичної карти амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні (а.с.6), та довідкою №577506 від 06.02.2015 року консультативного поліклінічного відділення ДУ «Інституту гематології та трансфузіології НАМН України» (а.с.7). Окрім того, суд враховує, що відповідач являється фізично здоровою людиною працездатного віку, являється приватним підприємцем, факт зміни відповідачем сімейного стану, оскільки він проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 23.06.2009 року, від якого має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого повторно В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 14.10.2009 року, та свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 21.04.2016 року, визнання відповідачем позову частково на суму 350 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial