Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

19.08.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу утримання та збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 30.12.2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про що 30 грудня 2011 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №111 . Під час шлюбу у подружжя народилось двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За їх домовленістю відповідач останній сплачує аліменти на користь позивача тільки на одну дитину - [PERSON] . [INFO] , про що є рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року по цивільній справі № 321/387/1 5-ц., яким з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з 24 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Друга спільна дитина позивача та відповідача - [PERSON] , 2015 року народження, знаходиться повністю на утриманні позивача, відповідач ніяким чином у житті саме цієї дитини участі не приймає. При цьому, відповідач свій обов`язок по утриманню сина - [PERSON] . [INFO] , ігнорує, сплачує аліменти не вчасно, або взагалі не сплачує, та має заборгованість. На даний час вказаний розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання сина - [PERSON] ,. є недостатнім для нормального виховання і матеріального забезпечити дитини. Крім того, на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Розмір стягнутих аліментів з відповідача не відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого державою, і тому дитина знаходиться за рівнем забезпечення, необхідного для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відтак, встановлена тверда грошова сума у розмірі 450 гривень, досягнена за домовленістю сторін у 2015 році, об`єктивно не задовольняє потреби дитини на сьогоднішній день. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо є загальнозрозумілими та не викликають сумнівів. Внаслідок зазначеного, просить суд змінити спосіб утримання та збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 450 гривень на частку від усіх видів заробітку (доходів), а саме: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Усенко А.В. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. В ході судового розгляду було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с15). З матеріалів справи вбачається, що позивач також має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 11-13). Згідно довідки від 07 липня 2021 року за № 1566, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . ( а.19). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.05.2015 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.20) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 03.04.2019 року, наданого Михайлівським відділом державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Дніпро) за період з 19.06.2018 року по 30.06.2021 року [PERSON] станом на 01.06.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 4602 грн. 71 коп. (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2 ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу норми ч.2 ст.181 СК України випливає, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2021 року 2395 грн., з 1 липня -2510 грн., з 1 грудня 2618 грн. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище позивача [PERSON] на утриманні якої знаходяться троє малолітніх дітей та з урахуванням матеріального становища відповідача [PERSON] , який має працездатний вік, доказів наявності на утриманні інших осіб не надав, інших обставин, за якими розмір аліментів може бути меншим 1/4 від заробітку на дитину, з якою не проживає відповідач, не довів, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни визначеного судом способу утримання аліментів із збільшенням їх мінімального розміру, а саме: з твердої грошової суми в розмірі 450 грн. на частину від заробітку (доходу) відповідача та вважає, що зазначене відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам сімейного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Таким чином, зважаючи на наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved