Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

19.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11\~320,09 гривень, за кредитним договором № б/н від 08.07.2010 року. Стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 08.07.2010 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3\~400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він позов не визнає, просить суд у задоволенні позову відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правовідносини по справі є цивільно- правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.07.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3\~400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30.11.2016 року та відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 11\~320,09 грн., яка складається з наступного: - 1 589,80 гривень заборгованість за кредитом; - 8\~715,05 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 515,24 гривень - штраф (процентна складова). Суд вважає, що відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав, остаточну заборгованість досі не погасив, у звязку з чим і виникла заборгованість перед позивачем. Щодо обчислення строків давності суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами ст. 257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.07.2010 р., останній платіж відповідачем за к редитним договором був здійснений 05.03.2014 року (а.с. 5). Таким чином, суд прийшов до висновку, що перебіг строку позовної давності слід рахувати від 05.03.2014 р., тобто з моменту останньої суми погашення за наданим кредитом. З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 19.01.2017 р. Враховуючи, що позивач подав до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності, тобто до 05.03.2017 р., підстав для відмови в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності у суду не має. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 11\~320,09 гривень. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1\~600,00 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved