Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

19 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.04.2019 року. За час перебування сторін у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 12.04.2019 року № 499. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її здоров`ям, розвитком, навчанням, матеріальним та моральним становищем дитини. На даний час їй важко матеріально забезпечувати доньку всім необхідним для його повноцінного розвитку. З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 21.05.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково, а саме просив стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1300 грн. Пояснив суду, що офіційно не працює, підробляє сезонним працівником. Крім того, 28.05.2019 року відповідач подав відзив на позов в якому просить задоволити позовні вимоги частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1300 грн. Посилається на те, що на теперішній час він ніде не працює та не має постійного заробітку, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району № 724 від 27.05.2019 року та у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2016 року. (а.с.6). Згідно із довідкою від 12.04.2019 року № 499, виданої виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.04.2019 року, що підтверджується рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.04.2019 року (а.с.8). Відповідно до довідки від 27.05.2019 року № 724, виданої виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району, [PERSON] , 1990 року народження, житель [ADDRESS] , не працює з 30.01.2009 по сьогоднішній день, згідно трудової книжки [NUMBER] , не вчиться, не служить (а.с. 22). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи позицію позивача, так і заперечення з боку відповідача, який посилався на те, що на даний час не працює, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки доказів, які б давали підстави стягувати з нього аліменти в більшому розмірі, або інші докази які б вказували на фінансову спроможність відповідача, позивачем не надано та судом не встановлено. На підставі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved