Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

17 травня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що Сторони уклали шлюб 28.11.1992 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу Відповідач не бере участі у вихованні сина, не піклується про стан його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку його природних здібностей, а також те, що Відповідач не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Крім цього, направив на адресу суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що Сторони уклали шлюб 28.11.1992 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №1022. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 01.10.2012 року шлюб між Сторонами було розірвано (а.с.19-20). Встановлено, що Відповідач не бачиться та не спілкується з сином, матеріально не допомагає дитині, не цікавиться його станом здоров'я, участі у вихованні сина не бере. Позивач має належні житлові умови для проживання дитини, постійну роботу та змогу отримувати стабільний дохід для утримання сина. Висновком органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-10153 від 22.06.2017 року підтверджується доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], [INFO], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів.

Outcome: approved