Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

17 жовтня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов, в якому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повнолітнього віку. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 26 вересня 2009 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, проживають окремо, на даний час вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання сина, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Відповідач аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має, офіційно не працевлаштований. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши надані суду докази суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 березня 2017 року, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 14, серії № 1-ВЛ № 191093. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той іх них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Із позовної заяви вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований, працює в ПРАТ «Укрпостач» слюсарем, має доходи, які носять постійний характер, відповідач не спростував доводів позивача про можливість сплачувати аліменти. Ніяких інших письмових доказів сторонами не надано, тому суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей. За ч 2.\~ст. 182. СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved