Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

18.05.2017 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому в червні 1993 року на підставі ордеру було надано право на вселення у житлове приміщення кімнату № 12 в будинку № 15 по вул. Алябєва у місті Кривому Розі Дніпропетровської області разом із членами родини дружиною та доньками. Відповідач по справі [PERSON] є його рідним братом якого в 1995 році на його прохання позивач зареєстрував у займаній житловій площі у якій він фактично не мешкав та не зберігав особисті речі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не виявляє ініціативи і тому позивач вимушений за таких обставин звернутися до суду для вирішення цього питання . В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві та суду додатково пояснив що реєстрація відповідача носить лише формальний характер і цей факт спричиняє йому додаткових матеріальних витрат. Підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі оскільки не має можливості приватизувати надане йому житлове приміщення. Відповідач [PERSON] у призначений день до суду не зявився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про визнання позову. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що 28 червня 1993 року [PERSON] на підставі ордеру № 19, виданого на підставі рішення адміністрації, профспілкового комітету та житлово- побутової комісії № 8 Управління тресту «Кривбасрудбуд» було надано право на вселення у житлове приміщення кімнату № 12 (площею 17,5 кв.м. ) в будинку № 15 по вул. Алябєва у місті Кривому Розі Дніпропетровської області разом із членами родини. Відповідача по справі [PERSON] доводиться рідним братом позивачу, якого останній, 11.04.1995 року зареєстрував у спірній квартирі. За місцем реєстрації [PERSON] не мешкав, особистих речей не зберігав, оскільки факт реєстрації носив лише формальний характер. Згідно довідки, виданої головою правління ОСББ «Алябєва 15» від 11.05.2017 року видно, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Алябєва 12/15 зареєстровані сторони по справі, однак згідно акту , складеного 14 травня 2017 року мешканцями будинку № 15 по вул. Алябєва в м. Кривому Розі Дніпропетровської області видно, що відповідач по справі [PERSON] фактично не мешкає в приміщенні за місцем реєстрації з 20.12.1997 року й по теперішній час. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він мешкає з позивачем по сусідству вже тривалий час, на протязі 17-18 років жодного разу не бачив відповідача [PERSON] Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~судам роз'яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причини понад 6 місяців, будь якої поважності відсутності відповідача тривалий час за місцем реєстрації судом не встановлено, і тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved