Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

18.03.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути [PERSON] заборгованість в сумі 9855 грн. та сплачений судовий збір 1378 грн. При цьому посилається на те, що 25.03.2003 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ZHH0R000050573, за яким він отримав кредит в сумі 9000 грн. строком до 24.03.2004 року. У звязку з несплатою відповідачем кредиту, утворилася заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість по відсоткам за період з 01.03.20163 р. по 01.03.2016р. та строк прострочення за тілом кредиту за період з 01.03.20163 р. по 01.03.2016р. складає 9855 грн. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.03.2003 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ZHH0R000050573, за яким він отримав кредит в сумі 9000 грн. строком до 24.03.2004 року. У звязку з несплатою відповідачем кредиту, утворилася заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість по відсоткам за період з 01.03.20163 р. по 01.03.2016р. та строк прострочення за тілом кредиту за період з 01.03.20163 р. по 01.03.2016р. складає 9855 грн. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved