Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів за минулий період, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі, у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2017 року неповнолітній [PERSON] проживає із батьком, на користь якого рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2019 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів її доходу. Станом на 10 грудня 2019 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів на утримання сина становить 26 640 грн 33 коп. Позивач, посилаючись на ч.2 ст.197 СК України, просить звільнити її від сплати заборгованості за аліментами, оскільки вона виникла у зв`язку із здійсненням постійного щоденного догляду за дитиною інвалідом [PERSON] , що не дозволяє працювати. Єдиним джерелом доходу позивача є державна соціальна допомога на дитину. Наявна заборгованість перешкоджає вільному пересуванню у потрібні періодичні лікування і реабілітації в лікувальних закладах. В судовому засіданні представники позивача вимоги викладені у позовній заяві підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, зазначили, що підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментам за минулий період відсутні, оскільки доказів на підтвердження тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги надано не було. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 02 березня 2002 року перебували у шлюбі. Мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , який проживає разом із батьком в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09 квітня 2019 року, а його завірена копія міститься у матеріалах справи. На виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницького перебуває виконавче провадження ВП №60055031 за виконавчим листом №686/11123/18 від 10 вересня 2019 року, щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 вересня 2019 року. Згідно розрахунку станом на 10 грудня 2019 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів становить 26 640 грн 33 коп. На час розгляду справи [PERSON] разом із малолітньою [PERSON] проживають в Грузії у [ADDRESS] , куди виїхали 4 листопада 2018 року, що крім пояснень сторін підтверджується і інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби. Малолітня [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом з 10 лютого 2012 року, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії [NUMBER] . Згідно медичного висновку Хмельницької дитячої лікарні №304 від 09 грудня 2016 року [PERSON] має захворювання правобічний геміпарез більше в руці. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 10 лютого 2012 року та отримує щомісячну допомогу в розмірі 2 153 грн 80 коп. Позивач, обставину, яка зумовила її звернутися із відповідним позовом обґрунтовує довідкою про стан здоров`я наданої ТОВ «Санітас» від 21 грудня 2018 року, у якій рекомендований догляд матір`ю за дитиною протягом дня, тривале реабілітаційне лікування, включення матері в реабілітаційний процес, що не дозволяє матері працювати. Відповідно ч.1 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.2 ст.77 цього Кодексу предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.ст.80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу прийшов до висновку, що та обставина, на яку посилається позивач не має істотного значення для вирішення даної справи, та не може бути підставою для звільнення [PERSON] від наявної заборгованості по аліментам з огляду на наступне. В судовому засіданні сторонами було підтверджено, що малолітня [PERSON] відвідує школу у м. Батумі, регулярно спілкується із відповідачем та братом [PERSON] через телефон, із долучених фотографій та пояснень вбачається, що вона є активною дитиною, сама ж довідка, яка долучена до справи, видана 21 грудня 2018 року ТОВ «Санітас», на думку суду не є належним та допустимим доказом того, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду у зв`язку із чим її матір [PERSON] позбавлена можливості працевлаштуватись і сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , оскільки дата звернення у ній зазначена 21.12.2018 року, відомості лікування чи про проходження курсів лікування у зазначеній установі відсутні, в довідку перенесено виключно дані із медичної картки малолітньої [PERSON] , діагностичні дослідженні не проводились, перебіг захворювання не спостерігався, терапія не призначалась, направлення на стаціонар не потребувала, і висновок був здійснений у формі рекомендації, також вказано що відповідна довідка видана у зв`язку із зверненням до амбулаторії, яке мало місце 21.12.2018 року. Наведені у цій довідці обставини, в сукупності із іншими доказами, які були встановлені в судовому засіданні ставлять під сумнів достовірність викладених у ній відомостей, щодо неможливості матері дитини працювати, а також здійснення протягом усього дня догляду за дитиною. Крім цього з долученого до справи розрахунку заборгованості Першого відділу ДВС міста Хмельницького станом на 20 січня 2020 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів на утримання сина [PERSON] становить 28 091 грн, при цьому за весь період нарахування, позивачем не було здійснено жодної оплати, таким чином, суд вважає, що в такий спосіб, позивач намагається ухилитися від сплати аліментів, додатковим свідченням чого є подання заяви про збільшення позовних вимог, що була відхилена судом, в якій позивач просила звільнити її від сплати заборгованості по аліментам, що станом на серпень 2020 року становила вже 38 990 грн 17 коп. Крім цього, не можна вважати обставиною, що має істотне значення в розумінні ст.197 СК України недостатність доходу, на що посилається позивач, зокрема, що єдиним джерелом її доходу є державна соціальна допомога на дитину-інваліда, на підтвердження чого було долучено довідку з пенсійного фонду та управління праці та соціального захисту, оскільки вже тривалий час [PERSON] проживає на території Грузії в м. Батумі, відомості про її працевлаштування чи про отримувані доходи на території іншої країни суду надано не було. Відсутність іншого доходу не звільняє матір від обов`язку утримувати сина [PERSON] до досягнення нею повноліття, оскільки такий обов`язок покладено на позивача ст.ст.180, 183 СК України та ст.27 Конвенції ООН про права дитини, а його невиконанням порушується права дитини на належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Судові витрати по справі становлять 768 грн 40 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed