Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

17 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. 16 квітня 2014 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договорів позики недійсними. Ухвалою суду від 13 травня 2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів позики недійсними був прийнятий до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. 22 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з уточненим зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договорів позики недійсними На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що в січні 2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] 36 500 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути зазначену грошову суму в строк до 21 червня 2011 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] власноруч оформила розписку. В червні 2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] 37 500 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути зазначену грошову суму в строк до 21 серпня 2011 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] власноруч оформила розписку. До теперішнього часу відповідач [PERSON] грошові кошти за договором позики не повернула. Своїми діями [PERSON] спричинила йому також і моральну шкоду, яка полягає в тому, що в зв'язку з неповерненням відповідачкою належних йому грошових коштів, він втратив душевний спокій, став страждати на безсоння, стан його здоров'я погіршився, моральну шкоду він оцінює в 6 000 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України, просив суд: -стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 74 000 грн. -стягнути на його користь з [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 6 000 грн. В зустрічній позовній заяві, з урахуванням уточненого позову [PERSON] посилалася на те. що з березня 2010 року по вересень 2011 рік вона зустрічалася з [PERSON] [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] був приватним підприємцем, в січні 2011 року йому знадобилися грошові кошти для розвитку бізнесу, раніше він неодноразово брав гроші у [PERSON] та своєчасно повертав зі сплатою відсотків, зазначені обставини відомі їй із слів [PERSON] В січня 2011 року [PERSON] взяв у [PERSON] грошові кошти в сумі 36 500 грн., [PERSON] став просити передати майно в заставу. Оскільки [PERSON] не мав належного йому майна, він звернувся з проханням до неї оформити на своє ім'я розписку, та надати документи на земельну ділянку, яка належала її батькові. 18.01.2011 року в приміщенні нотаріальної контори її батько надав їй довіреність на розпорядження з правом відчуження на земельну ділянку, яка розташована по вул. Польова с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначену довіреність вона передала [PERSON] разом з Державним актом на право власності на земельну ділянку. В приміщенні нотаріальної контори вона оформила розпису про те. що взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 36 500 грн., але, зазначену суму вона від [PERSON] не отримувала, незважаючи на те, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.. [PERSON] зазначила, що грошові кошти [PERSON] повинен був повернути до 21 червня 2011 року, але, не маючи зазначеної суми, запросив її на зустріч з [PERSON], де вони домовилися, що строк повернення суми позики продовжується, але сума буде збільшена на 1 000 грн., про що [PERSON] власноручно зазначив на розписці від 18 січня 2011 року. Також, [PERSON] змусив її написати розписку про отримання 37 500 грн., мотивуючи тим, що розписка від 18 січня 2011 року на суму 36 500 грн. втратила свою силу, в той же час, зазначену розписку їй не повернув. Із слів [PERSON] їй відомо, що станом на 21 серпня 2011 року він повернув [PERSON] грошові кошти в сумі 37 500 грн. 21 вересня 2011 року [PERSON] потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого загинув. [PERSON] зазначила, що правочин, який був укладений між нею та [PERSON] є фіктивним, бо був укладений без наміру створення правових наслідків. У відповідності до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Згідно вимог ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.5 ст. 203 ЦК України, а саме, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Також, у відповідності до вимог ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця. В зв'язку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати договір позики, укладений 18 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] - недійсним; -визнати договір позики, укладений 21 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] - недійсним; В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду. викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги, зустрічні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що грошові кошти за договорами позики передавалися саме [PERSON], на підтвердження отримання грошових коштів остання власноруч оформлювала розписки, підстав для визнання договорів позики недійсними немає. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, не заперечували того, що [PERSON] оформлювала розписки, але грошових коштів не отримувала, крім того, розписка від 21 червня 2011 року фактично дублювала попередню розписку. Зустрічні позовні вимоги підтримали , посилалися на підставі звернення до суду, викладені в розписці, просили суд задовольнити зустрічні вимоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] є її дочкою. Їй відомо, що дочка зустрічалася з [PERSON], йому були потрібні грошові кошти (сплатити колишній дружині). Її чоловік [PERSON] надав довіреність на належну йому земельну ділянку в с. Миколаївка, на кого надавалася довіреність, їй не відомо. Із слів дочки, їй відомо, що у [PERSON] і [PERSON] були якісь домовленості, подробиці їй не відомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] є його дочкою. Їй відомо, що дочка зустрічалася з [PERSON], який був приватним підприємцем, йому були потрібні грошові кошти, щоб віддати якісь борги. Дочка і [PERSON] нічого не пояснювали, відомо, що їм потрібна була належна йому земельна ділянка. На прохання дочки він оформляв у нотаріуса документи, які саме - не пам'ятає. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 18 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 36 500 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася повернути зазначену грошову суму в строк до 21 червня 2011 року, на підтвердження укладення договору позики та на підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] власноруч оформила розписку. Зазначені обставини підтверджуються розпискою [PERSON] від 18 січня 2011 року та позивачем [PERSON] Судом встановлено, що в строк до 21 червня 2011 року грошові кошти [PERSON] не були повернуті, в зв'язку з чим, сторони прийшли до згоди, що термін виконання договору продовжується до 21 червня 2011 року, сума грошових коштів, яка підлягає поверненню збільшується на 1000 грн. Зазначені обставини підтверджуються відміткою в розписці [PERSON] від 18 січня 2011 року та не заперечуються і підтверджуються сторонами у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] заперечувала той факт, що нею були отримані грошові кошти за договором позики від 18 січня 2011 року. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на обґрунтування своїх вимог, або заперечень. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні, не надали жодних пояснень щодо обставин укладення договорів позики. Як зазначалося вище, отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується розпискою, написаною власноруч, відповідачкою [PERSON] не надано суду жодного доказу того, що нею грошові кошти не були отримані. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 18 січня 2011 року в сумі 36 500 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 37 500 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася повернути зазначену грошову суму в строк до 21 серпня 2011 року, на підтвердження укладення договору позики та на підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] власноруч оформила розписку. Зазначені обставини підтверджуються розпискою [PERSON] від 21 червня 2011 року та позивачем [PERSON] Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] заперечувала той факт, що нею були отримані грошові кошти за договором позики від 21 червня 2011 року, крім того, зазначена розписка, фактично, дублює розписку від 18 січня 2011 року. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на обґрунтування своїх вимог, або заперечень. Як зазначалося вище, отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується розпискою, написаною власноруч, відповідачкою [PERSON] не надано суду жодного доказу того, що нею грошові кошти не були отримані та той факт, що розписка від 21 червня 2011 року дублює розписку від 18 січня 2011року. . В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що у відповідності до ст.ст. 526, 625, 1046 ЦК України, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 21 червня 2011 року в сумі 37 500 грн. також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як зазначалося вище, позивач [PERSON] просив суд стягнути на його користь з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 000 грн. Суд приходить до переконання. що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими, з наступного. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я, протиправною поведінкою щодо неї тощо. Статтею 23 ЦК України не передбачено право на відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання договірних зобов'язань. Так, нормами Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за невиконання, або неналежне виконання зобов'язання, в тому числі, у відповідності до 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. В зв'язку з наведеним, в задоволенні вимог [PERSON] в частині стягнення сум на відшкодування моральної шкоди належить відмовити. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON], суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця. В той же час, неотримання грошових коштів за договором позики не тягне за собою таки правових наслідків, як визнання договору недійсним. У відповідності до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Згідно вимог ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.5 ст. 203 ЦК України - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до вимог ЦК України, договір позики повинен укладатися в письмовій формі. Згідно ст. 218 ЦК України, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Суд приходить до висновку, з урахуванням наведених вище обставин, встановлених судом, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надала суду належних доказів, на підтвердження своїх позовних вимог, а саме, доказів фіктивності правочину. Так, судом встановлено, що [PERSON] власноруч оформлювала розписки в отриманні грошових коштів, та не надала доказів, які підтверджують те, що грошові кошти не були нею отримані, не довела факту фіктивності правочину. Враховуючи наведене, в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій, позивач [PERSON] поніс витрати на сплату судового збору в сумі держмита 740 грн. грн., тому, суми зазначених витрат повинні бути стягнуті на його користь з відповідача [PERSON]

Outcome: partial