Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області їхній шлюб було розірвано (справа № 220/1201/18). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що добровільно відповідачка матеріальну допомогу на дитину не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач надала заперечення за позовом, згідно яких зазначила, що не має можливості сплачувати аліменти на дитину, просить звільнити від виплати аліментів, оскільки вона має на утриманні неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка серйозно хворіє та потребує коштів на лікування (а.с. 28-29) Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 09 год. 00 хв. 24.05.2019р. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченні, зазначила, що у відношенні дитини [PERSON] вона є одинокою матір`ю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт того, що на утриманні відповідача є малолітня дитина [PERSON] , яка потребує лікування. Виходячи з вищевикладеного, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебували у шлюбі з 29.08.2008 року, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.07.2018 року шлюб розірвано, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини в свідоцтві про народження зазначена відповідач, свідоцтво про народження від 21.09.2009 року серія [NUMBER] (а.с. 11). Син проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради від 04.04.2019 р. (а.с. 2), актом оцінки потреб сім`ї (а.с. 3-7). Позивач зареєстрований приватним підприємцем, згідно відомостей про суми виплачених доходів, отримує дохід від продажу продуктів тваринництва, його дохід визначається у третьому кварталі року та у 2018 р. складав 33920 грн. (а.с. 8), у період з 01.10.2018 р. по 31.03.2018 р. доходу немає (а.с. 69). Відповідач має, крім сина [PERSON] , дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 49), батько дитини записаний зі слів матері, вона є одинокою матір`ю (а.с. 60-61). Зазначений факт позивачем не заперечується. Дитина [PERSON] хворіє, дефект міжшлуночкової перетинки, пролапс мі трального клапана з мінімальною мі тральною недостатністю, потребує лікування (а.с. 30-31), крім того, дитина [PERSON] перебуває на обліку з приводу вродженого порока серця; дефекту міжшлуночкової перетинки (оперативне лікування у 2005 р.); пролапс мітрального клапана, що підтверджується довідкою від 02.05.2019 р. (а.с. 32). Зі слів відповідача хворіє на аутизм, проте документи суду не надані з цього приводу. Позивачем даний факт не заперечується. Відповідач отримує на дитину [PERSON] як дитині-інваліду державну соціальну допомогу, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 53-55), даними Управління праці та соціального населення Великоновосілківської РДА про те, що вона отримує допомогу одиноким матерям, з січня 2014 року по травень 2019 року така допомога складала 26415 грн. 14 коп. у загальній сумі (а.с. 60-61) Суд звертає увагу, що за квітень та травень 2019 р. таку допомогу відповідач не отримувала. Відповідач отримує соціальну допомогу дітям з інвалідністю та з січня 2014 року по травень 2019 року у загальній сумі допомога складає 74179 грн. 20 коп (а.с. 61-62). Відповідач отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та з січня 2014 року до травня 2019 р. така допомога у загальній сумі складала 66424 грн. 55 коп (а.с. 62-63). Суд звертає увагу, що за квітень та травень 2019 р. така допомога відповідачу не нараховувалась. Всього по місяцях відповідач отримував з січня 2014 року по травень 2019 року 167018 грн. 89 коп (а.с. 63-65). Згідно довідки, виданої Управлінням пенсійного фонду України від 28.05.2019 р., відповідач у період з травня 2017 року по травень 2018 року отримала 17456,52 грн. пенсії по інвалідності (а.с. 67). З травня 2018 року по травень 2019 року (на момент розгляду справи) таку пенсію не отримувала. Доказів зворотнього позивачем не надано. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач не є фізичною особою-підприємцем (а.с. 33). Відповідач має у власності нерухоме майно (зареєстроване на її дошлюбне прізвище «[PERSON]»), а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34-35). Відповідач не має у власності земельних ділянок та паїв, що підтверджується довідкою від 27.05.2019 р. (а.с. 48). Таким чином, відповідач має на утриманні дитину [PERSON] , яка є неповнолітньою, потребує лікування. Доходу, крім соціальної допомоги, не має. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Суд, враховуючи пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, яка має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 49, 53-54), якій встановлено інвалідність (а.с. 61-62), дитина знаходиться на обліку у лікарів з серйозними захворюваннями, потребує лікування (а.с. 30,31,32) у відношенні цієї дитини відповідач є одинокою матір`ю, сім`я є отримувачем допомоги, малозабезпеченим сім`ям (а.с. 62-63), іншого доходу, крім призначених державних соціальних допомог, відповідач не має. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial