Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

17 березня 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 02 січня 2015 року її батько [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05 січня 2015 року зроблено актовий запис за № 1. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: с. Підгайчики, вул. Помірки, За, Коломийського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Вона прийняла спадщину після смерті батька, так як проживала в спадковому будинку на час відкриття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини. Відповідачі відмовляються від спадщини та від своїх часток у майні колгоспного двору на її користь, інших осіб, в тому числі спадкоємців за законом, які б претендували на обовязкову частку у спадщині померлого, немає. З метою оформлення спадщини після смерті батька вона звернулась до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п.п. 4.18 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння, однак надати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в звязку з із тим, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 29 червня 1985 року посвідчено Підгайчиківською сільською радою, але право власності померлого на зазначене нерухоме майно не зареєстровано у встановленому порядку, окрім того, іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме на житловий будинок заг. пл. 76,2 кв.м., житл. пл. 41,5 кв.м., та господарські будівлі і споруди: гараж - літ. Б; літня кухня літери В,Г; стодола літ. Д; стайня, підвал - літ. Ж,3; навіси - літера Л,М; ворота, огорожа №, № 1; вимощення, І; що знаходяться за адресою: с. Підгайчики, вул. Помірки, 3а (три а), Коломийського району, Івано-Франківської області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі теж подали до суду заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Підгайчики, вул. Помірки (колишня Комсомольська), 3а, Коломийського району, Івано-Франківської області, належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 червня 1985 року, довідкою Підгайчиківської сільської ради № 245 від 14 березня 2017 року та довідкою Підгайчиківської сільської ради № 246 від 14 березня 2017 року. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору - [PERSON], який помер 02 січня 2015 року, дружина померлого - [PERSON], дочка - [PERSON] та сини померлого: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Підгайчиківської сільської ради № 245 від 14 березня 2017 року. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживало пятеро, то кожному із них належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Підгайчики, вул. Помірки, 3а, Коломийського району, Івано-Франківської області. 02 січня 2015 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05 січня 2015 року зроблено актовий запис за № 1. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: с. Підгайчики, вул. Помірки, За, Коломийського району Івано-Франківської області. Спадщину після смерті батька прийняла позивачка, оскільки проживала в спадковому будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Підгайчиківської сільської ради № 245 від 14 березня 2017 року, копією паспорта із відміткою про місце реєстрації та копією заяви про прийняття спадщини № 196 від 03.03.2015 року (спадкова справа № 114/2015 року). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується довідкою Підгайчиківської сільської ради № 245 від 14 березня 2017 року, інших осіб, в тому числі спадкоємців за законом, які б претендували на обовязкову частку у спадщині померлого, немає. З метою оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] звернулась до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п.п. 4.18 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Однак надати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в звязку з із тим, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 29 червня 1985 року посвідчено Підгайчиківською сільською радою, але право власності померлого на зазначене нерухоме майно не зареєстровано у встановленому порядку, що підтверджується випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 53420 від 10.07.2015 року, договором купівлі-продажу від 29 червня 1985 року, та, окрім того, іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, тому згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого голови двору припинилося з моменту його смерті. Відповідно до ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі відмовляються від спадщини та від своїх часток у майні колгоспного двору на користь позивачки, що підтверджується заявами про відмову від спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки [PERSON] фактично прийняла спадщину, відповідачі відмовляються від своїх часток у колгоспному дворі на її користь та не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за позивачкою право власності на житловий будинок заг. пл. 76,2 кв.м., житл. пл. 41,5 кв.м., та господарські будівлі і споруди: гараж - літ. Б; літня кухня літери В,Г; стодола літ. Д; стайня, підвал - літ. Ж,3; навіси - літера Л,М; ворота, огорожа №, № 1; вимощення, І; що знаходяться за адресою: с. Підгайчики, вул. Помірки, 3а (три а), Коломийського району, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією договору купівлі-продажу /а.с.6/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.7/, довідками Підгайчиківської сільської ради /а.с.8-9/, копією свідоцтва про смерть /а.с.10/, копіями свідоцтв про народження /а.с.12, 21, 24/, копією свідоцтва про шлюб /а.с.13/, копією заяви про прийняття спадщини /а.с.14/, копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.17/, копіями заяв про відмову від спадщини /а.с.18, 22, 25/, копією технічного паспорта /а.с.28-30/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.31/, звітом про оцінку майна /а.с.35-49/. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.,ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України , п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та

Outcome: approved