Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 24 червня 2005 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON], про що відділом ДРАЦС Веселинівського РУЮ Миколаївської області було зроблено актовий запис № 18. За час подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, принижує позивачку, погрожує побиттям. Шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують повністю. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 червня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС Веселинівського РУЮ Миколаївської області, за актовим записом № 18. За час подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з січня 2016 року через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Спорів майнового характеру між сторонами не має. Спільне господарство не ведеться. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу, донька [PERSON] буде проживати з відповідачкою. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved