Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі ордера на житлове приміщення серії [NUMBER], виданого на виконання рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 244 від 03.11.1989 року, він є наймачем квартири [ADDRESS]. На даний час за вищевказаною адресою в будинку зареєстровані: 2 сини позивача [PERSON] та [PERSON], невістка позивача [PERSON], онуки - [PERSON], [PERSON], а також, з 12.12.1998 року в квартирі зареєстрована родичка померлої дружини позивача [PERSON] Однак, з лютого 2000 року [PERSON] не проживає в квартирі, свої речі не зберігає, та за вказаною адресою не з'являється, чим порушує право позивача на оформлення субсидії, оскільки він не може отримати відомості про її доходи, не може здійснити реєстраційні дії з виділеним йому житлом. Крім того, позивач змушений протягом тривалого часу платити за відповідача комунальні платежі. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169, ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], являється наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується копією ордера на житлове приміщення серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету № 244 від 03.11.1989 року. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації № 701458 від 05.10.2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Позивач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту громадянина України, виданого Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 10.09.1996 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 10.06.2016 року вих. № 1101 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO] - наймач, [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - невістка; [PERSON], [INFO] - онука; [PERSON], [INFO] - онук, а також [PERSON] - [INFO] - інші. Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Хмельницькій області від 03.10.2016 року відповідач [PERSON], [INFO], з 12.12.1998 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На даний час у зазначеному будинку відповідач [PERSON] продовжує бути зареєстрованою, однак не проживає з лютого 2000 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, не оплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його прав як наймача житла. Вказане, також, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом Житлово-експлуатаційної контори № 7 від 10.06.2016 року про відсутність особи в місці реєстрації, копією квитанції про оплату позивачем за житлово-комунальні послуги від 02.06.2016 року та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 2000 року. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. А згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР в судовому порядку особу може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON], яка не є членом сім'ї наймача, не є власником зазначеного майна, перешкоджає позивачу [PERSON] у реалізації його прав як наймача квартири, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved