Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

18 квітня 2017 року Приватне акціонерне товариство Лізинг інформаційних технологій (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, 3% річних та неустойки в розмірі 140468 грн. 77 коп. При подачі позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 155 від 16 червня 2017 року (а. с. 28). Заявою, поданою до суду 30.11.2017, позивач зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 73468 грн. 77 коп., з яких: 67704 грн. 11 коп. інфляційне збільшення основної суми боргу за договором за період березень 2014 року квітень 2017 року (розраховане на суму заборгованості за договором у розмірі 61115 грн. 00 коп.) та інфляційне збільшення сплаченого позивачем суми судового збору за період квітень 2014 року квітень 2017 року (розраховане на суму судового збору у розмірі 843 грн. 22 коп.); 5764 грн. 66 коп. 3% річних за період 29.03.2014 04.05.2017 (розраховані на суму заборгованості за договором у розмірі 61115 грн. 00 коп.) та 3% річних за період 29.03.2014 04.05.2017 (розраховані на суму судового збору у розмірі 843 грн. 22 коп.). 29 січня 2018 року [PERSON] - представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення проти позову, а також зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікував понести в звязку із розглядом справи. Так, представник відповідача посилався на те, що станом на дату подання ним до суду вказаного вище відзиву на позовну заяву, він поніс витрати на забезпечення його явки в судові засідання: 23.10.2017; 30.11.2017; 29.01.2018, а також просив компенсації за відрив від звичайних занять за 23.10.2017; 30.11.2017; 29.01.2018 у розмірі 4150 грн. 80 коп., та 1038 грн. 37 коп., які він очікував понести орієнтовно у подальшому, а всього 5189 грн. 17 коп. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року позов Приватного акціонерного товариства Лізинг інформаційних технологій до [PERSON] про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства Лізинг інформаційних технологій 12983 грн. 72 коп. інфляційних втрат; 3224 грн. 86 коп. 3% річних. В іншій частині позову відмовлено. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з положеннями п. 3) ч. 1, ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Судом не встановлено необхідності виклику сторін у судове засідання. Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ст. 138 ЦПК України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що повязані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки, рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року позов Приватного акціонерного товариства Лізинг інформаційних технологій до [PERSON] про стягнення коштів задоволено частково, то судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 96 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У пункті 3 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» (із змінами та доповненнями) визначено, що компенсація у цивільних справах витрат за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальну заробітну плату з 1 січня 2017 року установлено у місячному розмірі - 3 200,00 грн. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальну заробітну плату з 1 січня 2018 року установлено у місячному розмірі - 3 723,00 грн. Відповідно до додатку до листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» тривалість робочого часу у жовтні 2017 року - 21 робочий день; тривалість робочого часу у листопаді 2017 року - 22 робочих дні. Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 19 жовтня 2017 року № 224/0/103-17/214 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік» тривалість робочого часу у січні 2018 року - 21 робочий день. У пункті 5 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» (із змінами та доповненнями) визначено, що компенсації у цивільних справах, пов'язана з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Граничні норми добових витрат визначені абзацем 6 пункту 170.9.1 пункту 170 Податкового кодексу України для цілей оподаткування ПДФО та військовим збором. Не включаються при оподаткуванні доходу витрати на відрядження, які не підтверджені належним чином (тобто документально). До цих витрат відносяться витрати на харчування тa фінансування інших власних потреб фiзичної особи (добові витрати), пoнесені у зв'язку з тaким відрядженням у межах території Укpаїни, але не бiльш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом нa 1 січня податкового (звітного) pоку, в розрахунку за кожен кaлендарний день такого вiдрядження. На підставі того, що мінімальна заробітна плата відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік у 2017 році становила 3200 грн., а відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік у 2018 році становила 3723,00 грн, максимальний неоподаткований розмір добових витрат для відряджень, у межах території України, в 2017 році становив 320 грн., а у 2018 році становить 372 грн. 30 коп. З матеріалів цивільної справи № 480/360/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Лізинг інформаційних технологій до [PERSON] про стягнення коштів слідує, що представник відповідача [PERSON] - [PERSON] був присутнім у судових засіданнях 23.10.2017, 30.11.2017, 29.01.2018 (а. с. 47, 67, 110 - 111). Таким чином, під час розгляду питання про судові витрати встановлено, що представником відповідача понесено витрати в сумі 4356 грн. 31 коп. Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за рахунок позивача представнику відповідача слід компенсувати витрати у розмірі 3395 грн. 30 коп., понесені (на забезпечення явки представника відповідача в судові засідання, у тому числі купівлю квитків на потяг: 23.10.2017; 30.11.2017; 29.01.2018; компенсації за відрив представника відповідача від звичайних занять 23.10.2017; 30.11.2017; 29.01.2018). (3200,00 грн. - мінімальна заробітна плата : 21 - робочі дні в жовтні : 8 робочі години * 3 години відриву) + (3200,00 грн. - мінімальна заробітна плата : 21 робочі дні в жовтні) + (3200,00 грн. - мінімальна заробітна плата : 22 робочі дні в листопаді : 8 робочі години * 3 години відриву) + (3200,00 грн. - мінімальна заробітна плата : 22 робочі дні в листопаді) + (3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата: 21 робочі дні в січні 2018 року : 8 робочі години * 3 години відриву) + (3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата: 21 робочі дні в січні 2018 року) = 57,15 грн. + 152,38 грн. + 54,54 грн. + 145,45 грн. + 66,48 грн. + 177,29 грн.= 653,29 грн. + добові витрати представника відповідача за шість днів становлять 2 024,60 грн. (320 * 4 +3 72,30 * 2= 2 024,6) + витрати за квитки на потяг у розмірі 1678, 42 (599, 60 + 339,07 + 501, 13 + 238, 62). Оскільки під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за необхідне, з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved