Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що з 24 лютого 1996 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. З травня 2011 р. між ними припинені шлюбні відносини через те, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутність проблем, які виникають у позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин з іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу розподілу майна позивач не заявляє. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не зявився,тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 лютого 1996 року відділом реєстрації актів громадського стану Заводського району м. Запоріжжя, актовий запис №\~34 (а.с.\~4). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2011 року. З вказаного часу вони спільне господарство не ведуть, ніяких стосунків не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин за доводами позивача є відсутність порозумінь у стосунках, небажання відповідача піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вказані обставини неодноразово приводили до конфліктних ситуацій. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, приймаючи до уваги причини та тривалість припинення шлюбних відносин між сторонами, суд дійшов висновку, що збереження сімї [PERSON] є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Ковалевська». Про наявність спору про поділ спільного майна подружжя [PERSON] не заявила.

Outcome: approved