Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 2060 доларів США, посилаючись на те, що 31.05.2013 року він позичив відповідачу 2000 доларів США, які остання зобов'язувалась повернути через 10 днів, проте до часу подачі позову борг не повернула. У зв'язку з наведеним позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 2000 доларів США, 60 доларів США відсотків за користування коштами і судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передай грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом об'єктивно встановлено, що 31.05.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 2000 доларів США, що у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України підтверджується розпискою позичальника (оригінал долучений до матеріалів справи). Відповідач не довів факт неодержання грошових коштів від позикодавця, а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обов'язки згідно закону України. Ст. 526 Цивільного Кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розписки від 31.05.2013 року відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику через 10 днів, тобто до 10.06.2013 року включно. Відповідач не виконав свої зобов'язання по поверненню позики, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу 2 000 доларів СЩА та відсотки за користування позикою за період з 11.06.2013 року по 11.06.2014 року в сумі 60 доларів США (3% від суми боргу), а всього 2 060 доларів США. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. сплачений позивачем, підлягає стягненню на його користь з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved