Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

19.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Родинської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітньої онуки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та вона з чоловіком опікується нею і фактично виконує батьківські обов'язки. Мати та батько неповнолітньої [PERSON] - відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують свої батьківські обов'язки, а навпаки ухиляються від них. Відповідач [PERSON] після виписки з лікарні належним чином не піклувалась про дитину, навіть не оформила допомогу по народженню дитини. Коли дитині було приблизно 2,5роки покинула її, з 2003 року вона не проживає разом з нею, не піклується про неї, взагалі не цікавиться її життям. Відповідач [PERSON] не забрав матір з дитиною з пологового будинку, ніколи не цікавився донькою, не допомагав їй матеріально. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, вона просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], призначити її опікуном над неповнолітньою онукою та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконкому Родинської міської ради Донецької області позов підтримала, вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої причини, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, заслухавши думку прокурора, який вважав, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своєї доньки, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.10,11), яка проживає разом зі своєю бабусею - позивачем по справі [PERSON] (а.с.19). Відповідно до висновків Родинської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] №02-47-19 від 02.02.2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківські обов'язки з утримання та виховання своєї доньки [PERSON], [INFO], тому є підстави позбавити їх батьківських прав у відношенні дитини (а.с.42,43). Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 1 ч. 2, 3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м. Страсбург 25 січня 1996 року, реєстраційний код 37216/2006) предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей, визначається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов'язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них. Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «Суб'єкти батьківської відповідальності» - батьки та інші особи чи органи, які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність. Відповідно до ст.ст. 3, 7, 8, 18, 19 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-х11 від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків, мала громадянство. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого та брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушують обов'язки, які покладаються на батьків Конституцією України та Сімейним законодавством, не приймають участі у вихованні дитини, не забезпечують умови для нормального розвитку, не несуть будь-яких витрат на утримання дитини - купівлю необхідних речей для навчання, оздоровлення дитини, не спілкуються з дитиною. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не виявляють щодо дитини батьківського піклування, не виконують належним чином передбачених законом обов'язків по утриманню та вихованню дитини, що є підставами для позбавлення їх батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 186 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку, щодо утримання дитини. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] - позивач по справі, є бабусею неповнолітньої [PERSON] та бажає взяти неповнолітню онуку [PERSON] під піклування. Згідно подання Родинської міської ради від 20.02.2015 року № 02-47-19 (а.с.56-57) [PERSON] може бути опікуном (піклувальником) над неповнолітньою [PERSON], оскільки до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значиться та у розшуку не перебуває, є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 1092,42грн., за станом здоровя може бути опікуном, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], в якій створені всі умови для проживання онуки. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути повнолітня, дієздатна особа. Оскільки [PERSON] виявила бажання бути опікуном над неповнолітньою онукою, то суд, враховуючи особисті якості останньої, може призначити опікуном над неповнолітньою [PERSON] та на її користь з відповідачів стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з кожного відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved