Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

18.12.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата [PERSON] , що помер [INFO] , - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також позивач просить встановити факт прийняття його братом - спадкодавцем [PERSON] , що помер [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , яка померла ще [INFO] , - шляхом вступу в управління та володіння вищевказаним будинком, що потрібно для оформлення свідоцтва про право на спадщину ним, позивачем. Позивач у судове засідання не з`явився, своєю заявою просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю, надавши відповідні докази та письмові пояснення. Судом було задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи щодо майна спадкодавця, та отриманий цей доказ. Представник відповідача - Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, - надіслав суду заяву, якою стверджує, що відповідач позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ст.200ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що рішення у даній справі ухвалюється у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.13-16); - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , що помер [INFO] , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 2 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.06.2019р. за №631 (а.с.12); - [INFO] померла [PERSON] (копія актового запису про її смерть №17 від 25.04.1995року, що була складена виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області за заявою сина померлої - [PERSON] , а.с.35), після смерті якої відкрилася спадщина на її майно, у тому числі на 1 / 2 частину вищевказаного домоволодіння, яку у спадщину прийняв її син - [PERSON] , що проживав та був зареєстрований на той момент разом з нею у вказаному будинку; - згідно довідки Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.06.2019р. за №631, спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з нею на день її смерті проживав син [PERSON] (а.с.12); - згідно копії актового запису №9 від 13.02.1948 року (а.с.36), що був складений виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області) про народження спадкодавця [PERSON] , - його матір`ю є [PERSON] , яка померла [INFO] , тому [PERSON] є спадкоємцем її майна у тому числі - успадкував її частину вищевказаного домоволодіння - шляхом проживання зі спадкодавцем на момент його смерті - відповідно до дії ЦК України у редакції, що діяла на той час (до 19.06.2003р.); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 09.03.2017 року відділом РАЦСу міста Чадир-Лунга, Республіка Молдова, а.с.7); - згідно довідки Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.06.2019р. за №631, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті проживав один (а.с.12); - згідно архівної довідки від 12.04.2019 року за №Д-981, в метричній книзі про народження Світо-Покровської церкви с.Болгарійка Ізмаїльського повіту Бессарабія (а.с.8) у 1918-1940роках у складі Королівства Румунія (нині - це с.Залізничне Болградського району Одеської області), за 1938 рік є запис під №27 про те, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] , тобто позивач та спадкодавець [PERSON] мають спільних батьків і є рідними братами, тому позивач є спадкоємцем за законом другої черги майна брата; - постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 12.07.2019 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його брата [PERSON] , який помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.18); - з відповіді на ухвалу суду державного нотаріуса цієї ж Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, за №26/01-16 від 16.01.2020 року, вбачається, що спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його брат - позивач [PERSON] , інші спадкоємці відсутні ( а.с.38-63); - згідно відповіді на запит голови Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 23.01.2020р. за №78 (а.с.64), позивач [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - з відповіді на ухвалу суду завідувача Одеського державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05.02.2020р. за №389/01-20, вбачається, що спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилися, відомості щодо відкриття спадкової справи відсутні (а.с.66); - відповідно до заяви представника Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення (а.с.37); - відповідно до заяви позивача, він просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю ( а.с.69), заперечень щодо вимог позову до суду не надходило. Крім того, оскільки позивач просить встановити факт прийняття спадщини його братом [PERSON] , що помер [INFO] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов наступного. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, у нинішній редакції, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проте, згідно з пп.4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом; спадщина визнається такою, що прийнята спадкоємцем і йому належить з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті події мали відбутися протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК України). Враховуючи вищезазначені норми права та обставини даної справи, зокрема, доведення суду належними доказами факту прийняття спадкодавцем [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується своєчасним його зверненням до нотаріуса з відповідною заявою та доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи, і ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved