Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

18.12.2020 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову позивач посилається на те, 15.10.1990 р. [PERSON] набув у власність житловий будинок [ADDRESS] . 14.02.1996 р. [PERSON] подарував Ѕ частину належного йому житлового будинку своєму братові, [PERSON] , що стверджується відміткою в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та договором дарування Ѕ частини житлового будинку. Як стверджується довідкою, виданою Лосятинською сільською радою Васильківського району Київської області від 17.11.2020 р. № 345 на території сільської ради була здійснена перенумерація нерухомих об`єктів, у зв`язку з чим житловому будинку [ADDRESS] після перенумерації впорядковано та присвоєно адресу: [ADDRESS] . Дійсно, як вбачається із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] [INFO] в свідоцтві зроблено виправлення в частині адреси житлового будинку, а саме, замість № 17 зазначено № 18. Слід також зауважити, що коли [PERSON] в лютому 1996 р. дарував своєму брату [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, то адреса будинку вже була змінена з [ADDRESS] , що стверджується договором дарування 1/2 частини житлового будинку від 14.02.1996 р. Після смерті [PERSON] право власності на належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] набула дружина покійного - [PERSON] . Вказані обставини стверджуються рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2019 р. Окрім того, 1/1 частина житлового будинку [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.10.1990 р. [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 15.10.1990 р. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належно. Представник позивачів в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача Гребінківська селищна рада Білоцерківського району Київської областіу судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, 15.10.1990 р. [PERSON] набув у власність житловий будинок [ADDRESS] . Згідно копіії договору дарування Ѕ частини житлового будинку, [PERSON] подарував Ѕ частину належного йому житлового будинку своєму братові [PERSON] . В даному свідоцтві зроблено виправлення в частині адреси житлового будинку, а саме, замість № 17 зазначено № 18. Слід також зауважити, що коли [PERSON] в лютому 1996 р. дарував своєму брату [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, то адреса будинку вже була змінена з [ADDRESS] . Як вбачається із довідки, виданої Лосятинською сільською радою Васильківського району Київської області від 17.11.2020 р. № 345 на території сільської ради була здійснена перенумерація нерухомих об`єктів, у зв`язку з чим житловому будинку [ADDRESS] після пере нумерації впорядковано та присвоєно адресу: [ADDRESS] . Судом достовірно вставлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] набула право власності на належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2019 р. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровані речові права у формі права власності: 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] , 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] . Окрім того, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 1/1 частина житлового будинку [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.10.1990 р. Судом достовірно встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , що належав покійній [PERSON] повністю зруйнувався через багаторічну експлуатацію. У зв`язку з цим житловому будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] був присвоєний № 18, оскільки обидва будинки ( [ADDRESS] ) знаходились в одному дворі. Спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , що належав покійній [PERSON] ніхто не прийняв через зруйнування житлового будинку, що перебував у її власності, що підтверджується копією довідки Лосятинського старостинського округу Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області від 17.12.2020 р. № 23. Відповідно до довідки Ржицівського геріатричного пансіоната від 16.01.2001 р. № 2 [PERSON] з 03.08.2000 р. по 31.12.2000 р. проживала в Ржищівському геріатричному пансіонаті і знаходилась на повному державному забезпеченні і померла [INFO] та була захоронена за кошти рідних - [PERSON] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 15.12.2020 р. № 464 КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] за інвентаризовано лише один житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та зареєстровано на ім`я [PERSON] 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина. Згідно свідоцтва про право власності, виданого на ім`я [PERSON] , зазначено адресу нерухомого майна [ADDRESS] . В подальшому внесено зміни в свідоцтво, а саме змінено номер будинку на [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , а в архівах БТІ - відсутня. Нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не за інвентаризовано. Як вбачається із копії архівної довідки КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] (бувший [ADDRESS] , житловий будинок на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано на ім`я [PERSON] 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина. Таким чином, [PERSON] , на яку зареєстроване право власності на будинок [ADDRESS] померла та не має змоги звернутись для припинення права власності за нею на вказаний будинок, у зв`язку його знищенням. Спадщину на зруйнований будинок, що належав [PERSON] , ніхто не прийняв. Попри те, через зруйнування житлового будинку, що належав [PERSON] , житловому будинку позивачів [ADDRESS] . Одночасно з тим, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , припинено не було. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.5 ст.319 ЦК України). Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Така правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 17.01.2019 р. у справі № 708/254/18. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спадщину за [PERSON] не прийнято через зруйнування житлового будинку, а також будинку [ADDRESS] ) знаходились в одному дворі. На підставі викладеного,

Outcome: approved