Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

17 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про надання дозволу на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України м. Донецьк, без згоди та супроводу батька, посилаючись на те, що вона зареєстрована в [INFO], але у звязку з проведенням АТО є особою, яка тимчасово перемістилися до міста Волноваха Волноваського району разом із донькою [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що в місті Донецьк знаходиться її квартира, за якою треба періодично доглядати, також на території міста проживають її близькі родичі їй треба інколи виїжджати в місто Донецьк, але через те, що в неї нема на кого залишати на час відїзду доньку, виникла необхідність їхати разом із нею. На сьогодні для перетинання лінії зіткнення на Донбасі дитини, яка не досягла 16 років без супроводу обох батьків необхідний дозвіл, а відповідач будучи батьком добровільно його не надає, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу батька до тимчасово окупованої території України м. Донецьк до досягнення дитиною шістнадцяти років. В\~\~судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав заяву про розгляд справи без його присутності. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії\~\~1-НО №427877, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського РУЮ, 05.11.20104 року народилася [PERSON], батьками записані сторони [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 29 квітня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6), дитина алишилась проживати з матірю та перебуває на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована в [INFO], але у звязку з проведенням АТО є особою, яка тимчасово перемістилися до міста Волноваха Волноваського району разом із донькою [PERSON], [INFO] (а.с.4,7) Відповідно до змісту статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В відповідності до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року\~за №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно пункту 5.1.1 вїзд на неконтрольовану територiю дiтей, якi не досягли 16-рiчного вiку, здiйснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осiб\~Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 сiчня 1995 року № 57\~. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року\~\~№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991\~\~року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України\~\~фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.\~\~ Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо вїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її вїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки\~\~позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України,\~ суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог\~\~ в частині надання дозвілу на\~тимчасовий\~виїзд сина до тимчасово окупованої території України в її супроводі\~без згоди батька. Що стосується вимоги щодо негайного виконання рішення суду, то суд вважає, що така вимог задоволенню не підлягає, оскільки статтею\~ 367 ЦПК України визначений перелік справ, рішення в яких підлягає негайному виконанню, а саме, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала;\~ розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено.

Outcome: partial