Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

18 травня 2020 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року позов залишений без руху. 04 червня 2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, а також уточнена позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном. Мотивує вимоги тим, що 22.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0058/74/67598. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором від 22.11.2006 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки, який посвідчений 27.11.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., за реєстровим номером 4220. Відповідно до умов Договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 28.02.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало, а Акціонерне товариство «ОКСІ БАНК» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за Кредитним договором №014/0058/74/67598 від 22.11.2006 року. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки АТ «ОКСІ БАНК» набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 27.11.2006 року (реєстровий номер №4220). 28.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Позивач набув права вимоги за Кредитним договором №014/0058/74/67598 від 22.11.2006 року. Крім того, 28.02.2019 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено Договір про відступлення прав за іпотечним договором, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., за реєстровим номером 121, відповідно до умов якого Позивач набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 27.11.2006 року (реєстровий номер № 4220). Отже, враховуючи вищевикладене, Позивач є правомірним правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль», та має право користуватися усіма матеріальними та процесуальними правами правонаступника відповідно до чинного законодавства України. [PERSON] (яка є позичальником за кредитним договором та іпотекодавцем за договором іпотеки) в добровільному порядку та без будь-якого фізичного, психічного та іншого примусу власноручно підписала договір іпотеки, тим самим надавши іпотекодержателю - ТОВ «ФК «Алькор Інвест» право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки (квартири за адресою: [ADDRESS] ) у разі порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань [PERSON] АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось за захистом порушених прав до Київського районного суду міста Одеси. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2009 року по справі №2-54/2009 позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1211296, 91 гривень, що еквівалентно 179669,66 доларів США, а також судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду цивільних справ у сумі 30,00 грн. На виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Одеси були видані відповідні виконавчі листи. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року по справі № 520/5826/19 за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», заінтересована особа - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про заміну сторони виконавчого провадження, було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2009 року у справі № 2-54/09 на підставі виконавчого листа № 2-54/09 від 18.03.2009 року, боржником за яким є [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-Б, офіс 207, код ЄДРПОУ 39306471). В рамках виконавчого провадження № 55836300 вищевказана квартира виставлялась на електронні торги на майданчику ДП «СЕТАМ» 05 квітня 2019 року, 16 травня 2019 року та 26 червня 2019 року. Зазначені торги не відбулись. В зв`язку з чим ТОВ «ФК «Алькор Інвест» скористався своїм правом, передбаченим статтею 49 ЗУ «Про іпотеку» та виявив бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою вартістю шляхом заліку своїх вимог в рахунок ціни вищевказаного майна. Так, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1792, виданого 18.06.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежан А.В., набув право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Отже, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» є законним власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Відомостями про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку № Г5-45026-ф/л від 11 березня 2020 року, наданими Позивачу Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі. Факт реєстрації відповідачів у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне розпорядження і користування належним йому майном та призводить до зайвих витрат на утримання вказаної квартири (оплата комунальних послуг, що надаються з врахуванням кількості зареєстрованих у приміщенні осіб). Враховуючи вищевказане, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» змушений звернутися до суду за захистом свого права. Ухвалою суду від 05 червня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі, встановлено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 02 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явились, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 25 січня 2021 року від представника ТОВ «ФК «Алькор Інвест» адвоката Главацького Ю.А. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Так відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Судом встановлено, що 22.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0058/74/67598. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором від 22.11.2006 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки, який посвідчений 27.11.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., за реєстровим номером 4220. Відповідно до умов Договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2009 року по справі №2-54/2009 позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1211296, 91 гривень, що еквівалентно 179669,66 доларів США, а також судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду цивільних справ у сумі 30,00 грн. На виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Одеси були видані відповідні виконавчі листи. Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 28.02.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало, а Акціонерне товариство «ОКСІ БАНК» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за Кредитним договором №014/0058/74/67598 від 22.11.2006 року. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки АТ «ОКСІ БАНК» набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 27.11.2006 року (реєстровий номер №4220). 28.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Позивач набув права вимоги за Кредитним договором №014/0058/74/67598 від 22.11.2006 року. Крім того, 28.02.2019 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено Договір про відступлення прав за іпотечним договором, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., за реєстровим номером 121, відповідно до умов якого Позивач набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 27.11.2006 року (реєстровий номер № 4220). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року по справі № 520/5826/19 за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», заінтересована особа - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про заміну сторони виконавчого провадження, було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2009 року у справі № 2-54/09 на підставі виконавчого листа № 2-54/09 від 18.03.2009 року, боржником за яким є [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-Б, офіс 207, код ЄДРПОУ 39306471). В рамках виконавчого провадження № 55836300 вищевказана квартира виставлялась на електронні торги на майданчику ДП «СЕТАМ» 05 квітня 2019 року, 16 травня 2019 року та 26 червня 2019 року. Зазначені торги не відбулись. В зв`язку з чим ТОВ «ФК «Алькор Інвест» скористався своїм правом, передбаченим статтею 49 ЗУ «Про іпотеку» та виявив бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою вартістю шляхом заліку своїх вимог в рахунок ціни вищевказаного майна. Так, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1792, виданого 18.06.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежан А.В., набув право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином відсутній спір за позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеку, тобто спірну квартиру. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно; іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно абз. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до абз. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно абз. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на умовах визначених на розсуд іпотекодержателя. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Аналізуючи наведені норми, позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки можливе на підставі: окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки; застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Відповідне застереження в іпотечному договорі за своєю юридичною силою прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку здійснюється двома способами: шляхом набуття іпотекодержатилем права власності на предмет іпотеки на підставі застереження в іпотечному договорі або договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від власного імені будь-якій особі покупцеві на підставі застереження в іпотечному договорі або договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». При зверненні стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки. Враховуючи невиконання позичальником - [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним та іпотечним договорами, ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» звернуло стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості боржника в порядку в позасудовому порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 18.06.2019 року ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» звернуло стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом набуття права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.06.2019 року. Відповідно до частини 2 Кредитного договору кредитні кошти надавались банком для використання на споживчі цілі. Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 014/0058/74/67598 від 22 листопада 2006 року, де частиною першою зазначено, що Позичальник зобов`язується передати в заставу Кредитору майно, що буде придбане (квартира за адресою: [ADDRESS] ), протягом десяти календарних днів з дня надання кредиту. Спір між сторонами виник у сфері правовідносин, пов`язаних з здійсненням права власності і безпосередньо даний позов заявлений у спорі, що виник в сфері житлових правовідносин, враховуючи вимогу про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Так, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідки, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] піднаймачі. Факт реєстрації відповідачів у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне розпорядження і користування належним йому майном та призводить до зайвих витрат на утримання вказаної квартири (оплата комунальних послуг, що надаються з врахуванням кількості зареєстрованих у приміщенні осіб). Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у Позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до абз.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно абз.3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Позивач набув права на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Його право власності на даний час і в межах даної справи не оспорюється, тому суд при розгляді справи виходить з того, що позивач став власником нерухомого майна (житлового приміщення), і відповідно попередній власник (власники) право власності на це майно втратив. Право користування та володіння майном (у контексті данної справи: право користування нерухомим майном, яке є житловим приміщенням, для проживання в ньому) власник набув і мав як складову права власності. Члени сім`ї власника набули право проживання (користування) з таких підстав, і їхні права є залежними і похідними від права власності особи, членами сім`ї якого вони є. Відповідно до Кредитного договору кошти надавались банком для використання на споживчі цілі, але слід зауважити, що відповідно до Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору № 014/0058/74/67598 від 22 листопада 2006 року, де частиною першою зазначено, що Позичальник зобов`язується передати в заставу Кредитору майно, що буде придбане (квартира за адресою: [ADDRESS] ), протягом десяти календарних днів з дня надання кредиту, тобто кошти були виділенні на придбання вищевказаної квартири, яка є предметом іпотеки, Позивач як іпотекодержатель та новий власник звертався до відповідача із письмовими вимогами про звільнення квартири у порядку ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Проте вказані вимоги Відповідачем були проігноровані та не виконані. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-158цс14 право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Виникнення у членів сім`ї власника жилого будинку права на користування житлом є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а тому припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сім`ї на користування житлом. Таким чином, зміна власника житлового приміщення є наслідком втрати права користування цим приміщення членів сім`ї колишнього власника. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Позивач просив стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень, матеріали справи містять квитанції про сплату судового збору.

Outcome: approved