Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

18.04.2016 позивач звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право власності на спадкове майно, а саме на: - 1/2 частину житлового будинку № 4 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Леніна у селищі Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області. В судовому засіданні позивач та її представник не з»явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 09.07.2008 [PERSON] та позивач [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого дружина отримала прізвище чоловіка «Потапенко», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 09.07.2008 серії І-БК № 086265 (а.с. 7). Чоловік позивача [PERSON] помер 07.08.2013 у віці 60 років у с. Михайлівка Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 09.08.2013 серії І-АП № 272018 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частину житлового будинку № 4 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Леніна у селищі Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації то таке право виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2011, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 2851 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], позивач та [PERSON] придбали у рівних частках кожний цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 4, що знаходиться по вул. Леніна селищі Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, Україна. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1968 року побудови, двох сараїв, гаражу, вбиральні, огорожі, літньої кухні, криниці та має інвентаризаційну вартість 119\~993,00 грн. (а.с. 18-19). Як зазначає позивач у позовній заяві, після смерті [PERSON] вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Армянського міського нотаріального округу Автономної Республіки [PERSON] Володимирівни, якою була відкрита спадкова справа за № 162/2013, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 16.09.2013 № 35130953 (а.с. 9). Відповідно до Наказу Міністра юстиції України від 07.07.2014 № 1087/5, особи, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території АР Крим та міста Севастополя і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації (згідно з додатком, у якому зазначено [PERSON]В.) повинні припинити приватну нотаріальну діяльність по відповідному нотаріальному округу з 08.07.2014 та протягом одного місяця передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Як вбачається із [PERSON] від 25.03.2016 № 530/01-18, який надійшов від Державного нотаріального архіву Херсонської області, спадкова справа № 162/2013 щодо майна померлого [PERSON] до даного архіву не здавалась усіма нотаріусами АР Крим. Вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved