Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

17 жовтня 2013 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди. В позові зазначила, що з нею по сусідству проживає відповідач та з ним останнім часом склалися неприязні відносини. У відповідача у власності маються три корови, яких він щодня жене повз її квітник біля огорожі будинку та їй за ними постійно приходиться прибирати. 09 липня 2013 року вона зробила зауваження співмешканці відповідача, попросила не ганяти корів біля огорожі її будинку та відповідач на це, вранці 11 липня 2013 року, став ображати її нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою. 10 серпня 2013 року, в той час коли вона поралася біля квітника, відповідач знову почав ображати її нецензурною лайкою, показував дулі, плював на неї та називав «триперною». Такі ж дії відповідач вчиняв у відношенні неї і 12 серпня 2013 року. На дії відповідача вона неодноразово зверталася із заявою до Березнегуватського РВ УМВС, однак в порушенні кримінальної справи щодо нього весь час відмовлялося та матеріали за розглядами її заяв списувалися в наряд. Зазначені висловлювання відповідача позивачка вважала такими, що принижують честь та гідність, завдають їй душевних страждань, і просила захистити їх шляхом визнання дій відповідача протиправними, визнання його висловлювань такими, що принижують її честь та гідність, зобов'язання відповідача припинити зазначені дії та стягнення з нього завданої їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 5 000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що в зв'язку з прогоном відповідачем корів повз її будинок та через земельну ділянку, яка закріплена за нею для здійснення благоустрою, у неї з ним постійно виникають конфлікти. Відповідач ображає її нецензурною лайкою, плює на неї, жбурляє каміння, показує дулі, принижує та декілька разів обзивав її «триперною». Її звернення до правоохоронних органів, сільського голови та голови райдержадміністрації щодо неналежної поведінки відповідача, ніякого результату не дали. Через постійні образи відповідача вона зазнала душевних страждань, безсоння, погіршення самопочуття, їй соромно виходити на люди та виправдовуватися перед сусідами. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити через приниження відповідачем честі та гідності позивачки. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог позивачки заперечував, пояснив, що проживає з нею по сусідству та у нього дійсно постійно виникають конфлікти через те, що ганяє корів повз її двір. Між ними дійсно виникали конфлікти 11 липня і 10 серпня 2013 року та нецензурною лайкою він її не ображав, каміння не жбурляв, плював не на неї, а собі під ноги та «триперними» обзивав корів, а не її. Конфлікту 12 серпня 2013 року взагалі не було, оскільки його того дня вдома не було. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного. Позивачка і відповідач проживають по сусідству по вул. Новій в с. Калуга Березнегуватського району Миколаївської області, про що свідчать копія паспорту позивачки, виданого Березнегуватським РВ УМВС 05 квітня 1996 року та довідок, виданих Калузькою сільською радою Березнегуватського району 27 серпня, 10 вересня та 25 листопада 2013 року (а.с.4,17,20,37). Повз квітник біля огорожі будинку позивачки, відповідач постійно ганяє своїх корів, в зв'язку з чим між ними виникають конфлікти. 11 липня та 10 серпня 2013 року із вищевказаного приводу між сторонами виник конфлікт, в результаті якого відповідач ображав позивачку нецензурною лайкою, принижував її, показував дулі, плював на неї та казав, що вона «триперна». Зазначене підтверджується копією постанови слідчого Березнегуватського РВ УМВС від 30 липня 2013 року та показами свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], наданих в судовому засіданні (а.с.10). Розпорядженням Калузького сільського голови Березнегуватського району Миколаївської області № 16/Д від 12 серпня 2013 року, за позивачкою закріплено територію перед її домоволодінням для здійснення благоустрою (а.с.14). У відповідності до довідки головного лікаря Березнегуватської центральної районної лікарні від 04 вересня 2013 року позивачка на обліку у лікаря дерматолога з приводу венеричних хвороб не перебуває (а.с.18). Згідно довідок Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 25 грудня 2013 року та 23 січня 2014 року позивачка користується повагою та авторитетом серед односельчан, скарг на її поведінку від жителів с. Калуга та від сусідів до сільської ради не надходило (а.с.40,41). Відповідно до ст.ст.3, 28 Конституції України людина, її честь і гідність, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий поводженню, що принижує його гідність. Такі ж права, передбачені й ст.297 ЦК України, яка крім того передбачає право особи на звернення до суду за захистом її честі та гідності. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст.34). Разом з тим відповідно до ст.69 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї та відшкодовується грішми, розмір яких визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Доводи позивачки про конфлікт з відповідачем 12 серпня 2013 року та висловлення ним в цей день образ на її адресу судом до уваги не приймаються, оскільки згідно показів свідка [PERSON], наданих в судовому засіданні, відповідач в цей день вдома не перебував. Не приймаються до уваги судом також покази свідків [PERSON] та [PERSON] про не висловлення відповідачем на адресу позивачки нецензурної лайки під час конфліктів 11 липня та 10 серпня 2013 року, оскільки [PERSON] є співмешканкою відповідача, а [PERSON] її донькою та їх покази протирічать показам інших свідків у справі. З огляду на викладене, враховуючи, що факти висловлювання відповідачем на адресу позивачки нецензурної лайки, образ, приниження 11 липня та 10 серпня 2013 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо визнання висловлювань відповідача такими, що принижують її честь та гідність в зазначені дні є обґрунтованими, а вимоги щодо стягнення моральної шкоди, з урахуванням глибини душевних страждань, підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1000,00 грн. Суд відмовляє позивачці в задоволенні вимог про захист честі, гідності шляхом визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його припинити зазначені дії, оскільки захист даного права у зазначений спосіб чинним законодавством не передбачено. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці витрат на оплату судового збору.

Outcome: partial