Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

18 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні позивачка прохала в частині позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду, а в частині визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом просила задовольнити, та пояснила, що її батькові [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області,згідно сертификату на право на земельну частку (пай) . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина. Батько заповіту не залишив. Вона є спадкоємицею за законом першої черги. Відповідачка по справі [PERSON] оформляти спадщину не бажає. Після смерті спадкодавця вона прийняла спадщину фактично, користувалася спадковим майном свого батька, а саме: предметами домашньої обстановки, технічним інвентарем ,обробляла сад та город. У березні місяці 2013 року орендар запропонував їй укласти договір оренди земельної ділянки, що ніби-то значиться за батьком. Після цієї пропозиції, вона дізналась, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) але Державний акт на право власності на землю не оформляв. Сертифікат втрачений за невизначених обставин. Про втрату сертифікату на земельну частку (най), нею було подано оголошення в газету »Краєвид». Звернувшись у відповідні органи з питання отримання дублікату сертифіката , вона отримала відмову,з пропозицією звернутися для вирішення даного питання до суду. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, їй було також відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, та запропоновано звернутися до суду. За таких обставин, не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона не може отримати спадкове майно, після смерті батька, тому просить поновити її право на звернення до суду та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, від прийняття спадщини відмовилась на користь [PERSON] та проти задоволення її позову не заперечувала. Суд заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження ( серії [NUMBER] ,виданого у Волоська Балаклія Куп'янського району Харківської області від 01 жовтня 1964 року, вбачається ,що [PERSON] ,народилась [INFO] в с. В.Балаклія Куп'янського району Харківської області, її батьками у зазначеному свідоцтві вказані відповідно: [PERSON] та [PERSON] Свідоцтво про народження (серія [NUMBER] видане у Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області 02 лютого 1971 року) вбачається ,що [INFO] народилась [PERSON] ,батьками якої вказано відповідно: [PERSON] та [PERSON] З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 жовтня 2013 року вбачається, що позивачка уклала шлюб з [PERSON], який було розірвано 13 жовтня 1988 року. Відповідно до свідоцтва ( серія [NUMBER] ,виданого Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 03 грудня 2001 року, [PERSON], помер [INFO]. Довідкою №838 відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області від 23 серпня 2013 року, зазначено, що за [PERSON], який помер [INFO], значиться сертифікат (серія ХР №0192100 ,зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року за №115 по реформованому КСП «Нова Зоря», площею 8,98 умовних кадастрових гектари. В книзі реєстрації є підпис власника про його отримання. В видачі дублікату сертифікату замість втраченого, позивачці відмовлено, так як сертифікати роздруковувались в одному екземплярі на руки, архівні екземпляри відсутні та не виготовлялися, дублікати втрачених сертифікатів не видаються. Для визнання права власності на земельну частку (пай) позивачці рекомендовано звернутись до суду. Вищезазначений сертифікат на право земельну частку (пай) було втрачено про, що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» (а.с.18). Згідно довідки №294 Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 08 липня 2013 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO], був зареєстрованим та постійно проживав один, на території даної сільської ради за адресою: [ADDRESS], відповідно до запису в погосподарській книзі сільської ради №2, особовий рахунок [NUMBER]. Листом за №С-209 Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 05 вересня 2013 року, позивачці, відмовлено в видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) замість втраченого, в зв'язку з їх відсутністю та рекомендовано звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Враховуючи це листом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 26 вересня 2013 року, позивачці в прийнятті спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] - відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, той факт, що [PERSON], поховала свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Після поховання свого батька, донька [PERSON] користувалася і користується предметами домашнього вжитку, обробляє город, стежить за будинком. За таких обставин, не маючи державних актів на право власності на земельні ділянки, позивач не може отримати спадкове майно. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 квітня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне законодавство , зокрема і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Цивільного кодексу УРСР).. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі ) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого , яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.5 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги в частині встановлення факту ,що має юридичне значення суд залишає без розгляду. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved