Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

17.11.2020 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею право приватної власності на гараж № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки 4611800000:01:009:0170, що знаходиться на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Вона та її брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємці першої черги, які б претендували на спадкове майно, відсутні. У встановлений законом строк вона звернулась до Червоноградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а її брат із заявою про відмову від спадщини. Постановою від 30.10.2020 р. державний нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, та одночасно було рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом. Вказала, що рішенням виконкому Червоноградської міської ради від 15.11.1984 р. №419, її батькові виділено земельну ділянку під будівництво цегляного гаража в районі шахти ім. Лопатіна за № [NUMBER] (в подальшому змінено адресу гаража на № [NUMBER] в групі гаражів на [ADDRESS] ). На вказаній вище земельній ділянці її батько побудував гараж, яким користувався до дня смерті, однак не зареєстрував на нього право власності у встановленому законом порядку. Ствердила, що наданий час вона продовжує користуватись гаражем, проте через відсутність правовстановлюючих документів на таке майно позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Ухвалою від 23.11.2020 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 05.02.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.03.2020 р.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві. Суду пояснила, що вона успадкувала усе майно, яке входило у спадкову масу, окрім гаража. Представник відповідача будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечив та суду пояснив, що він є братом позивачки, а покійний був їхнім батьком. Ствердив, що на спірний гараж не претендує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] (позивачка) є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 20.12.1962 р.. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.07.1982 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого її прізвище « [PERSON] ». Зі змісту позовної заяви та особистих пояснень [PERSON] (третьої особи) у судовому засіданні встановлено, що останній є братом позивачки. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів №419 від 15.11.1984 р., надано дозвіл [PERSON] побудувати цегляний гараж за № [NUMBER] , розміром 3,50х6,50 в районі шахти ім. Героя Радянського Союзу [PERSON] .. Наказом начальника Управління містобудування та архітектури Червоноградської міської ради №16-42/32-19 від 06.12.2019 р., змінено адресу гаража, розташованого в групі гаражів на [ADDRESS] (з північної сторони гаражного кооперативу №3) з «гараж № [NUMBER] в районі шахти ім. Героя Радянського Союзу [PERSON] » на «гараж № [NUMBER] в групі гаражів на [ADDRESS] (з північної сторони гаражного кооперативу №3) у відповідності до нової інвентаризаційної схеми розташування існуючих гаражів та їх нумерації на [ADDRESS] (з північної сторони гаражного кооперативу №3), затвердженої рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 27.11.2014 р. №206 «Про затвердження схем розташування гаражів та їх нумерації у м. Червонограді». Відповідно до копії технічного паспорта та довідки Червоноградського МБТІ № 6717 від 26.11.2020 р. на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] (колишній гараж № [NUMBER] в районі шахти ім. Героя Радянського Союзу [PERSON] ), загальною площею 20,2 кв.м, станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності на спірний гараж не проводилась. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2019 р., [PERSON] ,\~ [INFO] , помер [INFO] у віці 93 роки. Відповідно до копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4613030852020 від 27.04.2020 р. та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №218158777 від 29.07.2020 р., земельна ділянка по [ADDRESS] , на якій розташований гараж № [NUMBER] , кадастровий номер - 4611800000:01:009:0170, з 23.07.2020 р. зареєстрована за позивачкою на праві приватної власності. 30.10.2020 р. державний нотаріус Червоноградської ДНК виніс постанову №439/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовив у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний гараж, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями, що викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Фактичні обставини справи свідчать про те, що право власності на гараж було набуте [PERSON] у встановленому законодавством України порядку, однак відповідним чином не зареєстроване. Після його смерті вище вказаний гараж входить до складу спадщини. Спадкоємцями за законом померлого [PERSON] є позивачка та її брат (третя особа), який відмовився від прийняття спадщини та позовні вимоги підтримав. Позивачка не має у своєму розпорядженні правовстановлюючих документів на гараж, внаслідок чого не визнається її право власності на це майно. Суд вважає переконливими доводи й аргументи позивачки про те, що відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів та невизнання за нею права власності перешкоджає їй у реалізації спадкових прав та в цілому призводить до порушення майнових прав та інтересів. За таких обставин і міркувань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved