Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

19.08.2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А. А. від 05.10.2019 року, зареєстрований в реєстрі за №6052 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630125687 від 25.04.2014р. ( за період з 16.01.2019 року по 23.09.2019 року) в сумі 41422,00 грн. У своїй заяві позивач посилається на те, що вимоги відповідача надані нотаріусу не відповідають вимогам закону. Кредитний договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений. Крім того, відсутня безспірність розміру заборгованості та строк стягнення перевищує встановлений законом, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що змусило її звернутись до суду з позовом. Ухвалою від 21серпня 2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А. А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Третя особа приватний виконавець Клітченко О. А. у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 05.10.2019 року приватний нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №6052, яким остання пропонує звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором 630125687 від 25.04.2014 року, укладений ним з АТ «Альфа-банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ « Кредитні ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 23.09.09.2019 року. Сума заборгованості складає 40772 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23 777, 20 грн, строкова заборгованість по неплаченим відсоткам за користування кредитом - 943,27 грн, строкова заборгованість за штрафами та пенею - 10 051,53 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 650 грн, які підялгають стягненню з боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О. А. від 07.07.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №6052, виданого 05.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А. А., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Як вбачається з копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих приватним виконавцем, підставною вчинення виконавчого напису стали: анкета - заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа- банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» від 25.04.2014 року, заява про відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-банк» від 25.04.2014 року, додаток до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 25.04.2015 року, витяг з договору факторингу №16-01/19/2 від 16.01.2019 року між ТОВ «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал»,витяг з договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року між ТОВ Кредитні ініціативи та ТОВ «Фінансова компанія «Веста». Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 Відповідно до п. 1 вказаного Переліку: нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Альфа-банк» було укладено кредитний договір №630125687 від 25.047.2014 року, проте він нотаріально не посвідчений, тому в момент вчинення виконавчого напису 05.10.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.1 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, наявні інші обставини, які свідчать про неможливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved