Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини, третя особа - Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради. В обгрунтування позову, з урахуванням уточнень від 30.06.2017 року, зокрема зазначили, що їх [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою з 28 вересня 2013 року по 03.11.2016 рік. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя шлюб між ними розірваний.Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. [INFO], їх син - [PERSON] помер. Вони, [PERSON] та [PERSON] перебувають з 06 січня 1989 року и по теперішній час у шлюбі, проживають окремо від відповідачки, з якою мешкає їх онук. Відповідачка перешкоджає їм у спілкуванні з онуком, не дає можливості бачитись із дитиною. На їх неодноразові прохання надати можливість бачитись з онуком, Відповідачка відмовляла. Вони мають стабільний заробіток, характеризуються позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебувають, а також до кримінальної відповідальності не притягувалися. Вони як дід та баба дитини, прагнуть до спілкування із онуком, до його виховання та до спільного проводження з ним часу. Посилаючись, зокрема на ст.263 СК України, просили суд: усунути перешкоди у спілкуванні з внуком, визначивши наступний спосіб їх участі у спілкуванні та вихованні онука, [PERSON], [INFO], встановивши час спілкування баби та діда з дитиною наступним чином: 1) кожної п'ятниці з 16.00 годин до 19.00 годин неділі за місцем мешкання баби та діда та без присутності матері, [PERSON]; 2) в день народження [PERSON], тобто [INFO], за згодою сторін; 3) в день святкування Пасхи, за згодою сторін; 4) в день святкування Різдва, за згодою сторін; 5) спільний відпочинок 15 днів без присутності відповідачки влітку, щороку, з повідомленням відповідачки про місця та часу відпочинку на території України, за згодою сторін. В судове засідання, позивачі [PERSON] та [PERSON], та їх представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог. Справу просила розглянути за її відсутності. Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі у судовому розгляді. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними бабою та дідом малолітнього [PERSON], [INFO] та проживають за адресою: [ADDRESS]. Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], разом з сином, проживають окремо від [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно д ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно зі ст.263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частина 2 ст.159 СК України передбачає, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина 1 ст.61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, оскільки з боку Відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, з урахуванням уточнень, в повному обсязі, та в силу положень ст.61 ЦПК України обставини викладені позивачами у позовній заяві не підлягають доказуванню, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved