overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що 02 травня 2014 року він під розписку позичив [PERSON]. 3000 (три тисячі) гривень, строком до 14 червня 2014 року, у разі прострочення остання зобов'язується виплачувати відсотки за прострочення боргу у розмірі 2 відсотки. На підставі чого, [PERSON] зобов'язана сплатити на його користь борг, який станом на 18 вересня 2014 року становить: 3000 грн. та відсотки в розмірі 5760 грн.00 коп. (2% за прострочення повернення боргу, за 96 календарних днів). Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за розпискою на загальну суму 8760,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про дату і час судового засідання відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2014 року [PERSON], на підставі розписки, взяла в борг у [PERSON] суму в розмірі 3,000 грн., зобов'язалася повернути вказану суму 14 червня 2014 року, а в разі неповернення - сплатити штраф в розмірі 2% від неповернутої суми за кожен день прострочки (а.с.6, оригінал розписки - а.с.13). Статтею1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. До цього часу свої зобов'язання відповідач не виконав. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами божник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавством. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми заборгованості з [PERSON] на підставі розписки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 серпня 1992 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач вів аморальний спосіб життя, що призвело до лави засуджених. Подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції, відповідно до ст.158-1 ЦПК України позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 1992 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 323 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 30 жовтня 1992 року, актовий запис № 672 (а.с. 8). Дані правовідносини регулюються СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] В обґрунтування заяви зазначає, що між нею та [PERSON] склалися щирі стосунки, вони проживають однією сім`єю, мають спільну дитину та мають намір зареєструвати шлюб. Оскільки заявниця та [PERSON] вирішили укласти шлюб, але зареєструвати шлюб в органах РАЦС вони не мають можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку, вона просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] Заявник та заінтересовані особи звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності. Від Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області заяв, повідомлень про причини неявки не надходило, підстав неявки суду не пояснено. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON]. Заявник просила надати право на шлюб з [PERSON], [INFO], громадянином України. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років за рішенням суду їм може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2005 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27.08.2005 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №213 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №83 (а.с. 8). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач має можливість матеріально допомагати синові в період навчання, однак добровільно свій обов'язок по утриманню своєї дитини, яка продовжує навчання, не виконує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.11). Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], який з 01.09.2013р. навчається в ДПТНЗ «Володарський професійний аграрний ліцей» на денній формі навчання за професією Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, водій автотранспортних засобів (категорія «С» з терміном навчання 3 роки, але добровільно свого законного обов'язку по утриманню свого повнолітнього сина не виконує. Дані правовідносини регулюються ст.ст.183, 199 ч.1, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких продовження навчання повнолітніми дітьми і наявність у зв'язку з цим потреби в матеріальній допомозі, зобов'зує батьків утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за наявності можливості надавати матеріальну допомогу; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню повнолітнього сина, який навчається ДПТНЗ «Володарський професійний аграрний ліцей» на денній формі навчання і потребує у зв'язку з цим щомісячних витрат, чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 400 грн. в примусовому порядку до закінчення ним навчання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати як спадкоємиця за законом. Проте, вона не може реалізувати своє право на спадщину та оформити пенсію, через розбіжності у написанні по батькові у свідоцтві про її народження, де помилково вказано [PERSON] замість [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд, що з'явитись в судове засідання не має можливості та просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO] дійсно є батьком [PERSON], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання сина не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату і час розгляду справи в суді (а.с.11). З'ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, провівши заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Із змісту ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач інших утриманців не має, його стан здоров'я задовільний, працює, ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її неповнолітнього сина, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, уточнивши, що просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 15% доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а. с. 4). Від шлюбу [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 33 від 31 серпня 2014 року, виданою товариством власників квартир «Наш дім» (а. с. 6), та не заперечується сторонами. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради від 01 вересня 2014 року № 370 (а. с. 7) [PERSON] перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини з 01 липня 2014 року по 31 липня 2017 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», [PERSON], про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, якою просила стягнути з ПрАТ «УОСК» страхове відшкодування в розмірі 33284,65 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000,00 гривень, пеню в розмірі 1313,23 гривень, з [PERSON] - франшизу в розмірі 1000,00 гривень, втрату товарної вартості в розмірі 5839,25 гривень, сплачений судовий збір в розмірі 424,37 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.01.2014 року, на вул. Жолудева, в місті Києві, сталось ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та належить на праві приватної власності позивачу. 28.03.2014 року Постановою Святошинського районного суду міста Києва, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8839762, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія». 14.05.2014 року ПрАТ «УОСК» повідомило позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 13789,44 гривень. Позивач не погодився з розміром шкоди, оцінної ПрАТ «УОСК». Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит». За виконання дослідження Позивач поніс витрати в розмірі 1000,00гривень Згідно Звіту Про визначення вартості матеріального збитку, ринкова вартість автомобіля позивача складає: 199285,43 гривень, вартість відновлювального ремонту становить 34284,65 гривень, вартість матеріального збитку складає 40123,90 гривень. З моменту ДТП винуватець ДТП - [PERSON] та ПрАТ «УОСК» відшкодування завданих збитків не здійснили. У судове засідання представник позивача [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідач ПрАТ «УОСК» в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, 01 грудня 2001 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 55. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку з відсутністю між ними поваги, довіри, підтримки, розуміння, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 01 грудня 2001 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 55, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved