Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 місяців, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заявник у своїй заяві посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27 жовтня 2007 року. Від сумісного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [PERSON] та їхній син [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні стосунки, внаслідок чого останній почав вчиняти відносно заявника дії, які мають ознаки психологічного та фізичного насильства. [PERSON] проявляє агресію, висловлюється нецензурною лайкою, псує майно та наносить тілесні ушкодження заявнику. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] просив відмовити в задоволенні заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 27\~жовтня 2007\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Кобеляцького районного\~управління юстиції\~Полтавської області\~було зареєстровано\~шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Із матеріалів справи вбачається, що між заявником, [PERSON] , та заінтересованою особою, [PERSON] , виникли неприязні стосунки, внаслідок чого останній почав вчиняти відносно заявника дії, які мають ознаки психологічного та фізичного насильства (а.с. 14-23, 27-28). Окрім цього, матеріалами справи підтверджено факт спричинення заявникові 11 грудня 2021 року легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3178 від 13.12.2021 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 24-26). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь, згідно із п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З огляду на наведене та з урахуванням наданих заявником доказів суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці. Тому з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів [PERSON] доцільно встановити відносно [PERSON] обмежувальний припис строком на один місяць з покладанням на нього наступних обмежень та зобов`язань: 1) заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Щодо встановлення таких обмежувальних заходів строком на шість місяців, то суд вважає, що в даному випадку заявником не доведено необхідності видачі обмежувального припису строком на шість місяців, а з огляду на надані суду докази, застосування обмежувального припису на такий тривалий термін може носити непропорційний та надмірний характер для зацікавленої особи. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦК України про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію, та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial