Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

18 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 16 липня 2010 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до його умов позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії та пені. В свою чергу банк, в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченою кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення своїх зобов'язань своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 31 березня 2018 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 82455 грн. 28 коп., з яких: 4023 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 73929 грн. 51 коп. заборгованість по процентам, 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3902 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова), яку разом із судовим збором банк просить стягнути з відповідача. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив ним не поданий. Тому, зважаючи на наявну в матеріалах справи згоду позивача про можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, підписаної відповідачем, було укладено кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 6000 грн. Згідно даної анкети відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. У наданих банком Умовах та Правилах надання банківських послуг та Довідці про умови обслуговування кредитних карт «Універсальна» викладені умови кредитування, зокрема базова ставка по відсоткам за користування кредитом, пеня, комісія, штраф, тощо. Із наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що строк дії виданої [PERSON] платіжної картки № 4149437104766041 встановлений до вересня 2014 року. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувалася кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення датоване 13 березня 2018 року. За підрахунками банку станом на 31 березня 2018 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 82455 грн. 28 коп., з яких: 4023 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 73929 грн. 51 коп. заборгованість по процентам, 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3902 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно надано позивачем розрахунку відповідач багаторазово періодично користувався кредитними коштами, частково погашав борг і, відповідно, погоджувався з встановленою банком процентною ставкою за користування кредитом та іншими умовами укладеного договору. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, [PERSON] допустила заборгованість по кредитному договору, що в силу ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з боржника на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов'язання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Із урахуванням викладених обставин справи, балансу інтересів сторін, загального розміру заборгованості за кредитом та відсотками, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з боржника неустойки у вигляді пені у розмірі 100 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів суд відмовляє, оскільки стягнуто пеню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 95%, а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1673 грн. 90 коп. (1762 грн. 00 коп. - 100%, 1673 грн. 90 коп. - 95%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію.

Outcome: partial