Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

19.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 7,9234 га з кадастровим номером № 2321810100:28:006:0003, яка знаходиться на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Позивач у позові зазначив, що 19 серпня 2012 року, у віці 85 років померла його рідна мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖС № 238012, видане 22.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області та довідкою № 213 про причини смерті, виданою 20.08.2012 року Гуляйпільською ЦРЛ. При житті, заповіт нею складено не було. Його батько та її чоловік, [PERSON] теж давно вже помер. Факт його родинних відносин із його мамою підтверджується свідоцтвом про його народження серії ЯГ № 583351, виданим 01.09.1954 року Гуляйпільським Бюро ЗАГС Запорізької області. Позивач був їхнім єдиним сином, а тому інших спадкоємців, окрім нього більш не має. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7, 9234 га з кадастровим номером № 23218110100:28:006:0003, що розташована на території Гуляйпільської міської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 156630 виданий 20.03.2006 року Гуляйпільським районним відділом земельних ресурсів та підписаним головою Гуляйпільської РДА. Позивач не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у терміни, визначенні ст. 1270 ЦК України, оскільки взимку 1 лютого 2013 року позивач підсковзнувся і впав. Внаслідок падіння позивач сильно пошкодив звязки правого колінного суглоба і у звязку з цими обставинами, знаходився на лікуванні в Гуляйпільській ЦРЛ з 01.02.2013 року по 01.03.2013 року, що підтверджується довідкою, виданого 13.06.2017 року КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня». Коли позивача виписали з лікарні, то виявилось що 19 лютого 2013 року закінчився кінцевий 6-ти місячний термін, визначеним діючим законодавством, для подання ним заяви нотаріусу, про прийняття спадщини. 19 червня 2017 року, він все ж таки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак у прийнятті від позивача заяви про прийняття спадщини нотаріусом йому було відмовлено. 19 червня 2017 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], було видане йому пояснення за № 140/02-14, у якому зазначено, що оскільки після відкриття спадщини пройшло вже більше шести місяців, ним не надано документів щодо спільного проживання за однією адресою із померлою, позивач як спадкоємець за законом має право оформлення спадщини після визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Таким чином, позивач вважає, що його право на спадщину є порушеним і реалізувати його в іншому порядку, окрім судового захисту його права та законних інтересів він не може. Причини пропуску позивачем вказаного строку, він вважає поважним, оскільки у звязку із тяжкою травмою ноги на той час та лікуванням, а саме у кінцевий період подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини з 01.02.2013 року по 01.03.2013 року, позивач просто фізично не міг своєчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки взагалі не міг ходити і місяць фактично пролежав. В 2013 році позивач вже звертався до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як пропустив він його через скрутне матеріальне становище. У задоволенні його позову було відмовлено. При цьому позивач вважає, що він хоча і звертався до суду із приводу спору між тими самими сторонами і про той самий предмет спору однак його звернення до суду було обґрунтоване іншими підставами, а саме позивач звертався із підстав пропуску строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини з підстав юридичної необізнаності, а не з підстав пропуску цього строку у звязку з хворобою, а саме тяжкою травмою ноги. Прохає суд задовольнити його позов у повному обсязі та визначити йому [PERSON], [INFO], додатковий двомісячний строк, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої 19 серпня 2012 року, його рідної матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а.с. 16) Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 23-26) Представник відповідача Гуляйпільської обєднаної територіальної громади, у особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохають проводити розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с. 20). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд\~приходить до таких висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 серпня 2012 року мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 238012, виданого 22.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 183 (а. с. 8) та копією довідки про причину смерті № 213 від 20.08.2012 року (а.с. 9). В свідоцтві про народження позивача серії ЯГ № 583351, виданого Гуляйпільським рай бюро ЗАГС Запорізької області від 01 вересня 1954 року, у графі «мати» зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с. 11). Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 7,9234 га, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, і право власності на яку відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 156630, виданого на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації від 20 жовтня 2005 року № 451 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належало [PERSON] (а .с. 10). Відповідно до довідки КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» від 13.06.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO] перебував на амбулаторному лікуванні в Гуляйпільської ЦРЛ з 01.02.2013 року по 01.03.2013 року з діагнозом: пошкодження звязок правого колінного суглобу, синовіт зправа (а.с. 12). Приватний нотаріус [PERSON] надала пояснення від 19.06.2017 року за № 140/02-14, в якому зазначила, що після відкриття спадщини пройшло вже більше 6 місяців та позивачем не надано документів щодо спільного проживання за однією адресою з померлою, і він як спадкоємець за законом має право на оформлення спадщини після визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с. 13). На запит суду приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] повідомила, що спадкова справа щодо майна померлої 19.08.2012 року [PERSON] нею не заводилася (а.с.22). 14.07.2017 року Гуляйпільською державною нотаріальною конторою на запит суду надана відповідь, що після померлої 19 серпня 2012 року [PERSON], спадкова справа не заводилась (а.с. 29). Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті його матері, інших відомостей суду не надано. Відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 315/389/13-ц від 22.05.2013 року позовна заява [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишена без задоволення, оскільки причини пропуску строку судом були визнані не поважними, зокрема не доведено скрутне матеріальне становище позивача, а його юридична необізнаність взагалі не може бути такою підставою (а.с.27). Таким чином, позивач протягом усього цього часу приймав заходи щодо належного оформлення свого права на спадщину, але з обєктивних причин не зміг цього досягти в позасудовому порядку. Суд задовольняючи позов виходить з такого. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставин щодо прийняття кимось спадщини та заведення спадкової справи судом не встановлено. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємці пропустили шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає їм право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи, свої вимоги щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач повідомив, що він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори чи уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування з питання оформлення спадщини, в зв'язку з тим, що хворів, на підтвердження чого надав відповідні медичні документи, які досліджені судом. Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, що у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України є підставою для задоволення позову в частині визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, визнання Гуляйпільською обєднаною територіальною громадою в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved