Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

18.09.2014 року відкрито провадження у даній справі. Охтирський міжрайонний прокурор в інтересах держави свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2008 року головою Охтирської районної державної адміністрації було винесено розпорядження № 657 про надання дозволу громадянам, в тому числі відповідачу [PERSON], на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва на території Кардашівської сільської ради. 16.12.2008 року рішенням зборів громадян, в тому числі відповідачем [PERSON], уповноваженою особою для написання заяви для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та вирішення інших питань, пов'язаних з отриманням державних актів було обрано [PERSON] Розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації № 842 від 24.12.2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення 14 громадянам земельних ділянок по 0,1 га кожному для ведення індивідуального дачного будівництва на території Кардашівської сільської ради за рахунок земель сільськогосподарського призначення. В подальшому на підставі заяви уповноваженої особи було видано розпорядження № 366 від 25.06.2009 року, яким внесено зміни в розпорядження № 842 від 24.12.2008 року в частині викладення пункту 1 в новій редакції, де змінено слова «затвердження проекту землеустрою» на «погодження проекту землеустрою», також вказаним розпорядженням визнано такими, що втратили чинність п.п. 2, 3, 4 вищезгаданого розпорядження № 842. На даний час розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 366 від 25.06.2009 року не скасоване. 25.06.2010 року відділом Держкомзему України в Охтирському районі всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 186 ЗК України видано відповідачу [PERSON] державний акт серія ЯЗ № 355291 на право приватної власності на земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва (зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0110615041334), площею 0,1 га, в результаті чого з державної власності у приватну незаконно передано вказану земельну ділянку, чим заподіяно шкоди інтересам держави. Підставою для видачі вказаного державного акту зазначено розпорядження Охтирської районної державної адміністрації від 24.12.2008 року № 842, яке фактично, на час видачі державного акту, не містило положень, які надавали право громадянам отримати у приватну власність земельні ділянки. Таким чином, на момент видачі [PERSON] державного акту серії ЯЗ № 355291 від 25.06.2010 року на право приватної власності на земельну ділянку до розпорядження, на підставі якого було видано оспорюваний державний акт, внесені зміни, а пункти, які передбачали право надання земельної ділянки у власність громадян і право видачі державних актів (2,3,4) втратили чинність. В даному випадку Охтирська районна державна адміністрація не була позбавлена права на внесення змін до раніше прийнятого розпорядження, оскільки правовідносини щодо передачі у власність земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки [PERSON] не настали, так як зміни до розпорядження № 842 від 24.12.2008 року прийнято 25.06.2009 року, а державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів лише 25.06.2010 року, що узгоджується з позицією Верховного Суду України. Правовідносини, пов'язані з реалізацією прав у громадян, у відповідності до вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України до прийняття розпорядження Охтирської районної державної адміністрації № 366 від 25.06.2009 року не настали, оскільки державний акт серія ЯЗ № 355367 на право приватної власності на земельну ділянку зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів та виданий [PERSON] лише 25.06.2010 року, тобто після прийняття розпорядження про внесення змін. У зв'язку з цим відповідач [PERSON] отримав оспорюваний державний акт про право власності на землю без відповідної правової підстави. У подальшому вказана земельна ділянка згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2010 року була придбана відповідачем [PERSON] Тому просить поновити строки звернення до суду, визнати недійсним державний акт серії ЯЗ № 355291 від 25.06.2010 року виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, на території Кардашівської сільської ради за межами населеного пункту, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2010 року, укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] з [PERSON] та повернути земельну ділянку у власність держави. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Представник Охтирської РДА в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до принципу рівності, встановленого в ст. 5 ЗК України, держава забезпечує рівність права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та невтручання держави в здійснення громадянами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені ч. 5 ст. 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно ч. 8 ст. 118 ЗК України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно із ст. 125 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зі змінами і доповненнями, при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід врахувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування). Відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Встановлено, що згідно розпорядження Голови Охтирської районної державної адміністрації № 657 від 15.10.2008 року було надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва на території Кардашівської сільської ради, до числа яких згідно списку-додатку було включено й відповідача [PERSON] На виконання вказаного розпорядження 24.12.2008 року було винесено Розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 842 про передачу громадянам у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області за межами населених пунктів, та згідно списку-додатку [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1 га на території Кардашівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області. 25.06.2009 року на підставі заяви уповноваженого [PERSON], обраного рішенням загальних зборів від 16.12.2008 року, головою Охтирської районної державної адміністрації було видано розпорядження № 366 про внесення змін до розпорядження № 842 від 24.12.2008 року в частині викладення пункту 1 в новій редакції, де слова «затвердження проекту землеустрою» було змінено на слова «погодження проекту землеустрою», також вказаним розпорядженням визнано такими, що втратили чинність пункти 2,3,4 розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 842 від 24.12.2008 року про надання у приватну власність 14 громадянам вказаних вище земельних ділянок. Розпорядження № 366 від 25.06.2009 року на час розгляду позову чинне і питання щодо його правомірності не порушується. На підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 842 від 24.12.2008 року на ім'я [PERSON] 25.06.2010 року було видано Державний акт серії ЯЗ № 355291, зареєстрований за № 011061501334, на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташованої на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 5920384000:01:002:5369. Однак, розпорядження головою Охтирської районної державної адміністрації було змінено ще 25 червня 2009 року, тому з огляду на визначену ст.ст. 116, 118 ЗК України процедуру не вбачалось підстав для видачі через рік після цього правовстановлюючого документу [PERSON] Крім того, згідно з п. 3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації не були наділені повноваженнями по передачі земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва. Також, протиправність видачі державного акта підтверджується висновком Державної інспекції сільського господарства у Сумській області (лист № 3258 від 06.12.2013 року). Незаконне надання у користування спірної земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів. Оскільки спірна земельна ділянка до того часу, як була незаконно передана у приватну власність [PERSON], перебувала у державній власності, в даному випадку завдано шкоду інтересам держави. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним державного акту серії ЯЗ № 355291 від 25.06.2010 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, на території Кардашівської сільської ради за межами населеного пункту. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори), а ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою ст. 203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2010 року, укладеного між [PERSON] від імені [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 739, відповідач [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 5920384000:01:002:5369. Враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, державний акт на право власності на дану земельну ділянку є недійсним, в зв'язку з чим [PERSON] фактично не набув права на її відчуження, суд дійшов висновку про визнання недійсним укладеного від імені [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2010 року, як такого, що не відповідає вимогам чинного законодавства, та повернення зазначеної земельної ділянки у власність держави. Суд приймає до уваги доводи прокурора, що про незаконне отримання земельної ділянки стало відомо після внесення у грудні 2012 року відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року, тому дійшов висновку, що строк звернення до суду, передбачений ст. 257 ЦК України, не пропущений. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved