Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

19.08.2020 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно середню земельну частку (пай) у розмірі 1.11 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, належала померлому на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №0090901. Позивачка спадщину прийняла, про що державним нотаріусом видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване за № 1490 від 14.09.2001. Оскільки в даний час позивачка вирішила укласти договір оренди земельної ділянки, яку успадкувала після смерті батька з приватним підприємцем, виявилося, що взамін Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) у розмірі 1,11 умовних кадастрових гектарах серії ЛВ №0090901, який зареєстровано за №8127 від 15.06.2000 у відповідній Книзі реєстрації, видано Державний акт на право приватної власності на землю після смерті [PERSON] . На звернення [PERSON] до державного нотаріуса Городоцького нотаріального округу Львівської області Шаравари В.В., з приводу оформлення спадщини після смерті спадкодавця, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0018 га, що розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ №085624 від 29.12.2002, яка належала її батьку [PERSON] , що помер [INFO] . Ухвалою судді від 21.08.2020 провадження у справі відкрито. Позивачка в підготовче засідання 20.10.2020 подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 38). Відповідачем була подана заява про розгляд справи у відсутності представника Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, позов визнають (а.с.45). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~124,\~129 Конституції України\~і ч. 1\~ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16\~ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008, роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] , що посвідчується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.1999 (а.с. 7), отже до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. За вимогами ст.373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Позивачка [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження від 12.02.1965 (а.с. 27). [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №085624 від 29.12.2002 належала на праві власності земельна ділянка (пай) площею 1,0018 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надана йому на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 02.12.2002 №721. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №956 (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за №286/2001 (а.с.24-31). Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори (а.с.9) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку до нотаріуса зверталася [PERSON] , однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті [PERSON] . Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області від 05.06.2020 за №-13-021-287/103-20, вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю, виданий взамін сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №0090901, який зареєстровано за №8127 від 15.06.2000 у відповідній Книзі реєстрації (а.с. 35). З пояснень у позовній заяві, позивачка вказує, що за життя батько [PERSON] вчиняв увесь обсяг дій для набуття у передбаченому законом порядку у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить той факт, що Городоцька районна державна адміністрація, видаючи Державний акт про право приватної власності на землю [PERSON] у 2002 році, тобто після його смерті, фактично визнала право на отримання у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що означений Державний акт зареєстрований у встановленому порядку, ніким не оспорюється, а отже дійсний. Той факт, що бланк державного акту про право приватної власності на землю був заповнений і виданий після смерті [PERSON] не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав спадкодавця на землю, на яку він мав право, тому вважає, що [PERSON] правомірно володів земельною ділянкою площею 1,0018 га, яку позивачка після його смерті прийняла як спадщину, тому, має право власності на означену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим задоволенню, оскільки позивачка згідно закону є спадкоємцем належного її батька майна, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved