Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

19 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 лютого 2008 року [PERSON] уклала кредитний договір № б/н з ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення вимог ст. ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідачка зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач просить достроково повернути кредит на загальну суму 95388,21 грн. станом на 31 жовтня 2017 року, з яких 7710,38 грн. заборгованість за кредитом, 82897,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 4530,39 грн. штраф (процентна складова). Відповідачка у встановлений судом строк надала відзив на позов, в якому зазначила що позовні вимоги вона не визнає, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, який згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Останній платіж здійснений нею 28.07.2014 року, однак за захистом своїх прав до суду позивач звернувся 19.12.2017 року, тобто поза межами встановленого законом трирічного строку. У звязку з вищевикладеним відповідач просила відмовити позивачу в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідно до них про відносини. 19 лютого 2008 року [PERSON] уклала кредитний договір № б/н з ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим у неї утворилась заборгованість за договором в сумі 95388,21 гривень станом на 31 жовтня 2017 року, з яких 7710,38 грн. заборгованість за кредитом, 82897,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 4530,39 грн. штраф (процентна складова). Сума заборгованості за кредитним договором підтверджена належним та допустимим доказом, наданим позивачем, - розрахунком заборгованості за договором б/н від 19 лютого 2008р., укладеному між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та клієнтом [PERSON], станом на 31.10.2017р. (а.с.4-6). Разом з тим, визначаючи суму заборгованості по кредитному договору, суд вважає за необхідно зазначити наступне. Ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобовязані скасувати зазначеним у зазначеній статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до п.180 ч.1\~Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015р. на виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» місто Покровськ Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в [INFO], отже на неї поширюється дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем було безпідставно на суму заборгованості по кредитним договором нараховано штрафи: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 4530,39 грн. штраф (процентна складова), які підлягають виключенню із суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно положень\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися о суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України\~встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До винесення судом рішення відповідачем було надано відзив на позовну заяву про застосування судом позовної давності. Обставин, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, по справі на встановлено. Таким чином, підлягає застосуванню позовна давність, і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача лише часткової заборгованості по процентам за користування кредитом, в сумі 79843,01 грн. (82897,44 грн. 3054,43 грн.) Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог за позовом становить 83,70 %, з розрахунку 95388,21 грн. 100%, 79843,01 грн. х%, х = 79843,01 грн. х 100% : 95388,21 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1339,20 грн., з розрахунку 83,70 % х 1600 грн. : 100%. Відповідно до ст. ст.525, 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial