Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

17.11.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач проситьусунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідача прибрати з межі тимчасову споруду довжиною 10,5 м на відстань 1 м від межі та облаштувати водовідведення тимчасової та господарської споруди таким чином, щоб виключити попадання стічних вод з зазначених споруд на земельну ділянку позивача. Свій позов позивач мотивує тим, що він проживає у житловому будинку №1А по вул. Перемоги в м. Шпола, Черкаської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,1262 га, та є власником зазначеного домоволодіння і користувачем земельноїділянки. По сусідству з позивачем у житловому будинку №3 по вул. Перемоги в м. Шпола проживає відповідач [PERSON], яка є користувачем суміжної земельної ділянки. Використовувати в повній мірі своє право користування на земельну ділянку позивач не може, оскільки відповідач здійснив добудову до господарської споруди, а саме добудував тимчасову споруду довжиною 10,5 м всупереч нормам ДБН по межі земельних ділянок. Більше того на господарській споруді та тимчасовій споруді не облаштовано водовідведення і стічні води заливають належну позивачу земельну ділянку. Приблизно в березні 2017 року позивач звернувся до відповідача, а потім в [PERSON] міську раду про усунення перешкод в користуванні землею, а саме просив відповідача прибрати з межі тимчасову споруду та облаштувати належним чином водовідведення. Однак відповідач відмовився це зробити, почав затівати сварки. 22.08.2017 [PERSON] міська рада, розглянувши факт грубого порушення норм земельного законодавства з боку відповідача, винесла рішення №5-45.18/VIII, яким рекомендувала відповідачу в термін до 01.10.2017 перенести на відстань 1 м від межі земельної ділянки, яка розташована в м. Шпола по вул. Перемоги 1-а, тимчасову споруду ,що прибудована до господарської споруди, та відповідно облаштувати водовідведення, в разі невиконання зазначеного рішення позивачу рекомендовано звернутись до суду. Відповідач всупереч вимогам існуючих норм ДБН та рішення [PERSON] міської ради до цього часу не усунув перешкоди в користуванні земельною ділянкою та відмовляється це зробити. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. У суд позивач та його представник з'явилися, вказали, що позов підтримують повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у суд не зявився, про час дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, щопозивач звернувся до суду з завідомо безпідставним позовом, оскільки ним, по-перше, не надано належного та допустимого доказу про те, що прилегла земельна ділянка перебуває у позивача в користуванні. По-друге, [PERSON] не надала жодного доказу, який би свідчив про порушення прав позивача та підтверджував обставини на які останній посилається, зокрема факт створення позивачу перешкод у користуванні земельною ділянкою за рахунок зведення відповідачем тимчасової споруди на належній йому земельній ділянці та факт попадання дощової води на прилеглу земельну ділянку, якою користується [PERSON] Так. позивач, як на підставу порушення своїх прав, посилається лише на недотримання відповідачем [PERSON] будівельних норм при зведенні тимчасової споруди, при цьому не дотримання ДБН може бути підставою тільки для відповідних уповноважених органів не надані відповідачу як забудовнику дозволу на прийняття спірного об'єкта до експлуатації та визнання за відповідачем на нього права власності. Однак, оскільки спірний об'єкт є тимчасовою спорудою, яка відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягає до введення в експлуатацію, а тому на неї не поширюється і вимоги встановлені ДБН.Крім цього, відповідач є власником земельної ділянки, на якій знаходиться спірна тимчасова споруда, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 043081, а у відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. При цьому дійсно положенням частини 2 ст. 152 ЗК України позивачу, як власнику земельної ділянки або землекористовачу надасться право на захист його порушеного права на землю. Однак при цьому суд вправі задоволити позовні вимоги [PERSON] лише за умови, якщо вона доведе в сукупності: наявність порушеного права та, насамперед, взагалі наявність права щодо земельної ділянки, яка межує із належною відповідачу земельною ділянкою в тій частині де знаходиться спірна споруда. Також відповідач є інвалідом 1 групи, а тому на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] міської ради в судове засідання зявився, вказав, що позов також підтримує, так як відповідачем порушуються правила добросусідства. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.11.2017 було відкрито провадження по справі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Перемоги, 1а, м. Шпола, Черкаської області, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.4-7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37883136 від 22.05.2015, виданим Реєстраційною службою [PERSON] районного управління юстиції Черкаської області (а.с.8). Згідно з рішенням [PERSON] міської ради №5-45/18/VIII від 22.08.2018 міська рада вирішила рекомендувати [PERSON] в термін до 01.10.2017 перенести на відстань 1 м від межі земельної ділянки, яка розташована за адресою вул. Перемоги, 1-а, м. Шпола, тимчасову споруду, що прибудована до господарської споруди. Облаштувати водовідведення із господарської споруди та тимчасової споруди таким чином, щоб не спричиняти незручності у використанні земельної ділянки [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту обстеження земельної ділянки в м. Шпола від 01.11.2017 в результаті обстеження встановлено, що згідно з рішенням земельної (погоджувальної) комісії виконавчого комітету міської ради по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.08.2017 [PERSON] мала перенести до 01.10.2017 року на відстань 1 м від земельної ділянки, яка розташована за адресою вул. Перемоги 1-а, м. Шпола, тимчасову споруду, що прибудована до господарської споруди, облаштувати водовідведення із господарської споруди та тимчасової споруди таким чином, щоб не спричиняти незручності у використанні земельної ділянки [PERSON] Проте станом на 01.11.2017 року [PERSON] не виконала рекомендації комісії (а.с.10). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР №043081 від 17.12.2003 [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради №14-12/27 від 10.07.2003 є власником земельної ділянки площею 0,1782 га, розташованої по вул. Перемоги, 3, м. Шпола, Черкаської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (а.с.38). Відповідач обґрунтовує своє заперечення щодо позову тим, що позивач не є власником земельної ділянки та к як доказ такого твердження надає копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №2317 від 20.07.1981, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради, житловий будинок, який знаходиться за адресою вул. Перемоги, 1а, м. Шпола, Черкаської області, згідно якого даний будинок належить [PERSON] (а.с.39). Однак в матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37883136 від 22.05.2015, виданий Реєстраційною службою [PERSON] районного управління юстиції Черкаської області (а.с.8) житлового будинку за адресою вул. Перемоги, 1а, м. Шпола, Черкаської області за позивачем на підставі ухвали Шполянського районного суду від 15.04.2015 №710/797/15-ц та довідки від 17.04.2018 №358 виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради щодо наявності у користуванні [PERSON] земельної ділянки за адресою вул. Перемоги, 1а, м. Шпола, Черкаської області . Як вказано в ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Стаття 103 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Як вказано в ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що до суду не надано доказів порушення відповідачем прав позивача. Таким доказом є, зокрема, рішення [PERSON] міської ради Черкаської області від 22.08.2017, яким рекомендовано [PERSON] в термін до 01.10.2017 перенести на відстань 1 м від межі земельної ділянки, яка розташована за адресою вул. Перемоги, 1-а, м. Шпола, тимчасову споруду, що прибудована до господарської споруди та облаштувати водовідведення із господарської споруди та тимчасової споруди таким чином, щоб не спричиняти незручності у використанні земельної ділянки [PERSON] та фото таблиці (а.с.41-43). Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] порушує право позивача на користування його земельною ділянкою, позовні вимоги до [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав до суду жодних доказів того, що Шподянська міська рада якимось чином порушує його право на користування земельною ділянкою, тому позов в частині вимог до [PERSON] міської ради задоволенню не підлягає. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Відповідач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позов задовольняється частково, суд компенсує за рахунок держави сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved