overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

19.05.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто, участі в утримані сина відповідач не бере. Стан здоров'я у відповідача задовільний. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісяця, до досягнення ним повноліття, з урахуванням нерегулярних, мінливих доходів відповідача. Одночасно позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності позивача Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - згідно копії рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано; - довідка видана виконкомом Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області підтверджу, що син [PERSON], [INFO] дійсно проживає з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з врахуванням того, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, не працює, має нерегулярний, мінливий доходів (як вказує позивач). Однак позивачем не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень, тому на думку суду, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, так як це буде не менш 30% прожиткового мінімуму та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

19.05.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.06.2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 22.06.2000 року, актовий запис № 574, від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

19.05.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач місце роботи приховує але має можливість сплачувати аліменти, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є поштові повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

19.05.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є опікуном над своєю неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO], на підставі рішення Краматорської міської ради від 07.05.2014 року № 256. Онук проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідачка позбавлена батьківських прав на підставі рішення Краматорського міського суду від 14.02.2014 року, вихованням дитини не займається, допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідачки на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки її заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки її заробітку кожного місяця та до його повноліття. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). На підставі рішення виконкому Краматорської міської ради від 07.05.2014 року № 256, позивачка призначена опікуном над [PERSON] (а.с.8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

19.05.2014р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 29.11.2013р. відповідача [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що такий 31.12.2011р. проник у належне йому (позивачу) приміщення магазину в с.Санники Мостиського району, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1133 грн. Вказує, що викрадене майно відповідач йому не повернув і що останній не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної йому (позивачу) шкоди. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 1133 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Підтвердив ту обставину, що вчиненим ним злочином позивачу заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 1133 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 31.12.2011р. біля 01 год. відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прийшов в с.Санники Мостиського району, де шляхом розбиття шибки на вхідних дверях проник у приміщення магазину ФОП «[PERSON]», звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1133 грн. Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 29.11.2013р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Також даним вироком встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON] потерпілому - позивачу [PERSON] була спричинена майнова шкода саме на суму 1133 грн. Вказаний вирок засудженим - відповідачем [PERSON] не оскаржувався та такий 30.12.2013р. набрав законної сили, а тому вбачаються законні підстави, передбачені ст.1166 ЦК України, для стягнення з винного майнової шкоди. Крім того, відповідач в судовому засіданні визнав ту обставину, що вчиненим ним злочином позивачу заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 1133 грн. Ця ж обставина об'єктивно підтверджується матеріалами кримінальної справи №448/1804/13-к (провадження №1-кп/448/123/13). Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 1133 грн. заподіяної майнової шкоди. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то такий у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

19.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, якою зазначила, що 22.08.1998 р. відділом РАЦС виконкому Одеської міської ради, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 756) між [PERSON] та [PERSON] до, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.1998 року. Прізвище позивачки після одруження - [PERSON]. Від шлюбу є спільні діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Позивачка в судовому засіданню позов підтримала повністю та наполягала на розірвання шлюбу, мотивуючи це неможливістю спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, вважаючи, що між подружжям спільне життя не склалося, вони втратили почуття любові і взаємоповаги, тривалий час (більше семи місяців) вони проживають окремо, сім'я існує лише формально та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, т.я. на час судового засідання вона вже тривалий час спільно проживає з іншим чоловіком та бажає з ним укласти шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що підстав для розлучення не має, просив суд шлюб не розривати та надати час на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу та це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили. По цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

19.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 06.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 206. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, шлюб між ними розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала. Просила задовольнити позов. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно копії рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28.07.2011 року, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Згідно свідоцтва про народження, виданого виконкомом Старо-Кримської селищної Ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області від 24.11.2009 року, актовий запис №46, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якої позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

19.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 19.08.1997 р. вона з відповідачем уклала шлюб. За час спільного проживання у шлюбі народилося троє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідач постійно знаходиться на заробітка у Російській Федерації, останнім часом додому по місцю проживання з'являється зовсім рідко. Він перестав цікавитися вихованням дітей, матеріальну допомогу на дітей дає нерегулярно і у недостатньому для утримання дітей розмірі, тому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила трьох неповнолітніх дітей, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON] утримує трьох неповнолітніх дітей, ніде не працює, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі, який просить позивачка. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

19.05.2014 р. року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 27.06.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №005-05002-270611, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 4617,00 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою 36,5 % річних. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 27.03.2014 року утворилась заборгованість в сумі 4680,32 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 31.07.2014 року не з'явилась, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки (а.с. 19), причини неявки не повідомила. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №005-05002-270611, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 4617,00 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою 36,5 % річних. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 27.03.2014 року утворилась заборгованість в сумі 4680,32 грн., яка складається з: 4373,06 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 307,26 грн.- заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості підтверджений змістом наданого до позову розрахунку боргу (а.с. 6). Відповідно до положень ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язу'ється повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобов'язання, суд приходить до висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог в сумі 4680,32 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

19.05.2015 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення нею 23 річного віку. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутністю чи про відкладення розгляду справи не надходило. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 306299 [PERSON], видане 26.04.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лозова Харківської області, батьком дитини зазначений [PERSON]. Крім того, позивач [PERSON], є студентом 3 курсу (денна форма навчання) Павлоградського технікуму Державного ВНЗ «НГУ» (І рівень акредитації), термін закінчення технікуму 30 червня 2016 року. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання позивача в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved