Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 17 вересня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 3,70 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 квітня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,70 га, вартість якої складає 95\~233,55 грн., розташована на землях Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Спадщину він в установлений законом строк прийняв, але коли звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлений та отриманий [PERSON] в 2001 році, але був втрачений. Оскільки отримати дублікат державного акту неможливо, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в судовому порядку. Позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - голова Антонівської сільської ради [PERSON], в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Антонівської сільської ради, щодо позовних вимог не заперечує (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] доводиться позивачу матірю (а.с. 29). 28 березня 2001 року [PERSON] отримала державний акт серії IV-ЧН № 001728 на право власності на землю, зареєстрований\~в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2167, згідно якого їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,70 га, розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). 02 квітня 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, яким заповідала все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с.32). 06 квітня 2014 року [PERSON] померла. (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га, розташовану на території Антонівської сільської ради. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 8). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.\~ З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 3,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, належала [PERSON]. Державний акт на дану земельну ділянку серії IV-ЧН № 001728\~ було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 березня 2001 року та видано власнику, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Варвинському районі (а.с. 7). Правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, а видача дублікатів державних актів з 1 січня 2013 року не передбачена законом. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не приймати її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] виявив свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved