overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

19.03.2014 позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008. Від шлюбу мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Поновлювати шлюбні стосунки позивач не має наміру, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

19.03.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (а.с.2), мотивуючи вимоги наступним. Вона постійно мешкає і зареєстрована в кв. [ADDRESS]. Крім неї, у вказаній квартирі зареєстрований її онук [PERSON], який з квітня 2011 р. виїхав, свої речі забрав. Ніколи до квартири не приходить. Посилаючись на ст.ст. 71-72 ЖК України, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у [ADDRESS]. В ході розгляду справи було уточнено, що вказана в позові третя особа - КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. В судовому засіданні позивачка позов(а.с.2) підтримала за вимогами, в ньому викладеними, та пояснила, що відповідач її онук; позов читала, підписувала, там все вказано правильно; в квартирі речей відповідача не має; замки вона не міняла; у відповідача ключів не має; судові витрати з відповідача просить не стягувати; дитина відповідача в квартирі ніколи не жила. Відповідач позов не визнав та пояснив, що сім місяців він проживає в [ADDRESS] у співмешканки; допуску до спірної квартири не має, бо змінили замки; місяці два тому він письмово звертався до міліції про те, що він не може попасти до квартири; в квартирі залишились його речі: телевізор, одежа; з позивачкою неможливо проживати, бо вона випиває; 01.09.2012 р. у нього народилась дитина, квартиру залишив через тиждень після народження дитини, у спірній квартирі не проживає з вересня 2012 р. Представник третьої особи - КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився. В заяві(а.с.19) просить справу розглянути у його відсутність. Суд вирішує справу у його відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії особового рахунку, довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, інформації з адресно-довідкового бюро - у [ADDRESS], що відноситься до державного житлового фонду, зареєстровані: з 02.10.1975 р. позивачка - наймач [PERSON]; з 30.01.2010 р. відповідач - [PERSON](а.с.3,4,12-13,20). Суду доведено факт не проживання відповідача у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин. Зокрема, відповідач особисто вказав суду, що він залишив квартиру через тиждень після народження дитини і не проживає в ній з вересня 2012 р. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. [PERSON] зареєстрований, але без поважних причин більше шести місяців не проживає за місцем реєстрації: у [ADDRESS], тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. Судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягуються, оскільки вона просить цього не робити. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

19.03.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 06.07.2007 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.07.20079 року. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] народження. Сторони з листопада 2012року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини батька - [PERSON], який помер у [INFO] року. В обґрунтування заяви зазначила, що одразу після смерті батька вона вчинила дії, що свідчать про прийняття його спадщини. Зокрема, вона обробляла город, доглядала за його будинком, зробила поточний ремонт будинку. Утім, вона не зверталася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини батька, а тому для отримання документів про право на спадщину виникла потреба у встановленні судом факту прийняття спадщини. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Заявник народилася [INFO] року в с. Михайлівка Луганської області. Батьком заявника був [PERSON], який помер [INFO] року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів належний йому будинок [ADDRESS] своїм дочкам: заявникові та [PERSON], яка померла в [INFO] році. Згідно повідомлень Ріпкинської районної державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а. с. 24, 33), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та із заявою про прийняття його спадщини ніхто не звертався. У той же час, як убачається з довідки виконавчого комітету Голубичської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 03.05.1993 року (а. с. 11), після смерті [PERSON] заявник здійснила ремонт належного йому будинку, прибирала врожай з присадибної ділянки. Крім того, заявник зберігає документи про право особистої власності на домоволодіння, яке до смерті належало її батькові. Відповідно до пункту 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки збереження документів про право власності на домоволодіння, здійснення поточного ремонту домоволодіння та збирання врожаю в сукупності в силу вимог закону свідчить про прийняття заявником спадщини, подана нею заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником квартири за вищевказаною адресою. У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані його колишня дружина - [PERSON] та донька - [PERSON]. В жовтні 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, після чого вона разом з донькою виїхала на постійне місце проживання до Росії. Адреса їх проживання позивачу невідома. У зв'язку з викладеним [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені через оголошення в газету. Позивач просив про розгляд справи зайого відсутністю, позовні вимоги підтримав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі договору міни від 26.04.2000 року, є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.8). З довідки КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» вбачається, що в будинку зареєстровані позивач, його колишня дружина [PERSON], донька - [PERSON] (а.с. 14). Згідно акту обстеження від 12.03.2014 року, складеного комісією у складі депутата Балаклійської міської ради Долженка В.І. та свідків [PERSON], [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2004 року (а.с.11). Отже, відповідачі не проживають за вищевказаною адресою більше року. За відомостями адресно-довідкового бюро МВС України в Харківській області станом на 26.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 17,18 на звороті). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном. Отже, позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.07.2003 року. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, разом вони не проживають. Причиною цього стала подружня зрада відповідача, що призвело до різного роду суперечок та конфліктів. Збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте від нього надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, проте від неї надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у її відсутність, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові не заперечує, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у них народився - син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стала подружня зрада позивача, що призвело до виникнення конфліктів та суперечок. Збереження шлюбу вважає не можливим та таким, що суперечить його інтересам. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ямпільської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата - [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на яку він, як спадкоємиць за законом, має право, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у зв'язку із погіршенням стану здоров»я. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Представник позивача [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - представник Ямпільської селищної ради - в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вимоги позивача визнав, просив справу слухати без їх участі. Із показів позивача, досліджених письмових доказів встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер батько, а [INFO] року мати. На день смерті батьків із ними в одному житловому будинку проживав брат позивача [PERSON] який [INFO] року помер, про що складено відповідний актовий запис за №14. Померлий [PERSON], який помер [INFO] року на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] та проживав одиноко. Вказані обставини підтверджуються довідками Ямпільської селищної ради №328/02-29, №329/02-29, №330/02-29 від 20 лютого 2014 року. Позивач звертався в Білогірську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON], однак у зв'язку із пропуском шестимісячного строку у прийнятті такої заяви йому було відмовлено. Вказане підтверджується відмовою Білогірської державної нотаріальної контори №01-09-115 від 15 березня 2014 року. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру Білогірської державної нотаріальної контори №36942060 від 21.13.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] року не зареєстрована. Позивач просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений через хворобу. Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання щодо задоволення позову, суд враховує, що представник відповідача визнав поважність пропуску позивачем шестимісячного строку, не заперечує щодо надання додаткового строку для звернення до нотаріальної контори. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували пояснення позивача і відповідача щодо часу, коли позивач дізнався про відкриття спадщини. Вищезазначені обставини є істотними, вказують на поважність пропуску позивачем строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про надання права на шлюб, в якій просить надати йому право на шлюб з [PERSON] до досягнення заявником шлюбного віку. Свою заяву заявник мотивує тим, що бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], яка на даний час вагітна. У відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області заявнику відмовлено у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу, у зв'язку з тим, що шлюбний вік для чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. У судове засідання заявник з'явився, підтримав заяву та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала заяву свого сина - заявника [PERSON] та просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання з'явилася, пояснила, що дійсно вагітна та бажає укласти шлюб із заявником, а тому просила заяву задовольнити. Представник органу опіки і піклування в особі Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області у судове засідання з'явився, проти задоволення заяви не заперечував. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви. У суді встановлено, що заявник [PERSON], народився [INFO] в с. Склименці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане 21.12.1996 року Зарічанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.8). Згідно довідки Стеблівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КЗ «Корсунь-Шевченківський ЦПМСД» Черкаської області від 17.03.2014 року, [PERSON] дійсно стоїть на обліку з приводу 17 тижнів вагітності (а.с.8). В суді також доведено, що надання права на шлюб заявнику відповідає його інтересам, за станом психічного, розумового, морального та соціального розвитку він може перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, враховуючи добровільні наміри [PERSON] та [PERSON] укласти шлюб, те, що [PERSON] є вагітною, а також, що батьки заявника не заперечують проти укладення ними шлюбу, суд вважає за доцільне надати заявнику право на укладення шлюбу, а тому його заява підлягає задоволенню. Підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні та відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що в її документах та померлого чоловіка є розбіжності щодо однієї букви прізвища, а це перешкоджає їй подати компетентним органам необхідні документи для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим чоловіком [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримала викладені доводи, просила заяву задовольнити. Представник Управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє заяву, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що прізвище, ім'я, по-батькові заявника - «[PERSON]» згідно даних, викладених в паспорті громадянина України (а.с. 5). Згідно представленої суду копії паспорту та свідоцтва про смерть прізвище, ім'я, по-батькові померлого [INFO] року - «[PERSON]» (а.с. 6,7) Згідно досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що 19.03.1966 року «[PERSON]» та «[PERSON]» (рос.мова) одружилися та їм після реєстрації надані прізвища - [PERSON], [PERSON]. (рос.мова). Дані про реєстрацію шлюбу 19.03.1966 року також підтверджується представленими копіями паспортів заявника та померлого. За даними, викладеними в довідці КП «Жилкомсервіс» від 14.01.2014 року в квартирі заявника був зареєстрований її чоловік [PERSON] до 26.11.2013 року (а.с. 8). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює і отримує стабільну заробітну платню; просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved