Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

17.12.2013року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 751,8 кв.м., після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], визнання за [PERSON] і [PERSON] права власності в порядку спадкування по 1/2 частини на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 750 кв.м., після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO], В судове засідання представник позивачів не з'явилась, надала суду заяву, просила слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підтримує, просить про задоволення вимог. Представник відповідача Миколаївської міської ради, до суду не з'явився. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Батьку позивачів - [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії МК №004029 від 23.05.1995 року - земельна ділянка загальною площею 0,1019 га, розташована на території Великокорениської селищної Ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою, а також відповідно до Рішення виконавчого комітету Великокорениської селищної Ради народних депутатів №58 від 19.08.1996 року затверджено земельну ділянку площею 481 кв.м. по [ADDRESS] , яка була раніше самовільно захоплена. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2003 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням виконкому Миколаївській міської ради від 14.06.2009 року, 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] в смт. Велика Корениха м. Миколаєва, яка належить [PERSON], виділено в окрему адресу: [ADDRESS], Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2006 року між [PERSON] і [PERSON] розділено житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою, виділено [PERSON] земельну ділянку загальною площею 750 кв.м. і [PERSON] загальною площею 751,8 кв.м. [INFO] помер батько позивачів [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] на належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.12.2010 року за реєстровим №842 його дочці [PERSON] Постановою від 05.05.2012 року приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що була виділена для обслуговування вказаної частини домоволодіння, оскільки після розподілу земельної ділянки власники не отримали державні акти на дві окремі земельні ділянки. [INFO] померла мати заявників [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] на належну їй 1/2 частку житловий будинок [ADDRESS] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2012 року за реєстровим №248 і №246 її дочкам [PERSON] і [PERSON] по 1/2 частки кожної. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщену на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на вказану земельну ділянку без зміни її цільового призначення. Аналогічні вимоги передбачені і ст. 377 ч.1 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, та яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно роз'яснень п. 10. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, у зв'язку з чим за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 751,8 кв.м., в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та за кожним слід визнати по 1/2 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]/1 загальною площею 750 кв.м., після смерті їхньої матері [PERSON], виходячи з правил ч.1 ст. 1267 ЦК України, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Outcome: approved