Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

18.07.2018 р. [PERSON] звернулася до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом, в якому просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 15.11.2017р. Поважність пропущення строку мотивована тяжкою хворобою. Відповідач [PERSON] вводила її у оману, обіцяла не приймати спадщину, не давала свідоцтво про смерть та відмовилася дати згоду на продовження строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.09.2018 року матеріали цивільної справи передано на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області, з підстав ч. 1 ст.27 ЦПК України. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018 року головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2018 року, з врахуванням ст.32 ЦПК України щодо недопустимості спорів щодо підсудності, відкрито провадження у справі, залучено до участі в справі третю особу Олешківську державну нотаріальну контору, справа призначена до розгляду в порядку загального провадження, визначена дата підготовчого засідання - 05.11.2018р. 30.10.2018р. до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, яку вона вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач була на похоронах батька, а статус інваліда 3 групи отримала після його смерті тому не має права на обовязкову частку в спадщині. Крім відзиву, надійшло письмове клопотання про виклик свідків та витребування спадкової справи після смерті [PERSON] Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2018 р. виправлені описки в ухвалі про відкриття провадження у справі стосовно написання імя по батькові як позивача, так і відповідача. 05.11.2018р. позивачем подана заява про виправлення технічної помилки, що була допущена у позовній заяві у імя по-батькові спадкодавця, яке слід вважати вірним «Семенович», а також відповідь на відзив на позовну заяву. Вказані документі вручені відповідачу та її представникові перед підготовчим судовим засіданням. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні, витребувано спадкову справу, задоволено клопотання про виклик свідків та витребувано у позивача [PERSON] оригінал виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії довідки серії 12 ААА № 289290 за заявою сторони відповідача за ч.6 ст. 95 ЦПК України. 13.11.2018 р. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив [PERSON], що одночасно надіслані сторонам у справі та відповідно до яких часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця 13.11.2017 р. та незгода відповідача з тим, що позивач є непрацездатною особою, 3 група інвалідності є робочою. 05.02.2018 р. копія свідоцтва про смерть була передана відповідачем позивачеві, взагалі відсутність будь-яких документів не є перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, а перебування позивача у лікарнях за наданими документами складає 26 днів з 6 місяців, інвалідність не є поважною причиною для пропущення строку звернення з заявою до нотаріуса. 19.11.2018 р. від завідуючої Олешківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, що відкрита після смерті [PERSON] В підготовчій частині відкритого судового засідання судом задоволено клопотання про долучення до матеріалів справи довідки ГУ ПФУ в Херсонській області від 05.12.2018 р., виписного епікризу №1921/2018р., виписного епікризу № 14851/2018 р., які вручені в підготовчій частині судового засідання стороні відповідача. Головуючим зясовано чи необхідний час для ознайомлення з вказаними документами, клопотань про відкладення розгляду справи чи оголошення перерви з прийнятих судом документів представником відповідача та відповідачем не заявлено. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи нотаріальна контора повідомлена належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Суд вирішив розглядати справи у відсутність представника третьої особи. Позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив тощо. Звертали увагу на те, що особи, які досягли пенсійного віку або визнані інвалідами є непрацездатними, зазначили, що позивач тричі зверталася до нотаріуса, але її не приймали давали памятки з якими документами необхідно прийти. На час розгляду справи в суді позивач не отримала відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки нотаріус її особисто не приймав і ніяких відповідей письмово не надавав. Позивач страждає від тривалої хвороби тому причина пропуску строку є поважною. Позивач 05.02.2018 р. перебувала у лікарні, а тому відповідач не могла їй вручити копію свідоцтва про смерть в цю дату. Строк пропущений не тільки через перешкоди, які чинила [PERSON], а й через непрофесійні дії нотаріуса. Після перерви на обід представник позивача не прибув в судове засідання через зайнятість в іншому процесі - позивач вважала можливим закінчити розгляд справи у відсутність свого представника. Суд на місці вирішив продовжити розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач та представник відповідача позов не визнали в повному обсязі, дали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Представник відповідача вважав усі надані докази належним чином не засвідченими та просив не приймати їх до уваги, а прийняті в судовому засіданні епікризи та довідку не приймати до уваги, оскільки вони завчасно не надані усім сторонам. Суд, заслухав вступне слово сторін, дослідив письмові докази та допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] встановив наступне. [PERSON] є батьком позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], що підтверджено відповідно свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІV-УР № 856516 від 09.07.1962 р. (арк справи 11), свідоцтвом про укладення шлюбу І-КГ № 396049 від 26.11.1983 р. між [PERSON] та [PERSON] з присвоєнням дружині прізвища Васьо (арк справи 12), свідоцтвом про народження [PERSON] (арк справи 47) серії 1-КГ № 412046. [PERSON] помер 13 листопада 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області від 15.11.2017 р. серії І-КГ № 243290 (арк справи 88). При житті [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON], що підтверджено заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Козачелагерської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області [PERSON] 20.05.2013 року (арк справи 93). [PERSON] звернулася 05.02.2018 р. до Олешківської ДНК з заявою про прийняття спадщини за заповітом (арк справи 87), в якій вказала, що інші спадкоємці відсутні. Матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо подання іншими спадкоємцями заяв про прийняття спадщини (арк. справи 86-130 копія спадкової справи). Спадкодавець на час смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було, що підтверджується як довідкою, що видана позивачеві 11.12.2017 р. № 2674 (арк справи 7), так і довідкою № 322 від 05.02.2018 р., виданою відповідачу (арк справи 89). Позивач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2017 року, що підтверджено листом №3756/02-08 від 05.12.2018 р. Олешківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр), що подана в підготовчій частині судового засідання. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 171010 від 13.03.2017 р. [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні ДУ «Інститут нейрохірургії ім. Академіка А.П. Ромаданова Національної академії медичних наук України» з 28.02.2017 р. по 13.03.2017р., з проведенням оперативного втручання 01.03.2017 р. (арк справи 13), гістологічні дослідження встановили епендіому (арк справи 14-17). Під час смерті батька з 07.11.2017 р. до 17.11.2017 р., позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ХОКЛ, що підтверджено епікризом № 19760/2017 (арк справи 16). В судовому засіданні позивач не заперечувала свою присутність на похоронах та інших поминальних днях після смерті батька, як і не заперечувала можливість самостійно рухатися, вкзувала на постійний біль, що заважає їй у повсякденному житті тощо. Також позивачем надано виписний епікриз № 1921/2018, якій свідчить про її перебування на стаціонарному лікуванні в ХОКЛ з 30.01.2018р. по 09.02.2018 р. З медичної картки позивача вбачається, що вона лікувалася амбулаторно у період з 11.04.2018р. до 21.04.2018 р. у лікарні за місцем проживання (арк справи 18). 04.05.2018р. позивач [PERSON] отримала консультативний висновок нейрохірурга для МСЕК (арк справи 19, 20) та висновок невропатолога № 371 Цюрупинського ТМО (арк справи 21). 14.05.2018 р. [PERSON] при повторному огляді інваліда встановлена 3 група інвалідності (арк справи 22). Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються книгою шостою Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування за ч.1 ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом за ч.2 ст. 1223 ЦК України одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, що встановлено ч.3 ст. 1223 ЦК України. За ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Абзацем 17 статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (на час відкриття спадщини) визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до закону. Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач на час відкриття спадщини 13.11.2017 р. була непрацездатною особою та віднесена до осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неприйняття до уваги поданих в судовому засіданні доказів через несвоєчасність їх подання до суду та не направлення третій особі, оскільки несвоєчасність подання такого доказу повязана з датою видачі довідки, а перебування на стацлікуванні підтверджено раніше наданими доказами. Заява про прийняття спадщини позивачем [PERSON] повинна була бути поданою до нотаріальної контори до 13.05.2018 р. Відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Крім того, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба спадкоємця та її період мають бути підтверджені належними доказами. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд не приймає до уваги інші записи з медичної картки хворої [PERSON] (арк справи 23-24) та її перебування на стаціонарному лікуванні з 29.08.2018 р. до 10.09.2018 р. за виписним епікризом №14851/2018, що поданий в судовому засіданні, оскільки вони не відносяться до спірного періоду (після 13.05.2018 р.). Тобто у спірний період позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в день смерті спадкодавця 13.11.2017 р. та до 17.11.2018р. (але була присутньою на похоронах, що не заперечується позивачем), з 30.01.2018р. по 09.02.2018 р., а також на амбулаторному лікуванні з 11.04.2018р. по 21.04.2018р., 04.05.2018р. на консультаціях у лікарів. Інших доказів щодо знаходження позивача у хворобливому стані, який непереборно та істотно заважав зявитися їй до нотаріуса суду не надано. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що позивач [PERSON] була присутня на похоронах батька, на 9 та 40 днях тощо. На похоронах допомагала з приготуванням котлет. Взагалі [PERSON] за батьком не доглядала, копію свідоцтва про смерть їй передали 05.02.2018 р. коли усі разом ходили до голови сільради. Оскільки позивач самостійно пересувалася, приїжджала до них, коли вони були у селі з вимогами разом вирішити питання про спадщину, то вона мала можливість звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Свідок [PERSON] суду показала, що була на похоронах [PERSON] там була позивач, яка самостійно пересувалася та допомагала у приготуванні котлет. Покази вказаних свідків лише говорять про можливість самостійно позивачем рухатися, що позивач не оспорює. Судом не може бути прийнято до уваги в якості доказів листки (памятки) Олешківської державної нотаріальної контори (арк справи 72-73), оскільки вони не містять даних, що видавалися саме позивачеві [PERSON] та вони не є відмовою нотаріуса у здійсненні нотаріальних дій. Належних та допустимих доказів звернення позивача до нотаріуса, як у шестимісячний строк для прийняття спадщини, так після вказаного строку суду не надано. Виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією довідки серії 12 ААА № 289290 (арк справи 71) не приймається до уваги на підставі ч.6 ст. 95 ЦПК України. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо неналежного засвідчення доказів, оскільки останні засвідчувалися позивачем відповідно до другого абзаца частини пятої статті 95 ЦПК України. Щодо перешкод, які відповідач чинила позивачеві, у вигляді не надання свідоцтва про смерть та інших документів, то позивачем також не надано цьому належних та допустимих доказів. При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат», п.1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 1.1 Глави 10 вказаного Порядку при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК України. Внаслідок чого відсутні підстави для задоволення позову. Підстави для розподілу судових витрат за ст. 141 ЦПК України відсутні. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 10 грудня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed