Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

18.08.2015 року Національна спілка художників України (далі НСХУ, позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.10.2007 року Секретаріатом Національної спілки художників України, що є власником ПУМ ООО НСХУ, було прийнято рішення про ліквідацію ПУМ ООО НСХУ. 10.10.2007 року у відповідності до статутних документів НСХУ Головою правління НСХУ було прийнято наказ № 21, щодо проведення ліквідації ПУМ ООО НСХУ. Зазначеним документом було визначено порядок ліквідації ПУМ ООО НСХУ та склад ліквідаційної комісії. 20.12.2007 року на підставі рішення Секретаріату НСХУ № 30, [PERSON] був звільнений з посади директора ПУМ ООО НСХУ в звязку з обставинами, що передбачені п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Однак [PERSON] незважаючи на призначення ліквідаційної комісії, звільнення його з посади Директора підприємства, а в подальшому і виключення зі складу ліквідаційної комісії продовжував незаконно утримувати документи та печатку підприємства, здійснював фінансові операції, виплачував собі премії, заробітні плати, незаконно здавав в оренду майно підприємства, особисто підписував та ставив печатку на платіжних дорученнях та договорах, як директор підприємства. По даним фактам була порушена кримінальна справа відносно [PERSON] за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що здійснено в великих розмірах за ч. 3 ст. 190 КК України. В наслідок вищезазначених незаконних дій [PERSON] Національній спілці художників України (далі НСХУ) була завдана значна матеріальна шкода, яка згідно висновку експертизи складає 1\~572 655, 06 грн. в наслідок отримання коштів за оренду приміщень, а також 127 228,41 грн. інших доходів. Таким чином загальний розмір матеріальної шкоди нанесеної НСХУ відповідачем складає 1\~699 884,02 грн. Цивільний позов у кримінальній справі рішенням суду від 19.06.2015 року було залишено без розгляду, оскільки представник позивача не зявився у судове засідання. Рішенням суду також встановлено той факт, що відповідач визнав провину повністю в судовому засіданні під час допиту. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Національної спілки художників України матеріальну шкоду у розмірі 1\~699 884,02 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вх. 44932 від 28.10.2015) з проханням справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Органом досудового розслідування у відповідності з обвинувальним висновком від 08.06.2012 року [PERSON] був звинувачений у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України за кваліфікаційними ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), скоєне в особливо великих розмірах. Постановою прокурора від 05.12.2013 року обвинувачення, предявлене [PERSON] було змінено на ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікаційними ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), яке спричинило значну шкоду потерпілому. Постановою прокурора від 20.04.2015 року обвинувачення, предявлене [PERSON] було змінено на ч. 1 ст. 357 КК України, за кваліфікаційними ознаками: присвоєння та укриття печатки підприємства. У відповідності зі ст. 275 КПК України (в ред.1960 року) справа розглядалась тільки по відношенню [PERSON] та тільки в рамках предявленого йому обвинувачення. Судом при розгляді кримінальної справи було встановлено, що 18.05.2004 року приказом № 10-К Національної спілки художників України [PERSON] був призначений директором Підприємства «Управління Майном», заснованому на власності Одеської обласної організації Національної спілки художників України». 10.10.2007 року відповідно до наказу № 21 НСХУ підприємство «Управління майном» ліквідується, після чого затверджується склад ліквідаційної комісії та починається процес ліквідації вказаного підприємства з переходом всіх повноважень підприємства, яке ліквідується до ліквідаційної комісії. У відповідності з наказом НСХУ № 30 від 20.12.2007 року [PERSON] був звільнений з займаної посади директора підприємства «Управління майном», про що він був повідомлений належним чином. Але, [PERSON] з рішенням Національної спілки художників України про ліквідацію підприємства та своїм звільненням не погодився, не визнав повноваження ліквідаційної комісії, відмовився передавати ліквідаційній комісії оригінали установчих документів та печатку підприємства, продовжив вести комерційну діяльність. 19.06.2015 року постановою Приморського районного суду м. Одеси [PERSON], [INFO] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357 КК України у звязку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та провадження по справі було закрито. Згідно ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновку судово - економічної експертизи № 58 по кримінальній справі № 04201200038 від 24.05.2012 року загальний розмір матеріальної шкоди заподіяної діями [PERSON] складає 1\~699 884,02 грн. Виходячи з приписів вказаних норм Закону суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна ним шкода внаслідок вчинення злочину у повному обсязі. Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з [PERSON], необхідно стягнути в дохід держави 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved