Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

19.05.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за правом представлення, яке залишилось після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 04.11.2016 року, а саме: домоволодіння по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,520 га на території Кочубіївської сільської ради, кадастровий номер 6825284400:03:001:0125; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,520 га на території Кочубіївської сільської ради, кадастровий номер 6825284400:03:001:0126 та право на пайовий фонд майна у СЗВ «Кочубіївська», ПОП «Кочубіївське» с. Кочубіїв,Чемеровецького району Хмельницької області розміром 6190,76 грн.. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне [PERSON] на момент смерті майно. Крім неї із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась також рідна сестра померлої [PERSON], яка є спадкоємицею другої черги за законом. Якби на момент смерті її бабусі [PERSON] батько позивачки [PERSON] був живий (який помер 09.03.1991 року), то він мав би право на спадкування за законом в першу чергу, оскільки є сином [PERSON]. На сьогоднішній день позивачка, як донька померлого [PERSON] та онука померлої [PERSON] фактично є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], за правом представлення. Вказує, що відповідач [PERSON] має право на спадкування після смерті [PERSON] тільки у випадку, якщо позивачка не прийме спадщину або відмовиться від її прийняття, за таких обставин [PERSON] просить визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за правом представлення. 17.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Чемеровецької селищної ради, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померла 04.11.2016 року [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та усунення спадкоємця від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, а саме: домоволодіння по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області; земельну ділянку по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,25 га кадастровий номер 68252884400:01:003:00; земельну ділянку по вул. Польова, 55 в с. Кучубіїв Чемеровецького району Хмельницької області для ведення особистого селянського господарства площею 0,0454 га кадастровий номер 6825284400:01:003:0041; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,520 га на території Кочубіївської сільської ради, кадастровий номер 682584400:03:0012:0125; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,520 га на території Кочубіївської сільської ради,кадастровий номер 682584400:03:001:0126; право на пайовий фонд у СЗВ «Кочубіївська», ПОП «Кочубіївське» с.Кочубіїв,Чемеровецького району Хмельницької області розміром 6190,76 грн.. Вказуючи, що її сестрою була [PERSON], яка в березні 2017 року захворіла на ішемічний інсульт та яка перебувала в безпорадному стані, не могла себе обслуговувати та потребувала постійної допомоги. Вказує на те, що вона самостійно здійснювала постійний догляд за сестрою (готувала їсти, прала, прибирала, здійснювала її гігієнічний догляд). 04.11.2016 року сестра померла та [PERSON] провела її похорони та справила поминальні обіди. Після її смерті вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Крім неї також з заявою звернулася в порядку спадкування за правом представлення онука сестри [PERSON]. Вважає, що відповідач [PERSON] ухилялася від надання допомоги [PERSON], тому є всі підстави для усунення її від права на спадкування. Представник позивача-відповідача [PERSON] первинний позов підтримав, просить його задоволити повністю, а в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача-позивача [PERSON]І, первинний позов не визнає, просить відмовити в позові повністю, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та усунути [PERSON] від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Представник відповідача-позивача [PERSON], первинний позов не визнав, а зустрічний позов просить задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] поклався на думку суду. Третя особа [PERSON] повідомила суду, що проживала в будинку померлої разом з останньою та після інсульту, що стався з [PERSON] спільно зі [PERSON] доглядали останню, [PERSON] жодного разу до спадкодавці не приїжджала, її не доглядала. Свідок [PERSON] повідомив суду, що працює лікарем невропатологом, в 2016 році в лікарню поступила [PERSON] з інсультом, коли стан покращився, останню виписали, причина смерті в подальшому йому не відома. Свідок [PERSON] повідомила, що проживала неподалік з [PERSON], в березні 2016 році спільно з [PERSON] та [PERSON] доглядали останню, якій була необхідна допомога внаслідок інсульту. [PERSON] до бабусі не приїжджала, оскільки між ними був конфлікт, [PERSON] звинувачувала [PERSON] у смерті сина. Свідок [PERSON] дала покази аналогічні показам [PERSON]. Свідок [PERSON] повідомила, працює медичною сестрою, що знала [PERSON] оскільки надавала їй на дому медичну допомогу після інсульту, окрім сестри родичів біля неї не бачила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первинний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.\~ Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], яка померла 04.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 294443 від 15.12.2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії ЯЛ № 515487 від 06.09.1955 року [PERSON] народився 09.08.1955 року, його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БВ № 410074 від 04.05.1977 року [PERSON] народилася 20.04.1977 року, її батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 26.02.1995 року змінила прізвище на «Сєдова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 273925 від 26.02.1995 року. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-БВ №327871 від 09.03.1991 року [PERSON] помер 09.03.1991 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2011 року приватний нотаріус Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчив, що спадкоємцем майна [PERSON], яке складається з саманного житлового будинку загальною площею 47, 4 кв. м., житловою площею 42, 4 кв. м., кам'яного погребу, черепичного гаражу, черепичного, саманного та цегляного сараїв, огорожі з каменю і металу по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області є його дружина [PERSON]. Як вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,520 га на території Кочубіївської сільської ради, кадастровий номер 6825284400:03:001:0125. Також судом встановлено, що приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.05.2017 року за №362, що міститься в матеріалах справи. Встановлено, що приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 319-2017 від 27.09.2011 року на майно померлого [PERSON] (який помер 21.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 161157 від 22.04.2011 року), в якій його дружина [PERSON] прийняла усю спадщину, інші спадкоємці відсутні. Згідно копії спадкової справи № 31-2017 від 02.02.2007 року наданої приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] на майно померлої [PERSON], в якій онука [PERSON] прийняла усю спадщину. Також з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та сестра померлої [PERSON]. Як вбачається із амбулаторної картки виданої 02.11.2017 року Жердянською амбулаторією загальної практики сімейної медицини хвора [PERSON] з 2009 року перебувала на «Д» обліку, щорічно лікувалася амбулаторно в ЖАЗПСМ. В березні 2017 року лікувалася стаціонарно в Чемеровецькій ЦРЛ. Потребувала постійного нагляду, продовжувала лікування після виписки із стаціонару, хвора не могла самостійно себе обслужити. Відповідно до довідки виданої Чемеровецькою селищною радою № 792 від 01.11.2017 року про те, що [PERSON] дійсно допомогала та доглядала за своєю рідною сестрою [PERSON], провела її похорон, справила поминальні обіди. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯР № 392298 від 19.06.1957 року [PERSON] народилася 02.11.1942 року. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 28.02.1962 року змінила прізвище на «Шкляр». Як вбачається із довідки виданої Чемеровецькою селищною радою № 214 від 03.05.2017 року [PERSON], що по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області головою двору була померла 04.11.2016 року [PERSON]. З виписок з погосподарських книг Кочубіївської сільської ради вбачається, що по господарству по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області проживали за:- 1958-1973 роки [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] син.; - 1974-1985 роки [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] невістка; - 1986-2016 роки [PERSON] - голова двору (помер 21.04.2011 року), [PERSON] дружина (померла 04.11.2016 року). Згідно копії технічного паспорту та довідки характеристики обєкту нерухомого майна на житловий будинок по вул. Польова, 55 в с. Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області, власником є [PERSON]. Встановлено, що приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини у зв'язку із тим, що не підтверджено факт родинних відносин чи факт спільного проживання не менше як 5 років, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.05.2017 року за №409, що міститься в матеріалах справи. Так, згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, зап.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справа має розглядатися за правилами позовного провадження. Зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідків підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а тому суд вважає, що факт родинних відносин між останніми доведений у судовому засіданні. Стосовно вимоги відповідача-позивача, щодо визнання [PERSON] особою, що не прийняла спадщину та усунення її від спадкування після смерті [PERSON], суд вважає зазначені вимоги, необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду справи в суді з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Як вбачається з розяснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Як встановлено з досліджених судом доказів, спадкодавець [PERSON] внаслідок перенесеного інсульту не могла в повній мірі себе обходити і допомогу останній надавали [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто доказів, що [PERSON] потребувала допомоги, ще від когось суду не надано, також не доведено свідомого невиконання [PERSON] встановленого законом обов'язку, зважаючи на те, що померла, сама не бажала спілкування з нею. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що [PERSON] та її представником не представлено жодних доказів, які б вказували на правові підстави для усунення онуки [PERSON] від спадкування. Не доведено тих обставин, на які посилалися, як на підставу своїх вимог, не надали докази в обґрунтування своїх вимог, не спростували тих обставин на які посилалися відповідач та її представник в обґрунтування своїх заперечень, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] за правом представлення є її онука [PERSON], яка у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини, натомість сестра спадкодавці [PERSON] є спадкоємицею другої черги. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільною права є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] заперечується право на спадкування [PERSON], а оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, та має право на спадкування, у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини, обставин для її усунення від спадкування не встановлено, суд приходить до висновку що за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на спірне майно. Отже, первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed