Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

17 лютого 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська перебувала [PERSON], яка отримувала пенсію на картковий рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER]. [PERSON] [INFO] померла. Позивачем за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року на рахунок [PERSON] була перерахована пенсія в розмірі 1122,24 грн. Управлінням на адресу Банку було направлено письмове розпорядження про повернення нарахованої суми пенсії [PERSON] в розмірі 1122,24 грн. Управління отримало відповідь ПАТ КБ «Приватбанк», якою банк повідомив, що кошти списані в межах наявного залишку у сумі 70,00 грн.. Таким чином залишок нестягнутих коштів становить 1052,24 грн. Донька померлої [PERSON] зняла пенсію за жовтень, яка їй не належить. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь суму безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 1052,24 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час проведення слуханням справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника на підставі поданих доказів. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, та отримувала пенсію за віком. Знята з обліку у зв'язку зі смертю [INFO] (а.с.4, 10 на звороті). Згідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. За період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року на рахунок [PERSON], померлої 29.09.2014 року, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] була перерахована пенсія в розмірі 1122,24 грн. (а.с.5), грошові кошти якої було отримано [PERSON], була повернута сума в розмірі 70,00 грн., залишок незаконно отриманої пенсії складає 1052,24 грн. Позивач звертався із заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення перерахованої суми пенсії в розмірі 1122,24 грн. За ст. 71 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом. Статтею 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначені джерела формування коштів Пенсійного фонду є, а саме: 1) надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування;2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення;4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення; 5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства. Згідно п.1 ч.1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом. З вищевикладеного суд дійшов висновку, що грошові кошти, призначенням яких є виплата пенсії являються власністю держави, які знаходиться в розпорядженні Управління Пенсійного фонду України, відповідно до законодавства. У відповідності до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст..318 ЦК України, суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. За ст.. 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За ст.. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку тому підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в сумі 1052,24 гривень. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved