Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

19.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання спільним сумісним майном подружжя, визначення розміру частки у спільній сумісній власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.01.2008 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою, який в подальшому було розірвано 28.05.2014 р. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За період спільного життя ними було придбано двокімнатну квартиру № 78 по бул. Краматорському, 7 в м. Краматорську, але всі правовстановлюючі документи були оформлені на імя дружини, тобто відповідачки по справі. Просить визнати дану квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним та відповідачкою право власності за кожним на ? частину даної квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, був не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялася належним чином, та від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини за позову регулюються Сімейним Кодексом України та Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, через формулювання її ознак. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.60 СК України, підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на імя одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Якщо у відповідному документі (договорі купівлі-продажу) власником чи набувачем вказано, лише чоловіка, це ще не значить, що він є одноосібним власником майна. Відповідно до ст.61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Згідно ст.68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2008 року та шлюб було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області 28.05.2014 року. Тобто судом встановлено, що спільне життя сторін тривало з 26.02.2008 року по 28.05.2014 року включно. Під час шлюбу сторони придбали майно, та при розлученні не знайшли згоди на добровільний поділ цього майна, а саме: двокімнатну квартиру № 78 по бул. Краматорському у м. Краматорську Донецької області, оформлену на імя відповідачки [PERSON] Позивач просив суд визнати спільним сумісним майном подружжя двокімнатну квартиру № 78 по бул. Краматорському, 7 у м. Краматорську Донецької області, придбану [PERSON]у період спільного життя з позивачем. Суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню й необхідно визнати спільним сумісним майном подружжя двокімнатну квартиру № 78 по бул. Краматорському, 7 у м. Краматорську Донецької області. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Позивач також просив суд, визнати за ним та відповідачкою право власності на частку в майні, що є обєктом права сумісної власності, визнавши за ним та відповідачкою право власності за кожним по ? частини даної квартири. Таким чином, суд вважає, що свої вимоги відносно визнання спірної квартири спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності за сторонами на вказане майно підлягають задоволенню. Суд вважає за доцільне визнати квартиру № 78 по бул. Краматорському, 7 у м. Краматорську обєктом спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідачки та визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину за кожним на цю квартиру.

Outcome: approved