Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що є власником житлового будинку на [ADDRESS] та земельної ділянки, розміром 0,10 га для обслуговування цього будинку, за тією ж адресою. Також у його власності знаходиться автомобіль моделі «MERCEDS-BENZ АСТROS 1841». 08 травня 2018 року він звернувся до відповідача у справі із заявою про надання земельної ділянки розміром 0,01 га для будівництва індивідуального гаража, після чого в другій декаді травня розпочав будівництво цієї споруди на земельній ділянці відповідача 0,00034 га і на частині власної земельної ділянки розміром 0,0003 га, оскільки був впевненим, що вказана заява вирішиться на його користь. 06 червня 2018 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області був складений протокол про адміністративне правопорушення (будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці), а 14 червня головним інспектором будівельного нагляду [PERSON] була винесена постанова № 79 про накладення на нього штрафу у розмірі 4250 грн. Дану постанову він не оскаржував, штраф сплатив. Рішенням відповідача від 13 червня 2018 року № 28/26 йому було відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви про надання земельної ділянки у зв'язку з тим, що на даний час на цій земельній ділянці самовільно побудований індивідуальний гараж. Однак це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 06 червня 2018 року він припинив будівництво. Незавершений будівництвом індивідуальний гараж не знаходиться в охоронній зоні електричних, газопостачальних мереж та міського водогону. Вважає, що відмовляючи йому у задоволенні згаданої заяви, відповідач грубо порушив не тільки норми ЗК України, але і Конституції України, які є нормами прямої дії, а вчинення ним адміністративного правопорушення, не є підставою для такої відмови. У зв'язку з наведеним, посилаючись на окремі норми законодавства, в ході розгляду справи уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконним рішення Камінь-Каширської міської ради від 13 червня 2018 року № 28/26 «Про розгляд заяви гр. [PERSON], жителя [ADDRESS], про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за адресою: м. Камінь-Каширський, вул. Ковельська», скасувати це рішення та зобов'язати відповідача у справі повторно розглянути його заяву в строк, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Позивач під час розгляду справи позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник Камінь-Каширської міської ради позов не визнав та пояснив, що сесія відмовила в задоволенні заяви, оскільки підстав для задоволення такої не було. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову немає. Судом установлено та стверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10), Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с. 11), позивач [PERSON] є власником житлового будинку на [ADDRESS] та земельної ділянки за цією адресою з кадастровим номером [NUMBER]. Як убачається із ситуаційної схеми земельної ділянки (а.с. 13) на частині земельної ділянки позивача та частині земельної ділянки, яка належить Камінь-Каширській міській раді, знаходиться індивідуальна забудова, яка зведена позивачем без відповідних дозвільних документів. У зв'язку із самовільним здійсненням будівництва господарської будівлі без повідомлення про початок виконання будівельних робіт на незаконно захопленій земельній ділянці, постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі Управління) [PERSON] від 14 червня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 ч. 4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. (а.с. а.с. 25-26). Вказаний штраф позивачем сплачено 22 червня 2018 року (а.с. 26а). Приписами головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління [PERSON] зобов'язано [PERSON] привести у відповідність чинному містобудівному законодавству, усунути виявлені під час перевірки порушення до 06 серпня 2018 року та зупинити самовільне будівництво до 11 червня 2018 року. Звернувшись до відповідача 08 травня 2018 року із заявою про надання земельної ділянки розміром 0,01 га для будівництва індивідуального гаража, рішенням Камінь-Каширської міської ради від 13 червня 2018 року № 28/26 [PERSON] відмовлено у зв'язку з тим, що на даний час на вказаній земельній ділянці самовільно, без будь-яких правовстановлюючих документів заявником побудований гараж. В силу ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із п. б ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 ч.ч. 1, 2, 3 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ст. 118 ч. 6, 7 абз. 1 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 123 ч. 1 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 212 ч. 1 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Аналізуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у наданні позивачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, оскільки [PERSON] звів вказану споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці без відповідного на те дозволу та проекту землеустрою. Враховуючи наведене, оскаржуване рішення Камінь-Каширської міської ради від 13 червня 2018 року № 28/26 26 «Про розгляд заяви гр. [PERSON], жителя [ADDRESS], про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за адресою: м. Камінь-Каширський, вул. Ковельська» є правомірним, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed