Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

18.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 09.10.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №925. В обґрунтування вимог, викладених у вказаній заяві, заявники зазначили, що сімейне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на життя, що, в свою чергу, призвело до втрати любові та поваги один до одного та повного припинення з вересня 2015 року як шлюбно-сімейних відносин, так і ведення спільного господарства. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання спільної дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні, що підтверджується укладеними між ними Договором про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 29.04.2016 року та Договором між батьками про виховання та утримання дитини від 13.06.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. У зв'язку з зазначеним, та посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити не тільки їх інтересам, а й інтересам спільної дитини, заявники просили заяву задовольнити. В судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Крім того, [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лужанська». Вислухавши пояснення заявників, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 09.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу заявники мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень заявників, сімейне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на життя, що, в свою чергу, призвело до втрати любові та поваги один до одного та повного припинення з вересня 2015 року як шлюбно-сімейних відносин, так і ведення спільного господарства. Поряд з цим, як визначено положеннями ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно вимог ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, заявники у справі досягли згоди стосовно визначення місця проживання спільної дитини - [PERSON], умов її утримання та участі батьків у вихованні, що підтверджується укладеними між ними та наявними в матеріалах справи Договором про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 29.04.2016 року та Договором між батьками про виховання та утримання дитини від 13.06.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. Крім того, судом встановлено, що заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі та не суперечить як їх інтересам, так і інтересам дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved