Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

19 березня 2021 року АТ «Мегабанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 07 лютого 2019 року між сторонами був укладений договір про надання кредиту № 14-022-850-2-19-Г, за умовами якого отримав кредитні кошти в сумі 87 616 грн 82 коп. під 15 відсотка річних строком до 06 лютого 2023 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 01 лютого 2021 року його заборгованість перед банком становить 129 592 грн 20 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, АТ «Мегабанк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позові підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.280-291 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що поданий позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14-022-850-2-19-Г згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 87 616 грн 82 коп. під 15 відсотків річних строком до 06 лютого 2023 року. До кредитного договору банк додав Додаток №1 Графік погашення кредиту. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.02.2021 року його заборгованість становить 129 592 грн 20 коп., з яких 76\~792 грн. 54 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3 909 грн 49 коп. заборгованість за відсотками, 9\~462 грн. 60 коп. комісія, 39\~427 грн. 57 коп. штраф. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, випискою по рахунку, статутом АТ «Мегабанк». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, з нього на користь позивача підлягає стягненню наявна заборгованість в сумі 129 592 грн 20 коп. Судові витрати по справі становлять 2270 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved