Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

19.05.2011 р. Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вказує заявник у своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2011 р., Оболонським р/с м. Києва 01.02.2012 р. було видано виконавчий лист № 2-1143 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 849378,21 грн. Однак, в зв'язку з пропуском стягувачем строку на пред'явлення виконавчого листа № 2-1143 від 01.02.2012 р. до виконання, 29.01.2013 р. ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Оболонського р/с м. Києва із заявою про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання. Як зазначає заявник у заяві, Оболонський р/с м. Києва виніс ухвалу, якою задовольнив заяву ПАТ «КБ «Надра» та поновив позивачу пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого документу від 01.02.2012 р. № 2-1143 по стягненню заборгованості з [PERSON]. Внаслідок цього, позивачем - ПАТ «КБ «Надра» в подальшому було пред'явлено виконавчий лист про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 849378,21 грн. до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві за місцем проживання відповідачів, державним виконавцем якого було відкрито відповідне виконавче провадження № 47401211 з виконання виконавчого листа від 01.02.2012 р. № 2-1143. Разом з тим, заявник вказує на ту обставину, що ухвала Оболонського р/с м. Києва від 24.04.2014 р. про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, була скасована в апеляційному порядку на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 р., а сама заява представника ПАТ «КБ «НАДРА» про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання була направлена до першої інстанції на новий розгляд. За результатами перегляду справи в суді першої інстанції Оболонським р/с м. Києва 02.12.2014 р. було винесено ухвалу, якою було відмовлено представнику позивача у поновленні строку пред'явлення до виконання виконавчого документу. Зі слів заявника у заяві, незважаючи на скасування ухвали про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа виданого 01.02.2012 р., стягувачем недобросовісно було пред'явлено виконавчий лист до виконання 28.04.2015 р. В зв'язку з тим, що відпали будь-які підстави для подальшого виконання та провадження виконавчих дій за виконавчим листом Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2012 р. заявник звернувся з відповідною заявою про визнання виконавчого листа від 01.02.2012 р. № 2-1143 таким, що не підлягає виконанню до Оболонського районного суду м. Києва. За результатами розгляду заяви заявника про визнання виконавчого листа від 01.02.2012 р. № 2-1143 таким, що не підлягає виконанню 28 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва прийняв ухвалу якою заяву заявника задовольнив в повному обсязі та визнав виконавчий лист від 01.02.2012 р. № 2-1143 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] суми боргу в розмірі 849378,21 грн. таким, що не підлягає виконанню. 15.06.2016 р. за результатами розгляду апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, Апеляційним судом м. Києва було прийнято Ухвалу, якою апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни було задоволено частково, Ухвалу Оболонського р/с м. Києва від 28 березня 2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд. В судовому засіданні представник заявника підтримав дану заяву. Представник позивача по справі ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд заяви без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника прийшов до висновку, що заява підлягаю задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України «суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню». Підстави для цього загалом містить ч. 4 ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Як з'ясував суд, 19.05.2011 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01.02.2012 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-1143 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 849378,21 грн. Однак, в зв'язку з пропуском стягувачем строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, 29.01.2013 р. ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Оболонського р/с м. Києва із заявою про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання. 24.04.2013 р. Оболонський р/с м. Києва виніс ухвалу, якою задовольнив заяву ПАТ «КБ «Надра» та поновив позивачу пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого документу від 01.02.2012 р. № 2-1143 по стягненню заборгованості з [PERSON] та [PERSON]. У подальшому позивачем - ПАТ «КБ «Надра» було пред'явлено виконавчий лист про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованості до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47401211 із виконання виконавчого листа від 01.02.2012 р. Як вбачається з матеріалів, ухвала Оболонського р/с м. Києва від 24.04.2014 р. про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, була скасована в апеляційному порядку на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 р., а сама заява представника ПАТ «КБ «НАДРА» про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання була направлена на новий розгляд. Ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 02.12.2014 р. було відмовлено представнику позивача у поновленні строку пред'явлення до виконання виконавчого документу. Виконавчі документи повинні бути пред'явлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, Оболонським районним судом м. Києва при новому розгляді справи було встановлено, що судами попередніх інстанцій в тому числі Апеляційним судом м. Києва ухвалою від 22.10.2014 р. було належним чином підтверджено, що позивач пропустив строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання і не надав суду належних доказів поважності причин їх пропуску. Дана ухвала Апеляційного суду м. Києва в касаційному порядку стороною Позивача - ПАТ «КБ «НАДРА» оскаржена не була і на сьогоднішній день є діючою та такою, що набрала законної сили. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року м. Київ №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові, які в розумінні ст. 369 ЦПК України є «іншими причинами» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Процесуальною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в даному випадку є пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання, що підтверджується матеріалами справи, оскільки виконавчий лист Оболонського р/с м. Києва від 01.02.2012 р. № 2-1143 був пред'явлений до виконання на підставі ухвали Оболонського р/с м. Києва від 24.04.2014 р., яка в подальшому була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 р. Враховуючи факт, що скасування ухвали суду про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, на підставі якої було відкрито виконавче провадження та без якої виконавчий лист не може окремо виконуватись, та винесенні ухвали про відмову в поновленні строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку, що вимога заявника про визнання виконавчого листа від 01.02.2012 р. № 2-1143 таким, що не підлягає виконанню знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п.41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, правосуддя здійснюється на засадах рівності сторін перед законом і судом. Кожен процес, в тому числі і судовий, необхідно розглядати як послідовність вчинення певних дій, які мають свою тривалість. Враховуючи той факт, що розгляд справ в суді складається з сукупності процесуальних дій, що виконуються судом та учасниками цивільного процесу у встановленому порядку, то відповідно і кожна процесуальна дія повинна мати свою тривалість. Таку тривалість можна розглядати як цивільно-процесуальний строк. Процесуальний строк - це встановлений законом проміжок часу, з яким закон пов'язує можливість або необхідність вчинення конкретних процесуальних дій або настання певних правових наслідків. Саме з процесуальними строками пов'язується насамперед упорядкованість цивільної судової процедури, оскільки саме цивільні процесуальні строки з одного боку впливають на процесуальну дисципліну всіх без виключення учасників судового процесу. Законодавче установлення та дотримання сторонами процесуальних строків є важливим засобом підвищення ефективності регулювання правовідносин різних галузей процесуального права, покращення дисципліни учасників правовідносин, уникнення затягування розгляду справ цивільної, господарської, адміністративної юрисдикції, стимулювання своєчасної реалізації прав і обов'язків учасників правовідносин. До того ж, існування інституту строків упорядковує як саме право звернення до державних органів, так і порядок реалізації визначеного права. Позивач, не скориставшись своїм правом на пред'явлення виконавчого листа до виконання в установлені законодавством строки та не надавши обґрунтованих доказів причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, тим самим втратив право на подальше примусове виконання судового рішення на підставі якого видавався виконавчий лист, а отже існують причини та підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що ні в якому разі не ставить під сумнів законність судового рішення, а лише має наслідком закінчення виконавчого провадження, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved