Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

19.02.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 12.04.1994 року Шевченківським відділом запису актів громадянського стану м.Львова, актовий запис № 142. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що за час подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], 20.12.1995р., [PERSON], 20.11.1996р., [PERSON], 27.04.2011р. Сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, постійні сварки, розходження поглядів на сімейні відносини, втрати почуття любові та поваги до сімї, сімейних відносин не підтримують близько двох років. Просить розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та дату підготовчого судового засідання. На адресу суду 12.03.2018 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб/а.с.17/. Відповідач у підготовче судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялася про час та дату судового засідання. На адресу суду 12.03.2018 року скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати /а.с.16/. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч.9 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, 12.04.1994 року Шевченківським р/в ЗАГС м.Львова зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №142./а.с.3/. Від спільного життя у них народився [PERSON], 20.12.1995р., [PERSON], 20.11.1996р., [PERSON], 27.04.2011р, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта громадянина України /а.с.7-9/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дітям, що мають істотне значення.

Outcome: approved