Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

18.10.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його батьком, після розлучення батьків він залишився проживати разом з матірю, а батько сплачував аліменти на його утримання до 30.06.2017. На даний час він продовжує навчання у Національному юридичному університеті імені [PERSON] на денній формі навчання, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно сплачувати за гуртожиток, оплачувати проїзд, харчування, придбавати книжки. Його батько працездатний, не має інших дітей на утриманні, має неофіційний дохід, проживає у приватному будинку, має автомобіль, дачний будинок, а тому може надавати матеріальну допомогу. Тому порушує питання про стягнення з батька аліментів на своє утримання до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, тобто до 23.07.2018, в розмірі 1500 грн. щомісяця. В судове засідання позивач не зявився, мається його заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог. Представник відповідача зазначив, що після розірвання шлюбу і до 30.06.2017 відповідач сплачував аліменти на утримання сина в добровільному порядку. Вважає, що відповідач повністю виконав свої зобовязання по наданню допомоги на утримання сина, оскільки передав йому на початку навчального року 13000 грн., які отримав як вихідну допомогу при звільненні, хоча належні докази цієї обставини відсутні, так як відповідач не вимагав будь-яких розписок. На даний час відповідач безробітний та отримує допомогу, значна частина якої витрачається на сплату комунальних платежів, а тому його матеріальне становище є скрутним. Крім того, відповідач має хронічне захворювання екзему, яке потребує щорічного санаторно-курортного лікування та перешкоджає у працевлаштуванні. Цього року помер батько відповідача, а тому він має надавати допомогу матері-пенсіонерці. Відповідач дійсно має у власності дачний будинок та автомобіль, які були придбані ще у шлюбі і залишилися йому за наслідками поділу майна. Позивач навчається на бюджетній основі, а тому не сплачує за навчання. Крім того, його мати є працевлаштованою, а тому також може надавати допомогу. Вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Позивач на даний час навчається на 1 курсі магістратури денної бюджетної форми навчання Національного юридичного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою навчального закладу №06-8126 від 20.09.2017, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд не може погодитися з доводами відповідача, що за своїм матеріальним станом той неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки відповідач є працездатного віку, на даний час, хоч і не працевлаштований, однак отримує допомогу по безробіттю, не має на утриманні інших неповнолітніх, або непрацездатних осіб. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача до закінчення навчання, суд приймає до уваги матеріальний стан відповідача, єдиним доходом якого є допомога по безробіттю, наявність у відповідача хронічного захворювання, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на час навчання у розмірі 300 грн. щомісяця. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial