Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~19.06.2015 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням . В обґрунтування позову зазначила , що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідачка по справі [PERSON] з 1988 року перебувала у шлюбних відносинах із її сином [PERSON] який помер 31.01.2013 року. та під час сімейного життя їх родина разом із дитиною донькою [PERSON] проживали у належні позивачці квартирі та відповідно були там зареєстровані. Після смерті сина відповідачка [PERSON] з вересня 2013 року не мешкає у належній [PERSON] квартирі , не приймає участі в її утриманні та сплаті комунальних платежів внаслідок чого виник борг який позивачка вимушена погашати самостійно . Також у квартирі [PERSON] зареєстрована окрім відповідачки онука позивачки третя особа по справі - [PERSON] яка там фактично мешкає у теперішній час і претензій до неї позивачка не має. Прохання позивачки добровільно знятися з реєстрації [PERSON] ігнорує і тому для вирішення цього спору [PERSON] звернулася до суду оскільки факт реєстрації відповідачки у належній їй квартирі перешкоджає розпоряджатися належним майном квартирою. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою м. Кривий Ріг , провулок Бутлерова 8/6 та зобовязати Жовтневий районний відділ в м. Кривому Розі головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили факти, викладені у позовній заяві та зазначили, що реєстрація відповідачки у належній [PERSON] квартирі перешкоджає її праву розпоряджатися у повній мірі майном та тягне за собою значні матеріальні витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що не заперечує проти заявлених позовних вимог та обставин, викладених у позовній заяві просила суд, сторін по справі надати їй житло. Пояснила суду що після смерті чоловіка пішла з квартири забравши свої речі у жовтні 2013 року та у теперішній час проживає з іншим чоловіком . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована та фактично мешкає у належній бабці [PERSON] квартирі. Зі своєю матірю відповідачкою по справі [PERSON] у неї склалися не дуже гарні відносини у теперішній час і тому вона не бажає у майбутньому проживати разом із нею у одній квартирі . Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року( зі змінами внесеними ППВСУ №15 від 25.05.1998 року) у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування житловими приміщенням, судам необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири № 6 в будинку № 8 по вулю Бутлерова у м. Кривому Розі Дніпропетровської області що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.05.1993 року копія якого міститься у матеріалах справи . Згідно довідки КОМ «НОВА КОМ» вбачається, що станом на 16 червня 2015 року у належній [PERSON] зареєстровані: третя особа по справі онука позивачки [PERSON] та відповідачка [PERSON] яка згідно акту, складеного сусідами - мешканцями будинку № 8 по вул. Бутлерова у м.Кривому Розі від 04.06.2015 року не мешкає у зазначеній квартирі з вересня 2013 року. Підписи сусідів у акті затверджені належним чином представником ТОВ «Керуюча компанія «Дом ком». У відповідності до положення ч.2 ст.107 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вимога [PERSON] щодо зобовязання Жовтневого районного відділ в м. Кривому Розі головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] не підлягає задоволенню оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів, а саме, згідно наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів. Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що відповідає ст. 212 ЦПК України, враховуючи, що [PERSON] відсутня з вересня 2013 року за місцем реєстрації, вбачає можливим задовольнити вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою № 6 в будинку № 8 по вул. Бутлерова у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Outcome: dismissed