Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

17 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що за зверненням Розсошанської сільської ради щодо вжиття заходів до [PERSON], яка 4 вересня 2018 року залишила двомісячну дитину на сусідку та пішла з дому у невідомому напрямку, та станом на 5 вересня 2018 року додому не повернулася Хмельницькою районної державною адміністрацією було прийнято рішення про негайне відібрання дитини з тимчасовим влаштуванням до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». У [PERSON] При обстеженні умов проживання, було встановлено, що житло потребує ремонту, відсутнє електричне освітлення, крім цього крім малолітньої [PERSON], [INFO] є ще три дитини, дві з яких перебувають в інтернатах, а третя проживає у прийомній сім'ї. Згідно довідки характеристики [PERSON] зловживає спиртними напоями, крім цього щодо свого малолітнього сина [PERSON] позбавлена батьківських прав. У зв'язку із відсутністю належних умов для проживання дитини разом із відповідачем Хмельницька районна державна адміністрація просить позов задовольнити. Крім цього позивач просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно. В судовому засіданні представник позивача вимоги викладені у заяві підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначила, що дійсно на даний час належні умови для утримання дитини відсутні, однак після закінчення опалювального сезону планує зробити ремонт та забрати з дитячого будинку свою дочку. Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги, викладені у позовній заяві підтримала, зазначила, що відповідача дійсно навідувалася до дитини під час перебування у дитячому будинку, однак зустрічі були короткотривалими. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач разом із дитиною, співмешканцем [PERSON] та своїм батьком [PERSON] проживають [ADDRESS]. Крім малолітньої [PERSON] у відповідача є ще три дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щодо ще одного сина [PERSON], [INFO], відповідачка позбавлена батьківських прав. 4 вересня 2018 року [PERSON] залишила малолітню [PERSON] на сусідку та пішла у невідомому напрямку та на ранок 5 вересня 2018 року ще не з'явилася. Представниками служби у справах дітей було обстежено умови проживання [PERSON] та встановлено, що малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування, оскільки мати залишила місце проживання про що складено акт, в якому було рекомендовано негайно відібрати дитину у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю. З довідки характеристики від 6 вересня 2018 року виданої Розсошанською сільською радою на [PERSON], вбачається, що остання зарекомендувала себе з посередньої сторони, приміщення в якому проживає відповідача потребує ремонту, відсутнє електричне освітлення, часто зловживає спиртними напоями, 5 вересня 2018 року залишила дитину на сусідку та пішла у невідомому напрямку. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №456/2018-р від 5 вересня 2018 року було прийнято рішення про відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] в [PERSON] та тимчасово влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». 17 жовтня 2018 року органом опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації було прийнято рішення про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи, що відповідачка залишила дитину одну та зникла із свого постійного місця проживання у невідомому напрямку, суд приходить до висновку, що має місце неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON], у зв'язку із чим Хмельницькою районною державною адміністрацією було прийнято обґрунтоване рішення про негайне відібрання дитини, оскільки умови дійсно були небезпечними для життя, здоров'я дитини та морального виховання. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови у задоволені позовних вимог в цій частині. При цьому судом також враховується і думка відповідачки, яка в судовому засіданні не заперечила, щодо задоволення позову, зазначила, що пройшла курс лікування від алкогольної залежності, у зв'язку із чим і залишила дитину, а також відсутність належних умов для утримання дитини, недостатність запасу дров та вугілля для пічного опалення. Згідно ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд погоджується із тим, що з відповідачки на користь Хмельницького спеціалізованого дитячого будинку «Берізка» слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 17 жовтня 2018 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved