Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя з позовом до Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» (надалі - Банк) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лівобережний ВДВС ГТУ юстиції у Донецькій області. 1. Обґрунтування позову: 28.09.2017 року від Лівобережного ВДВС ГТУ юстиції у Донецькій області, Позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис за Кредитним договором б/н від 27.03.2007 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення з Позивача грошових коштів у розмірі: 1) залишку заборгованості за кредитом у розмірі 5970,95 грн.; 2) залишку заборгованості за відсотками у розмірі 25232,69 грн.; 3) пені та комісії у розмірі 800,00 грн.; 4) штрафу в розмірі 1600,18 грн., а всього на суму 33603,82 грн., а також 3000,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь Банку, що загалом складає: 36603,82 грн. Виконавчий напис було зареєстровано у реєстрі за №5259, який набрав чинності з моменту його реєстрації, тобто з 09.06.2017 року. Вказаний факт підтверджується повісткою Лівобережного ВДВС від 28.09.2017 року, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №54720670 від 18.09.2017 року, постановою про арешт майна боржника ВП №54720670 від 18.09.2017 року та фотокопією виконавчого напису від 09.06.2017 року. Вважала дії Банка незаконними, безпідставними та необґрунтованими з наступних причин. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - на більша одного року. Однак у виконавчому написі, всупереч вимогам закону, зазначений інший термін для стягнення заборгованості, який становить 10 (десять) років та чотири дні. Крім того, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст.88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пеані у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Так, 04 серпня 2016 року, Позивач письмово зверталася до Банку із проханням скасувати безпідставно нараховану неустойку (штрафи та пеню), здійснити відповідний перерахунок заборгованості враховуючи сплати за Договором, припинити нарахування штрафних санкцій та надіслати на її адресу завірені належним чином копії документів. Підставою для скасування штрафних санкцій (пені та штрафу) за кредитним Договором є чинний Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року. Вказаний факт підтверджується копією листа Позивача до Банку від 04.08.2016 року. Натомість від Банку Позивач отримала письмову відповідь про повну відмову у виконанні прохання Позивача, в тому числі і законної вимоги про скасування пені та/або штрафу за кредитним зобов'язанням. Вказаний факт підтверджується письмовою відповіддю Банку від 29.08.2016 року. Тобто Банку на момент вчинення виконавчого напису, було добре відомо, що між Банком та [PERSON] існує спір щодо суми сплати заборгованості за кредитним зобов'язанням. А тому і не могло бути мови про безспірність заборгованості. Однак Банк, через приватного нотаріуса Бондар І.М., витримуючи формально усі процедури, вчиняє виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним Договором, навіть і тих сум, які відповідно до вищенаведеного Закону підлягають скасуванню (штраф та/або пеня). Позивач вважала, що сума невиконаних зобов'язань, яка вказана у виконавчому напису не може складати 33603,82 гривні, оскільки у зв'язку з частковим погашенням боргу перед Банком є істотно меншою, залишок суми кредиту складає 4378,88 грн. Тобто в порушення вимог ст.ст.87, 88 Закону «Про нотаріат», розділу 1 Постанови №1172 від 29.06.1999 р. нотаріус допустив вчинення виконавчого напису за наявності у [PERSON] спору з Банком стосовно суми боргу за кредитом, відсотками за користування, пенею та штрафом, який виник на підставі кредитного договору. Крім того, Позивач вважає необґрунтованими дії нотаріуса стосовно задоволення вимог Банку щодо стягнення з Позивача суми витрат за вчинення виконавчого напису, що складає 3000,00 грн. Зазначена сума значно перевищує розмір гранично встановлений Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», а відтак його стягнення з Повивача є незаконним. Відповідно до Декрету за вчинення виконавчих написів нотаріусами справляється державне мито, що складає 1 відсоток суми, що стягується, або 1 відсоток вартості майна, яке підлягає витребуванню, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу Украйни неоподаткований мінімум доходів громадян (НМДГ) складає - 17,00 грн. Тобто, мінімальний розмір держмита складає 51,00 грн., а максимальний 1700,00 гривень. Посилаючись на викладене,

Outcome: approved