Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт, що померла 30.06.2015 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] На обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 30 червня 2015 року померла його мати [PERSON]., після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно. Заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, 18.12.2015 року [PERSON] отримав письмову відповідь про неможливість встановити факт родинних стосунків, оскільки у свідоцтві про смерть, призвіще померлої зазначено [PERSON], а в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «Мати» зазначено [PERSON] У звязку з цим, нотаріусом було запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON], померлою 30.06.2015 року. Від встановлення факту родинних відносин залежить реалізація права на спадщину за законом та подальше розпорядження. На підставі викладеного, просив задовольнити його заяву. Представник заявника у судовому засіданні 28.04.2016 року заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на обставини зазначені у заяві. Зацікавлені особи у судове засідання не зявились, разом з тим надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, з вимогами заявника погодились, проти задоволення заяви не заперечували (а.с.22, 26). У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що за свого життя [PERSON] підтримувала родинні стосунки з [PERSON], в останні роки вони проживали разом, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] також вказала, що у заявника та [PERSON] були стосунки як матері та сина, [PERSON] піклувався та доглядав за [PERSON] Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку представника заявника, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження заявника, серії І-БВ №072048 (а.с.5), його матірю є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОЛ №209650 (а.с.4) від 01.07.2015 року померла [PERSON]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівского району Одеської області №1213/02-23 від 22.10.2015 року [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], та [PERSON] зареєстрований за тією ж адресою (а.с.6). Згідно рішення виконавчого комітету Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 03.06.2008 року [PERSON]Л та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: вул. Совєтська, 10/5, смт. Раухівка, Березівський р-н, Одеська обл. (а.с.9). Розпорядженням органу приватизації від 03.06.2008 року вищевказану квартиру було передано в спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.01.2009 року, власниками квартири за адресою: [ADDRESS]., є [PERSON] та [PERSON] частка по ?. (а.с.7-8). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~Цивільно-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦПК України) . Відповідно до частини другої \~статті 234 ЦПК України передбачено, «що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження». Згідно частини третьої \~статті 235 ЦПК України, «справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду».\~\~ Відповідно до частини першої \~статті 256 ЦПК України\~«суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами». Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявником стверджується співпаданням зазначення їх родових імен, які відображені в наданих суду документах та тим, що за життя померлий і заявник підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як матері та сина. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON], які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON]. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». На підставі викладеного,

Outcome: approved