Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

18.06.2019 (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю Гаренко Н.В. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 29.06.2011, б/н, відповідач отримала кредит у розмірі 1400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 29.06.2011), що підтверджується підписом у заяві та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4, в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На підставі п. 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору від 29.06.2011, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов`язання за Договором від 29.06.2011 виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 26.05.2019 порушила зобов`язання за Договором від 29.06.2011, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 11767,89 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 05.07.2019 справу за клопотанням представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. У судове засідання сторони повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідні оголошення були розміщені також на сайті «Судова влада», відповідач про причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Представник позивача направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не була учасником правочину та не було її волевиявлення на момент укладення Договору про надання банківських послуг від 29.06.2011, без номера, з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», на отримання кредиту у розмірі 1400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та не підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, оскільки надані позивачем докази не містять анкети-заяви [PERSON] . Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було замінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та замінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.34-35 - копія Витягу із Статуту). До матеріалів справи додна копія анкети-заяви [PERSON] , [INFO] , яка не є стороною у Договорі від 29.06.2011 та на момент його укладення не була навіть народженою (а.с.12). Натомість до позовної заяви додана копія паспорта [PERSON] , виданого 07.11.2011 (а.с.29), та розрахунок її заборгованості за Договором від 29.06.2011, без номера (а.с.9-11). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що не пов`язані з його недійсністю. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що між сторонами було укладено Договір від 29.06.2011 та має місце порушення відповідачем його умов. Позивач не довів виникнення у відповідача зобов`язань за Договором від 29.06.2011 на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Відтак зазначений Договір не створює для [PERSON] , [INFO] , юридичних наслідків. При цьому суд враховує, що уповноважений представник позивача просить розглянути справу за наявними матеріалами, а висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях. Судові витрати покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed