Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору, в якому вказала, що 29 грудня 2011 року між нею та відповідачем був укладений трудовий договір на виконання роботи продавця продовольчих товарів. В цей же день трудовий договір було зареєстровано в Донецькому міському центрі зайнятості. У червні 2012 року позивач отримала відпустку у звязку з вагітністю. У серпні 2014 року у звязку із проведенням АТО позивач переїхала у м. Дружківку Донецької області, де отримала статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, де постійно мешкає. На даний час виникла необхідність розірвати трудовий договір, укладений з [PERSON], але позивач позбавлена такої можливості, оскільки вона втратила будь-який зв'язок з [PERSON], яка мешкає у м. Донецьку. Просить розірвати трудовий договір від 29 грудня 2011 року, укладений між нею та відповідачем, за ст.38 КУпП (за власним бажанням) з дня набуття чинності судовим рішенням. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року № 2/229/1429/2015 ЄУН 229/3695/15-ц позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Розірвано трудовий договір, укладений 29 грудня 2011 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 29 грудня 2011 року за № 05011107701/2 Донецьким міським центром зайнятості, на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Рішення суду набуло чинності 09 листопада 2015 року. 23 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №229/3695/15-ц, оскільки Центр занятості відмовляє зняти з реєстрації цей трудовий договір, оскільки про це прямо не вказано в рішенні суду. Просить зазначити в судовому рішенні, що трудовий договір розірвано з дня набрання чинності рішенням суду, тобто 09 листопада 2015 року, на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з переїздом до нового місця проживання. Також просить додати до рішення вимогу зняти трудовий договір з реєстрації протягом трьох робочих днів. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У своєму позові [PERSON] просила розірвати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем, за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням) з дня набуття чинності судовим рішенням. В резолютивній частині рішення від 28 жовтня 2015 року № 2/229/1429/2015 ЄУН 229/3695/15-ц суд не зазначив причину розірвання трудового договору, а саме «за власним бажанням», хоча в мотивувальній частині рішення прийшов до висновку про саме цю підставу розірвання трудового договору. Також, суд не зазначив дату, з якої трудовий договір вважається розірваним, а саме «з дня набуття чинності судовим рішенням». Суд вважає, що суд не вирішив позовні вимоги в цій частині, хоча з приводу них сторона подавала докази і давала пояснення, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Розглядаючи заяву в частині внесення до судового рішення вимоги зняти трудовий договір з реєстрації протягом трьох робочих днів, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню в цій частині. Така позовна вимога не була заявлена в позові, містить в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема, Дружківського міського центру зайнятості, ця вимога не досліджувалась в судовому засіданні.

Outcome: partial