Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,7953 га, що розташована на території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825484200:06:000:0092 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 27.01.2012 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2012 року помер [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7953 га, що розташована на території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 14.12.2004 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області згідно умов якого позивач є спадкоємцем вказаної вище земельної ділянки. Позивач у встановленому законодавством порядку, подав заяву до Другої Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку йому було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова 11.12.2017 року. Слід зазначити, що земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю МК № 019272 від 15.09.2004 року, але отримати дублікат на померлу людину неможливо, тому єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивача. Лукашівська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує, так як позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій архівної виписки із актового запису про смерть [PERSON] райвідділу РАЦС (а.с.7) та заповіту (а.с.8) видно, що [PERSON] помер 27.01.2012 року в м. Дубассари, про що складено актовий запис №31 від 27.01.2012 року, а 14.12.2004року він склав заповіт згідно якого належну йому згідно державного акту серії МК № 019272 від 15.09.2004 року земельну ділянку розміром 5,79 га для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Лукашівської сільради Первомайського району Миколаївської області заповідає [PERSON]. Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджено копіями вищевказаного державного акту (а.с.14) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.12.2017 року (а.с.11-13). Згідно грошової оціни (а.с.15-17) вартість земельної ділянки складає 170101,68 грн. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2017 року (а.с.10) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право власності на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність її спадкодавцеві. Ст.. 181 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved