Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

19.09.2014 року Позивачка звернулась до суду з даним позовом. Просить стягнути з Відповідача заборгованість за договором позики на загальну суму 14058 грн. 79 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2011року позивачка надала відповідачу грошові кошти в сумі 9430 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач зобов'язувався кошти повернути до 01.09.2011 року. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав. Позивачка вважає, що крім основного боргу, вона має право на отримання від відповідача даної заборгованості з врахуванням індексу інфляції (1281грн.) та трьох відсотків річних (824 грн. 95 коп.) (відповідно до ст.625 ЦК України), .а також проценти на рівні облікової ставки НБУ (2522 грн. 84 коп.) (відповідно до ст.1048 ЦК України). Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України. Позивачкою було надано суду копію розписки відповідача, та проведений розрахунок позовних вимог. За змістом ч.І ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 639 цього Кодексу договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.57 ЦАК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Крім того, у відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, відповідач жодних заперечень та доказів на спростування позовних вимог позивача не надав, - суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 243,60грн. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved