Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом на будинковолодіння після смерті батька [PERSON], який помер 19 листопада 2008 року у с.Кімличка Липоводолинського району Сумської області, спадщину після якого вона прийняла шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори. За відсутності державної реєстрації за батьком права власності на належне йому житло по вул.Янголя,45 у с.Кімличка Липоводолинського району Сумської області, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок літ.«А-І», загальною площею 58,6 кв.м, житловою 31,7 кв.м, з верандою літ.«а», ганком літ.«кр»; сарай літ.«Б», гараж літ.«В», погріб літ.«п/г», вбиральню літ. «У», огорожу №1-2, за вказаною адресою. У судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала, представник сільської ради не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 27 липня 1969 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.45 зворот). 15 вересня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.5). Із 2013 року [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO] (а.с.4). Згідно з довідкою Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 01 лютого 2016 року, рішенням загальних зборів бувшого колгоспу [PERSON] у 1960 році [PERSON] по вул. Янголя,45 у с.Кімличка Липоводолинського району було виділено земельну ділянку для будівництва (а.с.11). 15 та 20 серпня 2002 року [PERSON] отримав державні акти на право приватної власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,754 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,876 га, що розташовані на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.46-47). 10 лютого 2004 року [PERSON] заповів усе своє майно дочці [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 10 лютого 2004 року за реєстровим №10 (а.с.6). 10 лютого 2004 року [PERSON] заповів сину [PERSON] та дочці [PERSON] у рівних частинах земельні ділянки за державними актами, площею 0,876 та 2,754 га, розташовані на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 10 лютого 2004 року за реєстровим №11 (а.с.6). 15 липня 2005 року померла [PERSON] (а.с.66). 19 листопада 2008 року помер [PERSON] (а.с.7). Із копій погосподарських книг Кімличанської сільської ради за 1950-1952 рр., 1955-1957 рр., 1958-1960 рр., 1961-1963 рр., 1983-1985 рр.,1986-1990 рр., 1991-1995 рр.,1996-2000 рр., 2006-2010 рр., вбачається, що [PERSON] був головою господарства по вул.Янголя,45 у с.Кімличка Липоводолинського району, на час смерті проживав один. 07 травня 2009 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька (а.с.42). 16 червня 2009 року [PERSON] у адресованій нотаріусу заяві відмовився повідомив, що спадщину після смерті батька не прийняв, за визначенням додаткового строку звертатися наміру не має (а.с.43). 08 липня 2009 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на обидві належні батьку земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,754 га, та 0,876 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 48). 19 вересня 2012 року [PERSON] за згодою сестри, що прийняля спадщину [PERSON], звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька (а.с.49, 50). 05 та 12 листопада 2012 року [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією (а.с. 55, 59). Відповідно до технічного паспорту від 11 лютого 2016 року, домоволодіння по вул.Янголя,45 у с.Кімличка Липоводолинського району Сумської області складається із житлового будинку літ.«А-І» (1964 року побудови), загальною площею 58,6 кв.м, житловою 31,7 кв.м, з верандою літ.«а» (1964 року прибудови) та ганком літ. «кр», сараю літ.«Б» (1964 року побудови), гаражу літ.«В» (1991 року побудови), погребу літ.«п/г» (1964 року побудови), вбиральні літ. «У» (1965 року побудови), огорожі №1-2. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 28 березня 2016 року відсутні відомості про власника домоволодіння по вул.Янголя,45 у с.Кімличка Липоводолинського району. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України. Відповідно до частини першої ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Із аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти, про що також зазначено і в листі Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року». Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012 № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Спрощений порядок здійснення державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 5 серпня 1992 року, але за особами, які вважаються його володільцями, містять і положення ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, за наявності на спірне збудоване у 1964 році домоволодіння виготовленого органами БТІ 11 лютого 2016 року технічного паспорту та відповідних записів у погосподарських книгах, суд вважає доведеним факт його належності померлому [PERSON] За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Із матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень вбачається, що спадкоємцями за заповітом на житловий будинок батька є позивач, яка в силу ч. 2 ст. 1272 ЦК України прийняла спдщину після його смерті. Тому, враховуючи викладене, а також те, що спірний житловий будинок побудований на виділеній для цього земельній ділянці, за наявності технічного паспорту, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуального житлового будинку, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них нормативним вимогам, наявні правові підстави для визнання права власності на домоволодіння за спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину.

Outcome: approved