Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

19 жовтня 2015 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення кошті , де зазначив, що 21 листопада 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він передав відповідачу 13000 грн., про що відповідач надав розписку. Згідно умов договору позики, відповідач мав повернути гроші не пізніше 21 травня 2015 року шляхом перерахування коштів на картку ПУМБ. До теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, порушив взяті на себе зобовязання . Просив, у відповідності до ст.. 625 ЦК України стягнути з відповідача на його користь суму інфляційних втрат , розраховану за період з 22 травня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 7307 грн.14 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 22 травня 2014 року по 15 жовтня 2015 року у розмірі 547 грн. 07 коп. . Крім того, 18 жовтня 2014 року ним на імя відповідача була видана довіреність з правом продажу автомобіля ЗАЗ моделі 110207, 2001 року випуску, д\\н АН 4679 НК, який належав йому на праві особистої власності. Відповідач 24 жовтня 2014 року продав це авто за 8000 грн., але в добровільному порядку гроші повертати не бажає. Посилаючись на ст..ст. 239,244,1005 ЦК України, вважав,що відповідач був зобовязаний повернути йому гроші за продаж авто. В звязку з невиконанням цього грошового зобовязання, просив стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 8000 грн., а також суму інфляції за період з 25.10.2014 року по 31.08.2015 р. у розмірі 3602 грн. 85 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 234 грн. 08 коп. за період з 25.10.2014 року по 15.10.2015 року та судові витрати судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. . ( а.с.3). В подальшому представник позивача [PERSON], що діяла на підставі договору, зменшила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 13000 грн., суму інфляційних втрат за період з 22 травня 2015 року по 10 грудня 2015 року( включно) у розмірі 401 грн. 41 коп., 3% річних за цей же період у розмірі 215 грн. 84 коп., суму коштів, не повернутих за продаж автомобілю у розмірі 8000 грн., суму інфляційних втрат за період з 25 жовтня 20-14 року по 10 грудня 2015 року( включно) у розмірі 4154 грн. 58 коп. та 3% річних за цей же період у розмірі 270 грн. 25 коп. та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. та витрат за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн.( а.с.40-41). Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просили розглянути позовні вимоги за їх відсутності, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ст.. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд провів заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким позивач запозичив [PERSON] 13000 грн., та останній зобовязався повернути їх до 21 травня 2015 року . Згідно п. 5 Договору позики, повернення запозиченої суми мало бути повернено шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позивача кредитну карту ПУМБ номер карти 5167 463 0067 6871. Свої зобовязання позивач виконав та 21 листопада 2014 року передав грошові кошти у сумі 13000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав та до наступного часу гроші не повернув . ( а.с.7-8, 10,11). Згідно з ч.1 ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2ст.1047 ЦПК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. Свої зобовязання по поверненню грошей відповідач не виконав , тому позов про стягнення боргу за договором позики в розмірі 13000 гр. підлягає задоволенню . Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, підлягають задоволенню. Згідно розрахунку, наданому позивачем та перевіреному судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нарахування з урахування індексу інфляції за період з 22 травня 2015 року по 10 грудня 2015 року у розмірі 401 грн.41 коп. та 3% річних за той же період в розмірі 215 грн. 84 коп. Крім того, 18 жовтня 2014 року , позивачем була надана на імя відповідача довіреність , якою він уповноважував [PERSON] управляти та розпоряджатися належним йому автомобілем марки ЗАЗ, моделі 110207, 2001 року випуску, реєстраційний номер АН 4679НК, в тому числі з правом відчуження автомобіля та отримання належних йому за цими договорами грошових сум( а.с.21). На виконання цієї довіреності, відповідач через ТОВ «Бест Моторс» продав автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110207, 2001 року випуску, реєстраційний номер АН 4679НК [PERSON] та отримав гроші у сумі 8000 грн. До наступного часу відповідач гроші за продаж автомобіля не передав. Відповідно до ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Відповідно до ст..239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Таким чином, позивач надавши на імя відповідача довіреність, фактично уповноважив його на виконання договору доручення, за яким , та у відповідності до вимлог ст.. 1000 ЦК України, одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Разом з тим, після виконання договору, відповідачем не були виконані вимоги щодо повернення грошей, отриманих від продажу автомобіля та цей обовязок передбачений п.3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України, де зазначено,що повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення . Грошові кошти у розмірі 8000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В звязку з невиконанням грошового зобовязання, для відповідача настають наслідки, передбачені ст.. 625 ЦК України. Згідно розрахунку, наданому позивачем та перевіреному судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нарахування з урахування індексу інфляції за період з 25 жовтня 2014 року по 10 грудня 2015 року у розмірі 4154 грн. 58 коп.. та 3% річних за той же період в розмірі 270 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать , в тому числі, витрати за надання правової допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається, позивачем було понесені витрати : а саме сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. та за надання правової допомоги у сумі 1500 грн., що підтверджується наданими квитанціями ( а.с.2,39 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved