Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 06 травня 2018 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. З вересня 2018 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Відповідач у листопаді 2018 року добровільно надавав їй аліменти на утримання дитини у розмірі 4 000,00 грн., однак після листопада 2018 року він перестав це робити та добровільно такої допомоги на утримання дитини, як і допомоги на її утримання, не надає, він працездатний, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та іншої сім`ї не має, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] просила суд: - стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 20 березня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 15-16). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, однак позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця (а.с. 25). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 18 травня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 9). Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 10, 11), проти чого не заперечував відповідач. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі статті 181 СК України, 1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до приписів статті 182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 183 СК України, 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим, потребує матеріальної допомоги. Частиною 2 статті 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідності до частини 2-4 статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання мають вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону в зазначених правовідносинах, а саме, у відповідності до ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Приписами ст. 77 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням суду, як правило у грошовій формі. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов в зазначеній частині підлягає частковому задоволенню, та з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial