Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

17 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із уточненим в подальшому позовом до [PERSON], в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № NKXRRC03430129 від 21 листопада 2007 року відповідачка отримала кредит в розмірі 7370 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2010 року. Оскільки взяті на себе зобов'язання за договором відповідачка не виконала, станом на 17 листопада 2014 року в неї утворилась заборгованість в розмірі 15865 грн. 18 коп., з яких: 10 грн. 57 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14861 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 250 грн. - штраф ( фіксована частина ) та 743 грн. 58 коп. - штраф ( процентна складова ). Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь загальну заборгованість за кредитом в розмірі 15865 грн. 18 коп. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Тимошенко О.А. надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги банку підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить квитанція про напарвлення судової повістки, причини своєї неявки суду не сповістила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRC03430129, згідно умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у розмірі 7370 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2010 року. Зазначений договір було укладено шляхом підписання Заяви позичальника, яка разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає кредитний договір ( а. с. 6, 7-9 ). Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із сутті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановленні договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за договором не виконала. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2011 року з неї стягнуто на користь позивача 16 966 грн. 23 коп. заборгованості за цим кредитним договором ( а. с. 3-4 ). Згідно наданого розрахунку станом на 17 листопада 2014 року в неї знову утворилась заборгованість за договором в розмірі 15865 грн. 18 коп., з яких: 10 грн. 57 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14861 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 250 грн. - штраф ( фіксована частина ) та 743 грн. 58 коп. - штраф ( процентна складова ). Таким чином, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачки 10 грн. 57 коп. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом. Проте, у відповідності з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. Оскільки позивач просить стягнути з відповідачки 14861 грн. 03 коп. пені, що значно перевищує заборгованість по комісії, то суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнення неустойки до 10 грн. 57 коп. З цього слідує, що процентна складова штрафу повинна становити не 743 грн. 58 коп., як про це просить позивач, а 1 грн. 06 коп., тобто 5 % від суми позову, що передбачено п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( а. с. 24-26 ). Таким чином, позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково на загальну суму 272 грн. 20 коп., з яких: 10 грн. 57 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10 грн. 57 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 250 грн. - штраф ( фіксована частина ) та 1 грн. 06 коп. - штраф ( процентна складова ). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] на користь позивача 4 грн. 16 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial