Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

18 червня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовною заявою до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права спільної часткової власності на спадкове майно та просять: визнати за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право спільної часткової власності по 1/3 частці на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2.04 га. рілля, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холмннської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0.42 га. сіножать, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0.14 га. пасовища, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району, Чернігівської області. В судове засідання позивачі не прибули, в позові просили розгляд справи провести без їх участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] року мати позивачів [PERSON] у віці 50 років померла, про що виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерті, (серія [NUMBER] ) та складено 29.10.2018 року відповідний актовий запис № 92. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Маяк» па території Холминської селищної ради, тому до спадкового майна належать: земельна ділянка площею 2.04 га. рілля, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холмннської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельна ділянка площею 0.42 га. сіножать, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельна ділянка площею 0.14 га. пасовища, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району, Чернігівської області. Саме надане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконкому Холминської селищної ради Корюківського району від 10.05.2019 № 606 на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] . [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] . [INFO] . Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем па час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, так як вони постійно проживали з покійною, вони прийняли спадщину. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України вони є спадкоємцями першої черги спадкування. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , так як після смерті матері прийняли спадщину та вважали, що є повноправними власниками земельних ділянок, але коли виявили бажаним реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вони цього зробити не зможуть. Так як вони є рідними дітьми спадкодавця, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України вони є спадкоємцями першої черги і відповідно до ст. 1267 Цивільного кодексу України їхні частки у спадщині є рівними. Спільна часткова власність - власність, право на яку мають дві і більше фізичні та (або) юридичні особи з визначенням у правовстановлюючих документах розміру часток власності кожного співвласника. Визначення часток власності кожного співвласника регламентується відповідно до Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-1V (ЦК України). Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України манно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 87 Земельного кодексу України спільна часткова власність виникає при прийняті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Відповідно до статті 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Так як спадщину прийняли вони в трьох, то відповідно мають право на спадкове майно по 1/3 частці. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, оскільки позивачами при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачами судовий збір залишити за ними.

Outcome: approved