Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

18 грудня 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом, у якому просить трудові відносини між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» визнати припиненими з 17.07.2017р., у звязку зі звільненням [PERSON] за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] згідно наказу ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» від 10.08.2016р. № 1-к приступила до виконання обовязків директора [PERSON] (код ЄДРПОУ 40745495, місцезнаходження: 79039, Львівська область, м. Львів, вул.. Шевченка, буд. 111А офіс 2). Відповідно до Статуту ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» учасниками [PERSON] є громадянин [PERSON] [PERSON] [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 02-972 [ADDRESS]) та Громадянка України [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 49000 м. Дніпро, вул. Кільцева, буд. 36). З огляду на те, що учасник [PERSON] [PERSON] взагалі не цікавиться справами [PERSON], участі в його діяльності не приймає, підприємство не виконує поставлені економічні завдання. Учасник [PERSON] [PERSON] одноособово не може приймати рішення з важливих питань діяльності [PERSON] (наприклад, щодо внесення змін до статуту, збільшення статутного капіталу, визначення основних напрямків діяльності товариства тощо), оскільки вирішення таких питань віднесене до виключної компетенції Загальних зборів Учасників. Частка учасника [PERSON] в розмірі 50% Статутного капіталу не дає їй можливості провести Загальні збори учасників [PERSON] у звязку із відсутністю кворуму. У звязку із чим, позивачка позбавлена можливості визнати припиненими трудові відносини з ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна», у тому звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити. Предявлена позовна заява ухвалою судді від 20.12.2017 р. була залишена без руху для усунення недоліків. Для усунення цих недоліків суд зобовязав позивача протягом семи днів з дня отримання нею ухвали усунути недоліки позовної заяви, які позивачкою не виконані. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.01.2018 року вказана позовна заява визнана неподаною та поаернута позивачці. 23.01.2018 року позивачкою подано апеляційну скаргу на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10.01.2018 року. Постановою судової палати у іивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23.03.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 20 квітня 2018 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Інтернешенел Бізнес платформ України», [PERSON] [PERSON] про визнання трудових відносин припиненими та роз'яснено сторонам їх цивільні справа та обов'язки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За змістом ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» від 10.08.2016р. № 1-к приступила до виконання обовязків директора [PERSON]./а.с.6/ Відповідно до статті 58 Закону України «Про господарські товариства» Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Загальні збори здійснюють управління [PERSON] та реалізують право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час та із будь-яких підстав усунути особу від виконання обовязків члена виконавчого органу. Обираючи директора [PERSON] та припиняючи його повноваження, загальні збори товариства є уповноваженим органом товариства та діють від імені товариства в трудових відносинах з директором. Відповідно до Статуту ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» учасниками [PERSON] є громадянин [PERSON] [PERSON] [PERSON] та Громадянка України [PERSON], що стверджується витягом зі статуту [PERSON] та роздруківка із інтернет-порталу Міністерства юстиції України «Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань). Відповідно до п. 3.2. Статуту частки учасників є рівними та становлять по 50%./а.с.8-14/ Припинення повноважень директора ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» згідно п. 6.10.3 Статуту відноситься до виключної компетенції зборів Учасників. Заявою від 30.06.2017р. [PERSON] повідомила уповноважений орган - Загальні збори Учасників [PERSON] про свій намір звільнитися з посади директора за власним бажанням, в порядку статті 38 Кодексу законів про працю України. 17.07.2017 р. позивачка фактично припинила повноваження директора ГОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» відповідно до наказу № 2-к від 17.07.2017р. «Про припинення трудового договору», звільнившись за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України. Суду не надані відомості про скасування вказаного наказу повноважними органами управління товариства, або судом. Крім того, позивачка 03.07.2017р. направила другому учаснику [PERSON] [PERSON] повідомлення від 30.06.2017р. про скликання загальних зборів з метою вирішення питання про її звільнення та виходу із [PERSON]./а.с.17/ 07 серпня 2017 року позивачка повторно направила на адресу ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» та другому учаснику [PERSON] [PERSON] повідомлення від 07.08.2017р. про скликання загальних зборів з метою вирішення питання про її звільнення та виходу із [PERSON]./а.с.20/ Однак, учасник [PERSON] [PERSON] на Загальні збори учасників не зявляється, що унеможливлює їх проведення. Заявою від 21.06.2017р. [PERSON] повідомила загальні збори учасників [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» про вихід зі складу учасників [PERSON]./а.с.16/ Крім того, заявою [PERSON] від 30.06.2017 року, остання просила загальні збори учасників ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» просила звільнити її з посади директора за власним бажанням./а.с.15/ Припинення повноважень директора ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» згідно п. 6.10.3 Статуту відноситься до виключної компетенції зборів Учасників. Відповідно до п. 6.10.3. Статуту ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» до виключної компетенції Загальних зборів [PERSON] належить обрання та відкликання генерального директора [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Згідно з ч. 1, 2 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення та відкликання виконавчого органу товариства (п. З ч. 4 статті 145 ЦК України). За змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства», праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обовязок учасників товариств провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу. Однак уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» не розглянув по суті заяву позивача про звільнення у звязку із неявкою складу учасників загальних зборів учасників ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна», оскільки збори таких не відбувались, що стверджується протоколами № 07/1 від 10.08.2017 р. та протоколом № 08/1 від 08.09.2017 року. /а.с.19, 24/ З огляду на зазначене, загальні збори учасників вищевказаного товариства, не вправі проводити розгляд заяви позивачки про звільнення з посади директора товариства за власним бажанням, оскільки таке призведе до порушення вимог чинного законодавства.. Оскільки відповідно до статті 58 Закону України «Про господарські товариства» Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Загальні збори здійснюють управління [PERSON] та реалізують право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час та із будь-яких підстав усунути особу від виконання обовязків члена виконавчого органу. Обираючи директора [PERSON] та припиняючи його повноваження, загальні збори товариства є уповноваженим органом товариства та діють від імені товариства в трудових відносинах з директором. Згідно п. 6.10.3 Статуту відноситься до виключної компетенції зборів Учасників припинення повноважень директора ТОВ «Інтернешнал Бізнес Платформ Україна» Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно ст.129\~Конституції України основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обовязковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведене, суд приходить до переконань, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки сама вимога позивачки про визнання трудових відносин припиненими не ґрунтується на законних підставах. Залучення ж співвідповідачем другого учасника товариства - [PERSON] [PERSON], до якого відсутні позовні вимоги, взагалі виходить за межі предмета позову. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, обовязок оплати судового збору покладається на позивача.

Outcome: dismissed