Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

18 серпня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті чоловіка заявника 20.06.2016 року [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON], який помер 20.06.2016 року в центральній районній лікарні м.Старобешево Старобешівського району Донецької області. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №146 від 21.06.2016 року та свідоцтво про смерть № 031548 від 23.06.2016 року на території непідконтрольній Україні. У подальшому заявнику стало відомо, що таке свідоцтво про смерть є незаконним та не створює правових наслідків на території України, тому представник заявника звернувся до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, тому він звернувся до суду про встановлення факту смерті чоловіка заявника. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав. Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіу судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України м.Дзержинську Донецької областідо суду не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення вимог. Дослідивши та вивчивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до абзацу другого ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Родинні відносини між померлим та заявником підтверджено наданими матеріалами справи. Судом встановлено, що факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 20.06.2016 року у м.Старобешево Старобешівського району Донецької області підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 146 від 21.06.2016 року, довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть №031548 від 23.06.2016 року (а.с.12,13,15). Представник заявника звертався до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіпро видачу свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено. (а.с.16). Іншим чином заявник позбавлена можливості підтвердити смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть у звязку з невідповідністю свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово непідконтрольній державі України території (м.Старобешево), зразку документів, відповідно до вимог законодавства України. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті. У відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Старобешево відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. За таких обставин, необхідно встановити факт смерті 20 червня 2016 року [PERSON], [INFO], у м.Старобешево Старобешівського району Донецької області.

Outcome: approved