Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

19 липня 2019 року [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на земельні ділянки (пай) в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначає, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Сморжівською сільською радою Радехівського району Львівської області 05.10.2018 року. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3456 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,7811 га (кадастровий номер 4623985500:03:000:0977), ділянка 2 - 0,5645 га (кадастровий номер 4623985500:03:000:0036), які розташовані на території Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на які належало померлому батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ 033533, виданого 26.02.2001 року за №12981 на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації №77 від 22.02.2001 року. На випадок своєї смерті батько позивача не залишив жодних розпоряджень, у зв`язку з чим спадкування після його смерті відбувається за законом. Інших першочергових спадкоємців до даної спадщини немає, оскільки мати позивача - дружина померлого, [PERSON] та брат позивача - син померлого, [PERSON] , відмовились від прийняття спадщини. Після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину. Проте, на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку до нотаріуса не звертався, у зв`язку з відсутністю оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю, оскільки він втрачений. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи у позивача відсутні, він як законний спадкоємець, позбавлений можливості оформити спадщину іншим способом в позасудовому порядку, а тому змушений звертатися до суду з позовом про визнання за собою права власності. Просить визнати за [PERSON] , право власності на земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,3456 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,7811 га (кадастровий номер 4623985500:03:000:0977), ділянка 2 - 0,5645 га (кадастровий номер 4623985500:03:000:0036), які розташовані на території Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.4-4 зворот). У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити та справу слухати без його участі (а.с.5). Представник відповідача Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.34). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.35). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданий виконкомом Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області 05 жовтня 2018 року (а.с.13). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 28 квітня 1973 року, де [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки №316 від 22.05.2019 року, виданої виконкомом Сморжівської сільської ради, [PERSON] , був зареєстрований до дня смерті, [INFO] , в [ADDRESS] . На день смерті, [INFO] , [PERSON] , разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та більше ніхто не був зареєстрований. Від імені [PERSON] виконком Сморжівської сільської ради заповіт не посвідчував (а.с.15). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №033533, виданого 26.02.2001 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 22.02.2001 року №77, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12981, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,3457 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] , що також підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.8-10). З заяв [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посвідчених 01 липня 2019 року секретарем Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області Білянською П.В. та зареєстровано в реєстрі за №25 та №26, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відомо про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і проживав в [ADDRESS] .Термін про прийняття спадщини вони пропустили, в суд для його продовження звертатись не будуть та від оформлення спадкових прав відмовляються. Перелік спадкового майна їм відомий. Окрім них, спадкоємцем є [PERSON] , [INFO] (а.с.16,17). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved