Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

19.05.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи - Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі підрозділу апарату Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 2 12). Ухвалою судді від 31.05.2021р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено проводити у загальному порядку (а.с. 73). В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП Дн № 029909, виданого на підставі рішення Волоської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.09.1997р. № 52, належить на праві приватної власності земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1221481500:01:092:0725. 18.07.2019р. на підставі державного акта у Державному земельному кадастрі за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку. 26.02.2020р. [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку, із наданням правовстановлюючого документу вказаного державного акта. Однак рішенням державного реєстратора № 51442093 від 03.03.2020р. відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв`язку з тим, що державний акт не містить дати його видачі та у номері державного акта є виправлення. З метою реалізація права приватної власності на земельну ділянку, державної реєстрації права власності, заявник просить встановити факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП Дн № 029909 площею 0,0600 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, кадастровий номер 1221481500:01:092:0725, який на підставі рішення Волоської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.09.1997р. № 52, виданий на ім`я [PERSON] , видано 17.02.1998р. і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1241. Заявник надав до суду заяву, в якій просив розглядати заяву за його відсутності, наполягав на її задоволенні (а.с. 80). Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулися (а.с. 75 79). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи справу, суд виходить із такого. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження, - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року, в чинній редакції із змінами від 25.05.1998р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення виконкому Волоської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 52 від 17.09.1997р., вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для садівництва 0,06 га громадянину [PERSON] в садівничому товаристві «Ліра» (а.с. 39). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП Дн № 029909, виданого на підставі рішення Волоської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.09.1997р. № 52, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1221481500:01:092:0725 (а.с. 13 14, 37). 18.07.2019р. на підставі Державного акту у Державному земельному кадастрі за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку (а.с. 15 16). 26.02.2020р. [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку, із наданням правовстановлюючого документу вказаного державного акта. Рішенням державного реєстратора № 51442093 від 03.03.2020р. відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв`язку з тим, що державний акт не містить дати його видачі і у зазначені номеру державного акта є виправлення (а.с. 20 22). Листом начальника відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Гавриленка В.Ю. від 14.07.2020р. [PERSON] повідомлено про те, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 01.01.2013р. зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Волоської (нині - Новоолександрівської) сільської ради Дніпропетровського (нині -Дніпровського) району Дніпропетровської області за адресою: с/т «Ліра», Волоської (нині -Новоолександрівської) сільської ради. Вищезазначена земельна ділянка належить гр. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю: ДП ДН\~029909,\~реєстраційний номер\~1241\~від 17.02.1998р., виданий на підставі рішення виконавчого комітету Волоської (нині - Новоолександрівської) сільської ради №52 від 20.11.1996р. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва; площа - 0,0600 га (а.с. 35). Листом першого заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Жили І.М. від 30.04.2021р. адвокатові Громову Ю.А. повідомлено, що згідно інформації, наданої відділом у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1221481500:01:092:0725, площею 0,0600 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 01.06 - для колективного садівництва, належить на праві приватної власності гр. [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.02.1998р. серія ДП Дн 029909, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1241 (а.с. 42). Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України) Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. В яких, зокрема, зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Метою встановлення факту є реалізація заявником свого права приватної власності на земельну ділянку в контексті проведення державної реєстрації права власності, оскільки наразі заявник обмежений у його здійсненні, з огляду на відсутність дати у Державному акті. Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки впливає на можливість вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved