overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

18 квітня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ДП «Центр державного земельного кадастру», третя особа [PERSON], про визнання договору недійсним (т. 1 а.с.а.с. 2, 3). 25 липня 2017 року позивачка доповнила позов вимогою про визнання договору неукладеним (т. 1 а.с. 115). 22 листопада 2017 року судом у справі було ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Між тим, суд при ухваленні рішення не розвязав питання щодо відшкодування позивачці її витрат з правової допомоги. Представники сторін, третя особа до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка, у тому числі просила відшкодувати їй витрати з правової допомоги в сумі 1\~500,00 грн. При цьому на підтвердження таких витрат нею було надано квитанцію від 01.04.2017 року, договір про надання правової допомоги від 01.04.2017 року, акт здачі-приймання наданої правової допомоги від 25.07.2017 року (із зазначенням видів наданих послуг, їх вартості, кількості витраченого на це часу тощо), документи щодо провадження адвокатської діяльності її представника, довідку ПАТ «АБ «Радабанк» від 24.12.2014 року №476/23-1 про наявність у представника поточних рахунків, на які було переказано кошти, документи про статус платника єдиного внеску її представника (т. 1 а.с.а.с. 99 110). Між тим, суд при ухваленні рішення не розпорядився вказаними витратами позивачки у порядку статті 88 ЦПК. Таким чином, с уд, ухвалюючи рішення, не виконав приписів приведеної норми, що вплинуло на повноту рішення та обумовило необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 листопада 2005 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем втрачено взаєморозуміння та взаємоповага, без чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Подружні стосунки припинено, сторони проживають окремо, тому позивач просить шлюб розірвати в судовому порядку . Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 04 листопада 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2097, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно пояснень позивача, сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про постановлення додаткового рішення. Вказував, що 16.04.2018 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства. Однак при постановленні Рішення судом не було вирішено питання щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, що є підставою для постановлення додаткового рішення. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Згідно поданої заяви позивач просив про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. 16 квітня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства,, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. А саме встановлено батьківство [PERSON], [INFO], громадянина України, відносно малолітньої дитини [PERSON], 05 травня 2017 року. Зобовязано Заводський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис № 514, складений 12.05.2017 року, про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про її народження. Разом з тим, в рішенні від 16.04.2018 р. судом не вирішено питання щодо позовних вимог про внесення змін дитини в актовому записі про народження[PERSON], а саме в графах «прізвище» дитини, «батько». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. за №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За таких обставин та приймаючи до уваги, що судом при постановленні вищевказаного рішення не було вирішено питання про внесення змін до певних граф в актовому записі про народження [PERSON], суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 13 червня 2018 року винесено ухвало про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 4 липня 2018 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 17 вересня 2016 року в Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис № 157. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям проживали до лютого 2018 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Спору про майно теж немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати покласти на позивачів за їх клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. 13 червня 2018 року винесено ухвало про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 2 липня 2018 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15 лютого 2017 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 17 вересня 2016 року Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю та батьком. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 19 липня 2015 року, є рідною тіткою заявниці [PERSON] по лінії матері. \~ \~ \~ \~Даний факт заявниці необхідно встановити для того, щоб отримати спадок після смерті тітки [PERSON] При цьому заявниця зазначає, що відсутній документ, який може підтвердити факт родинних відносин, а саме: свідоцтво про народження тітки [PERSON] дошлюбне прізвище якої було [PERSON]. як і у матері заявниці. На підтвердження даного факту заявник надала суду: копію свідоцтва про народження матері, копію свідоцтва про народження заявниці, копію свідоцтва про шлюб матері, копію свідоцтва про шлюб заявниці, копію свідоцтва про смерть тітки, копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб тітки. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявниця не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа Верхньосироватська сільська рада направила до суду лист, в якому просила розглядати дану справу у відсутність їх представника. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 19 липня 2015 року (а.с.10). Місце смерті зазначено с. В.Бобрик Краснопільського району Сумської області. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 16 березня 2018 року, вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], [PERSON] (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про народження №212183 в книзі записів актів громадянського стану про народження за 1937 рік по Краснопільському району мається запис про народження [PERSON] (а.с.9). Із копії свідоцтва про одруження, виданого 26 травня 1960 року вбачається, що [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON] (а.с.14). Крім того, із копії свідоцтва про одруження, виданого 17 вересня 1988 року вбачається, що дошлюбне прізвище заявника [PERSON] було [PERSON] (а.с.16), а відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], батьками останньої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Таким чином, з наданих письмових доказів судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] є донькою та матірю. Крмі того, суду надано ряд письмових доказів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та померлою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] як між рідними сестрами. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги досліджені судом докази по справі, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 19 липня 2015 року та [PERSON], [INFO], як між рідною тіткою та племінницею знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] надала до Київського районного суду м. Одеси заяву, в якій просить встановити належності заявнику правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13 січня 1995 року та розпорядження органу приватизації від 13 січня 1995 року за № 54609 про передання зазначеної квартири у приватну власність, посилаючись на те, що у зазначених документах її прізвище вказано як «[PERSON]». Представник заінтересованої особи Департаменту міського господарства Одеської міської радиу судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 січня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, квартира [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно з розпорядженням органу приватизації за № 54609 від 13 січня 1995 року [PERSON] передана квартира [ADDRESS]. Відповідно до п. 6 ч 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки є доведена та обґрунтована, та той факт, що зазначені правовстановлюючі документи знаходяться у заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

18 квітня 2018 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, яка здана нею на пошту 16 квітня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 25 лютого 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на її утримання. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставин та суть спірних правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2017 року, зареєстрованому Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 46. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, з 16 квітня 2018 року - дня подання позову, і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивача на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

18 квітня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи тим, що 05 березня 2007 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Трудівник», с.Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області, право якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №012180. Позивач є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON], заповіт від 01.02.2006 року, посвідчений секретарем Михайлівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №1, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців не має. 05 квітня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] з питанням оформлення спадщини після смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало [PERSON], померлій 05 березня 2007 року, яка проживала в [INFO]. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, позивач випадково дізнався про існування заповіту вчиненого на його користь, а тому в звязку з відмовою нотаріуса щодо оформлення спадкового майна вимушений звернутися до суду, і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], яка померла 05 березня 2007 року. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просив задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

18 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 листопада 2016 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2016 року, актовий запис № 2015 (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved