Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

19.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів суми боргу за договором кредиту в розмірі 79963 грн. 83 коп. Просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 4048 дол. США 42 цента, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 32 159 грн. 43 коп. заборгованість за нарахованими відсотками по графіку 484 дол. США 15 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 3845 грн.94 коп., заборгованість за нарахованими відсотками за фактичне користування простроченим капіталом 920 дол. США 99 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 7316 грн.07 коп., пені у сумі 35731 грн. 86 коп. судові витрати: судовий збір у розмірі 790 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.06.2007 року між ПАТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 дол. США на строк користування 36 місяців, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 21% річних в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту та сплати відсотків. 22.06.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №9574-ДП1, згідно якого [PERSON] протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від позивача про порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків по кредиту, зобов'язується погасити суму заборгованості по кредитному договору . У порушення умов договору відповідачі належним чином зобов'язання не виконують, у зв'язку з чим станом на 04.02.2011 року мають заборгованість перед Банком у розмірі 79 053 грн. 30 коп., яка складається: - 32 159 грн. 43 коп. -заборгованість по кредиту; - 3 845 грн. 94 коп. -заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 7 316 грн. 07 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками за фактичне користування простроченим капіталом; - 35 731 грн. 86 коп. -пеня. Представник позивача в судове засідання не з'явився - надав суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала частково, не згодна з розміром пені та просила застосувати позовну давність до пені. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між ПАТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8.9574, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 дол. США на строк користування 36 місяців, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 21% річних в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту та сплати відсотків. У порушення умов договору відповідач належним чином зобов'язання не виконував у зв'язку з чим станом на 04.02.2011 року відповідач має заборгованість перед Банком у розмірі 79053 грн. 30 коп. Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем суду розрахунком. 22.06.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №9574-ДП1, згідно якого [PERSON] протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від позивача про порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків по кредиту, зобов'язується погасити суму заборгованості по кредитному договору Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України) зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 4.1 кредитного договору від 22 червня 2007 року передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати процентів за графіком, або сплати штрафних санкцій більш ніж 3 банківських дні, або у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань, передбачених у п.п. 3.2, 4.3 Договору, або наявності обставин, які ставлять під сумнів погашення кредиту, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Згідно з пунктом 1.2 договору поруки від 22 червня 2007 року поручитель протягом 3-х банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом зобов'язується погасити суму заборгованості по кредитному договору. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Таким чином, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 16 грудня 2010 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Однак, після зміни строку виконання основного зобов'язання, Банк до суду із позовом звернувся лише у жовтні 2011 року, тобто зі спливом 10 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Судом встановлено, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору передбачено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений відповідно до кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців позову до поручителя (відповідача по справі - [PERSON]) про виконання зобов'язання, з огляду на що зобов'язання за договором поруки припинилися, тому вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014року у справі №6-125цс14. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно розрахунку заборгованості наданого Банком станом на 04.02.2011 року, сума заборгованості за кредитом складає 79053 грн. 30 коп., яка складається з наступного: - 32 159 грн. 43 коп. -заборгованість по кредиту; - 3 845 грн. 94 коп. -заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 7 316 грн. 07 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками за фактичне користування простроченим капіталом; - 35 731 грн. 86 коп. -пеня. Так, останнє погашення за кредитом було виконане [PERSON] - 01.07.2009 року, Банк звернувся до суду 19.10.2011 року, тому строк позовної давності позивачем не пропущено. З огляду на встановлення судом факту неналежного виконання [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом у розмірі 32159,43 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3845,94 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за фактичне користування простроченим капіталом у розмірі 7316,07 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення. Пунктом 2.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач зобов'язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу. Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином враховуючи положення ст. 258 ЦК України, заяву відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності і відсутність даних підтверджуючих поважність причин пропуску, суд вважає, що стягненню підлягає пеня, яка повинна бути нарахована за рік до звернення позивача до суду з даним позовом. Крім того, зважаючи на той факт, що позивач звернувся до суду із даним позовом 19.10.2011 року та надав розрахунок заборгованості станом на 04.02.2011 рік, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача пеню за період з 19 жовтня 2010 року по 04 лютого 2011 року в розмірі 7536, 74 грн, оскільки позов та розрахунок заявлено позивачем по 04.02.2011 р. (43321,44х0.5:365х127=7536,74) Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 508 грн. 58 коп. На підставі ст. 257, ч. 2 ст. 258, ст. 549, ст. 559, ст. 610, ст.611, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: partial