Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

17.12.2019 року голова правління ПрАТ «Українська страхова компанія» Тюрін В.М. звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9149с від 25.02.2013 року. На виконання умов кредитного договору кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 9000,00 грн. строком на 24 місяці з 25.02.2013 року по 25.02.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. 01.03.2013 року між ПАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів, відповідно до якого кредитний договір №9149с від 25.02.2013 року, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за яким застраховано позивачем на загальну суму 23805,00грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №9149с від 25.02.2013 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала, внаслідок чого, позивачем, на підставі заяви КС «Українська кредитна спілка» про виплату страхового відшкодування, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі у сумі 15464,71грн. Оскільки, ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало покладені на нього Законом та умовами договорів добровільного страхування кредитів обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги у порядку регресу, на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 15464,71 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 15464,71 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви голова правління просив розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, враховуючи що позивач, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9149с від 25.02.2013 року, відповідно до умов якого кредитодавець на підставі рішення Кредитного комітету №768к від 22.02.2013 року надав позичальнику, а позичальник прийняв у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 9000,00 грн. строком на 24 місяці з 25.02.2013 року по 25.02.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних (п. 1.1 кредитного договору). Проценти є фіксованими та нараховуються кожний день на первісну суму кредиту, зазначену в п. 1.1 (п. 1.2 кредитного договору) (а.с.13). Згідно п.3.4 кредитного договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді (28-29-30-31/365-366). Нарахування процентів за договором кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з рахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік. Згідно п. 6.1 кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу. КС «Українська кредитна спілка» виконала умови кредитного договору у повному обсязі надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням №17692 від 25.02.2013 року (а.с.15). 01.03.2013 року КС «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» уклали договір добровільного страхування кредитів №4, відповідно до якого страховик здійснює страхування ризику невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитних договорах, укладених між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка». Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів (а.с.20-22). Відповідно до п.2.1 договору, страховим випадком по відношенню до кожного конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Згідно реєстру наданих кредитів, кредит наданий [PERSON] відповідно до договору № 9149с від 25.02.2013 в сумі 9000,00 грн. застраховано на суму 23805,00 грн. (а.с.23). 01.10.2019 року Голова Правління КС «Українська кредитна спілка» звернувся до Голови Правління ПрАТ «Українська страхова компанія» з заявою за вих. № 3155 щодо здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] №9149с від 25.02.2013 року, сума до сплати становить 15464,71 грн. (а.с.43). На підставі страхового акту №501кр від 01.10.2019 року КС «Українська кредитна спілка» проведено страхові виплати в сумі 15464,71 грн., що підтверджується випискою з рахунку позичальника від 01.10.2019 року, платіжним дорученням №1184 від 01.10.2019 року, довідкою №3165 від 01.10.2019 року (а.с.44, 45, 47, 48). Враховуючи викладене позивач просить стягнути на його корить з відповідача в порядку регресу, матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 15464,71 грн. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи те, що ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 року, обов`язки, відтак, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 15464,71 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1921,00 грн., що був сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved