Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

18 лютого 2013 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням подальшого уточнення позову, послався на те, що 14 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», як кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/1473-АП, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 10700 доларів США, зобов'язавшись повернути кредит до 13 вересня 2012 року, сплативши 14,6% річних за користування кредитом. Виконання [PERSON] її договірних зобов'язань із повернення кредиту забезпечено в повному обсязі порукою відповідача [PERSON], оформленою тим же кредитним договором, який за своїм змістом є змішаним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання із своєчасного повернення кредиту не виконала, відповідачі в досудовому порядку на вимогу кредитора борг за кредитним договором не погасили, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів розмір такого боргу, який станом на 10 грудня 2013 року складає 16647,57 доларів США (за курсом НБУ становить 133063,99 гривень). (а.с.2-4, 158-159) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі, вказавши також, що до остаточного розрахунку заборгованості включено всі здійснені позичальником платежі за кредитним договором, однак дати зарахування таких платежів в деяких випадках є пізнішими, ніж дати на квитанціях, долучених до справи відповідачем, оскільки на перерахуванням коштів в рахунок погашення кредитного боргу та відображення платежу у звітностях потребується час. Зазвичай кошти, сплачені позичальниками в рахунок повернення кредитного боргу зараховуються на наступний робочий день з дня фактичної оплати позичальником, що і мало місце у правовідносинах сторін та відображено у наданому позивачем розрахунку і звіту по рахунку. Проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в зв'язку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, від представника відповідача [PERSON] надійшли до суду заперечення проти позову, в яких представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав неправильності розрахунку заборгованості, вказуючи, що в ньому завищено розмір тіла кредиту, оскільки такий розмір значно вищий порівняно з розміром фактично отриманої позичальником суми кредиту, а також в розрахунку не враховано всіх зроблених позичальником платежів за кредитом. (а.с.145-153) Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», як кредитором, правонаступником якого є позивач, відповідачем [PERSON], як позичальником, та відповідачем [PERSON], як поручителем позичальника, було укладено змішаний за своєю правовою природою договір «Автопакет» №8/2007/840-К/1473-АП. За даним договором позичальник отримала від кредитора кредит в розмірі 10700 доларів США для придбання автотранспортного засобу, зобов'язавшись повернути кредит кредитодавцю до 13 вересня 2012 року щомісячними платежами згідно графіку погашення, сплативши 14,6% річних за користування кредитом. У разі прострочення строку сплати мінімальних щомісячних платежів з погашення кредиту позичальник зобов'язалась сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення, а також штраф в розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок порушення виконання умов договору (п.5.1, 5.2 договору). (а.с.5-16, 17-19, 77-79, 164, 165, 190-194) За умовами того ж договору (положення п.3.2 договору) виконання позичальником її договірних зобов'язань забезпечено порукою відповідача [PERSON], який, як поручитель, зобов'язався перед кредитодавцем відповідати солідарно та в повному обсязі із позичальником [PERSON] за невиконання останньою взятих на себе договірних зобов'язань за договором «Автопакет» №8/2007/840-К/1473-АП від 14 вересня 2007 року. Із матеріалів справи встановлено, що позичальник не виконала належним чином взяті на себе грошові зобов'язання, кредит у визначений договором строк в повному обсязі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідачі в досудовому порядку на вимоги позивача не погасили, а розмір такої заборгованості станом на 10 грудня 2013 року склав 16647,57 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на зазначену дату становило 133063,99 гривень, з яких 8660,93 доларів США (за курсом НБУ - 69226,81 гривень) - заборгованість за тілом кредиту, 5064,8 доларів США (за курсом НБУ - 40483,67 гривень) - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1851,75 доларів США (за курсом НБУ - 14801 гривень) - пеня, 1070 доларів США (за курсом НБУ - 8552,51 гривень) - штрафи (а.с.23, 24, 148, 160-162, 195-197). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також договір поруки (ст.553 ЦК України). Положеннями ст.628 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня, штраф (ст.549 ЦК України). За змістом ст.ст.546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором «Автопакет» №8/2007/840-К/1473-АП від 14 вересня 2007 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачами вказаного змішаного договору із дотриманням вимог законодавства, а також підтверджено невиконання відповідачами, на відміну від кредитора, своїх зобов'язань за даним договором, що зумовило виникнення у відповідачів заборгованості перед позивачем в сумі 16647,57 доларів США (133063,99 гривень), суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. До заперечень представника відповідача [PERSON] суд ставиться критично та не приймає до уваги з тих підстав, що недоліки розрахунку боргу, які викладені в таких запереченнях, фактично повністю усунуті в розрахунку, долученому до уточненого позову, а наданий представником позивача поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку в повному обсязі відображає всі здійснені позичальником платежі за кредитом із зарахуванням коштів в день здійснення таких платежів або ж у наступний робочий день (а.с.160-162, 195-197). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати в розмірі 3441 гривень, тобто по 1720,5 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved