Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернувся з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 29 березня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей. Відповідно до означеного договору, позивач передав відповідачу 100\~000 грн., а відповідач зобовязався повернути їх не пізніше 1 січня 2016 року. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, та гроші не повернув. Зважаючи на що, позивач просив стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 100\~000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2013 року між [PERSON], в якості позикодавця, та [PERSON], в якості позичальника, було укладено договір позики (а.с.4). Згідно до п. п. 1, 2, 3 договору позики позикодавець надав позичальникові позику. Якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відносно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, тобто несплачену у строк суму основного боргу та три проценти річних від простроченої суми. Грошові кошти повернути позикодавцю до 1 січня 2016 року. На підтвердження передачі грошей видано розписку. Як зазначає позивач, відповідач у порушення своїх зобовязань за вказаним договором позичену суму коштів, або її частину не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами по справі було укладено договір позики, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання по згадуваному договору, позов визнав, отже, повинен сплатити на користь позивача по умовам договору заборгованість в розмірі 100000 грн., зважаючи на що, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved