Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

19 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 02 червня 2012 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 10. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утримані. Шлюбне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинили, в наслідок чого стали проживати окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Майнових спорів немає. Шлюб розривають вперше. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Замета». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 133628, 02 червня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовий записом № 10. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони фактично припинили в грудні 2016 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні та те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України позивачка має право після розірвання шлюбу залишити прізвище «Замета». На підставі викладеного,

Outcome: approved