Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

18 січня 2018 року ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (надалі ТОВ «НФС») звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 8\~862 грн 61 коп., посилаючись на те, що 4 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладеного кредитний договір №Р99.172.77537, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 23\~922 грн під 22 відсотка річних строком на 2 роки. 29 грудня 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє»» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №29/12-1, за умовами якого до фактора перейшли права кредитора за договорами, в тому числі і за договором №Р99.172.77537 від 4 червня 2015 року. 28 лютого 2017року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє»» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет» , яке в подальшому змінило назву на ТОВ «НФС» був укладений договір факторингу №28/02-1, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №Р99.172.77537. Станом на 19 грудня 2017 року заборгованість [PERSON] становить 8\~862 грн 61 коп., яку в добровільному порядку відповідач сплатити відмовляється. З огляду на викладене позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Оскільки представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якій не заперечив щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе дану справу розглянути в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Р99.172.77537, за умовами якого позичальник отримала кошти в сумі 23\~922 грн під 22 відсотка річних строком на 24 місяці. Станом на 29 грудня 2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Ідея Банк» становила 13\~860 грн 61 коп. 29 грудня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье»» було укладено договір факторингу №29/12-1, за умовами якого фактор набув права нового кредитора за вищезазначеним кредитним договором. 28 лютого 2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье»» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет»» , яка змінила найменування на [PERSON] з обережною відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» був укладений договір факторингу №28/02-1, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитом №Р99.172.77537 від 4 червня 2015 року. Станом на 28 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором становила 12\~194 грн 61 коп. 11 серпня 2017 року відповідачем було здійснено платіж в сумі 3\~332 грн. З огляду на що заборгованість за тілом кредиту станом на 19 грудня 2017 року становить 8\~862 грн 61 коп. Дані обставини підтверджуються копією кредитного договору, витягами із договорів факторингу №29/12-1 від 29 грудня 2016 року, №28/02-1 від 28 лютого 2017 року, розрахунком заборгованості, копією статуту ТОВ «НФС». Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала у визначені кредитним договором строки зобовязання з повернення грошових коштів кредитору, останній вправі вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитом. Судові витрати по справі становлять 1 600 грн і відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved