Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

19.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Ворожбянської міської ради, 3-ї особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори, - про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним та поновлення строку для звернення до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вказує, що вона, поховавши батька, вступила у фактичне управління спадковим майном, яке залишилося після його смерті, так як на час смерті батька, після його смерті та все своє життя проживала у вказаному будинку, про що позивачка приєднала до позову копію будинкової книги. Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем першої черги, так як інших спадкоємців немає. Що після смерті батька вона із заявою про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не зверталася, бо вважала, що прийняла спадщину. Вона зі своїм померлим чоловіком, [PERSON], ремонтували будинок та надвірні будівлі та разом з батьком та чоловіком збудували на місці старого будинку новий будинок. У січні 2014 року вона дізналася, що її померла [INFO] дочка, [PERSON], отримала ще 29 грудня 2004 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 09.08.1986 року уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище [PERSON], про що позивачка приєднала до позову копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Про існування заповіту, який склав батько позивачки, [PERSON] на дочку позивачки- [PERSON],- позивачці не було відомо. Та дочка позивачки, [PERSON], не повідомила позивачці про те, що переоформила будинок з надвірними спорудами на себе. Після смерті батька, [PERSON], тобто з 2003 року позивачка вважала себе власницею будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. Про існування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та переоформлення будинку [ADDRESS] на дочку, позивачка дізналася у 2014 році від свого зятя, [PERSON]. Зазначаючи, що на час складання батьком заповіту та на час видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON], - позивачка була непрацездатною, так як вона [INFO], та їй виповнилося на той час 57 років,- вона вказує на те, що при відсутності заповіту вона успадкувала би весь будинок, а при наявності заповіту обов'язкова частка повнолітньої непрацездатної дитини спадкодавця становить ? частки у спадковому майні, тому строк позовної давності вона пропустила з поважної причини, так як їй стало відомо про її порушене право лише в 2014 році. Тому, уточнивши пізніше позовні вимоги, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 29 грудня 2004 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. на житловой будинок, розташований в [ADDRESS], на ім'я [PERSON] в ? частці недійсним та визнати за [PERSON] право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], та поновити строк для звернення до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача адвокат Конєва Л.К. уточнені позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Представники третіх осіб в судове засідання повторно не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від Білопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника та покладання на розсуд суду при винесенні рішення. ПАТ АБ «Експрес-Банк» подало заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача,- адвоката Конєвої Л.В., пояснення відповідача [PERSON], дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про необхідність повного задоволення уточнених позовних вимог. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача,- Ворожбянську міську раду Білопільського району Сумської області на належних відповідачів - [PERSON] та [PERSON].(а.с.80). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2015 року залучено в якості третіх осіб ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Акцент Банк, ПАТ АБ «Експрес-Банк» (а.с.140). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 10 липня 2015 року залучено в якості третьої особи [PERSON] та допущено процесуальне правонаступництво третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ПАТ « Комерційний банк «Стандарт» (а.с. 166). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року залучено в якості третьої особи Відділ державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції. (а.с.214). Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], народилася [INFO] в м.Ворожба, Білопільського району, Сумської області. Її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 08 червня 2015 року, актовий запис № 52 ( а.с. 104). 10.08.1966 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] помер її батько, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15 вересня 2003 року, актовий запис № 111 ( а.с. 8). При житті батько позивачки, [PERSON], склав 11.03.1998 року заповіт, яким на випадок своєї смерті все майно заповів своїй доньці, [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 11.03.1998 року,посвідченого заступником Ворожбянського міського голови, реєстр.№156 (а.с.47,78). Прізвище [PERSON] донька позивачки- [PERSON],( дівоче прізвище [PERSON]) взяла після укладення шлюбу з [PERSON] 09.08.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва проу кладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 35 (а.с.12). Після смерті батька позивачки, [PERSON], відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], та був побудований [PERSON], що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами архівної ( інвентарної ) справи № 1470 на зазначений будинок. На час відкриття спадщини в зазначеному будинку проживали і були зареєстровані, згідно будинкової книги, п'ять членів сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] При чому [PERSON] була зареєстрована в будинку з 07.01.1980 року і по даний час, про що в паспорті позивачки проставлений відповідний штамп (а.с.4, 19-24). Згідно спадкової справи № 72, заведеною за заявою [PERSON] від 24.02.2004 року, на підставі заповіту, посвідченого Ворожбянською міською радою 11.03.1998 року за р.№ 156, спадкоємцем майна померлого 14.09.2003 року [PERSON] є [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]( а.с.45-54). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 грудня 2004 року [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], - є спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO].Спадкове майно, на яке видано зазначене свідоцтво, складається з : житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходяться за адресою : [ADDRESS], зареєстровано в реєстрі за № 1774 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 08 червня 2015 року виконкомом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 52, - позивачка - уроджена [PERSON], її батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.104). А після укладення шлюбу 10 серпня 1966 року з [PERSON] позивачка взяла його прізвище - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.1966 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20 травня 2013 року викокомом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, донька позивачки - [PERSON] померла [INFO], місце смерті: м.Ворожба, Білопільського району, Сумської області, актовий запис № 41 (а.с.9). Згідно відповіді Білопільської районної державної нотаріальної контори за № 618/01-16 від 23.06.2015 року, спадкова справа після [PERSON], померлої [INFO], заведена за № 173/2013 року.(а.с.112). Згідно показам у судовому засіданні сторін встановлено, що у січні 2014 року позивачка дізналася від відповідача [PERSON], що її померла [INFO] дочка, [PERSON], отримала ще 29 грудня 2004 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.07.2013 року, адресованій Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається що АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформував нотаріуса, що померлій [INFO] [PERSON] на підставі Кредитного договору № 010/82/9860/87335, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» 04 листопада 2008 року було надано кредит у розмірі 4000 грн. строком до 04.11.2010 року. 17.09.2012 року рішенням Білопільського районного суду стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції 7678 грн. 69 коп. заборгованості за кредитним договором та 214 грн. 60 коп. судових витрат, а разом 7893,29грн. Зазначене рішення суду на дату смерті [PERSON] не виконано, сума заборгованості складає 7 892,81грн. У зв'язку з чим банк просить нотаріуса повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність заборгованості та направити відомості про осіб, які вступили в спадщину за адресою розташування банку. ( а.с.113-115). Згідно претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.07.2013 року, адресованій Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається що АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформував нотаріуса, що померлій [INFO] [PERSON] на підставі Кредитного договору № 014/9860/82/ 84058, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» 29 травня 2008 року, - було надано кредит у розмірі 20 900грн. строком до 29.05.2014 року. 12.03.2012 року рішенням Білопільського районного суду стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 19 804 грн. 31 коп. заборгованості за кредитним договором та 214 грн. 60 коп. судових витрат, а разом 20 018грн. 91коп. Зазначене рішення суду на дату смерті [PERSON] не виконано, сума заборгованості складає 19 895,93 грн. У зв'язку з чим банк просить нотаріуса повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність заборгованості та направити відомості про осіб, які вступили в спадщину за адресою розташування банку ( а.с.116-117). Згідно претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2013 року, адресованій Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається що АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформував нотаріуса, що померлій [INFO] [PERSON] на підставі Кредитного договору № 014/9860/82/ 84058, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» 29 травня 2008 року, - було надано кредит у розмірі 20 900 грн. строком до 29.05.2014 року. 29.07.2013 року за вих. № 114-32-00/7/335 до нотаріальної контори вже направлялась претензія кредитора до спадкоємців позичальниці на суму, яка була стягнута рішенням суду від 12.03.2012 року. Вказаним рішенням було визначено заборгованість станом на 07.02.2012 року. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № 014/9860/82/84058 від 29.05.2008 року (п.2.3) проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитними коштами. Вищевказаним рішенням суду кредитний договір розірвано не було, а відповідно проценти та пеня продовжували нараховуватись до моменту смерті. Рішення Білопільського районного суду від 12.03.2012 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не виконано, кредит добровільно також не сплачувався. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/9860/82/84058 від 29.05.2008 року складає 73 504, 92 грн. У зв'язку з чим банк просить нотаріуса повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність заборгованості та направити відомості про осіб, які вступили в спадщину за адресою розташування банку ( а.с.119). Згідно претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 23.08.2013 року, адресованій Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається що АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформував нотаріуса, що померлій [INFO] [PERSON] на підставі Кредитного договору № 010/82/9860/87335, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» 04 листопада 2008 року, - було надано кредит у розмірі 4000 грн. строком до 04.11.2010 року. 29.07.2013 року за вих. № 114-32-00/7/334 до нотаріальної контори вже направлялась претензія кредитора до спадкоємців позичальниці на суму, яка була стягнута рішенням суду від 17.09.2012 року. Вказаним рішенням було визначено заборгованість станом на 14.08.2012 року. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № 010/82/9860/87335 від 04.11.2008 р. ( п.3.2) проценти нараховуються щоденно за фактичний строк користування кредитом. Вищевказаним рішенням суду кредитний договір розірвано не було, а відповідно проценти та пеня продовжували нараховуватись до моменту смерті. Рішення Білопільського районного суду від 17.09.2012 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не виконано, кредит добровільно також не сплачувався. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 010/82/9860/87335 від 04.11.2008 р. складає 10 178.89грн. У зв'язку з чим банк просить нотаріуса повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність заборгованості та направити відомості про осіб, які вступили в спадщину за адресою розташування банку ( а.с.119 зворотний бік сторінки). Згідно повідомленню Білопільської районної державної нотаріальної контори виконавчому директору Сумської ОДАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2013 року № 583/02-14 нотаріальна контора повідомила про заведення за претензією банку від 29.07.2013 року № 114-32-0-00/7/334 спадкової справи після [PERSON], померлої [INFO].(а.с.120). Згідно листа ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» від 01.10.2013 року № 4041-13/07 , адресованому Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається що банк повідомив, що між установою банку та [PERSON] був укладений кредитний договір від 05.04.2011 року № 22984/06/к, згідно умов якого останньою був отриманий кредит. Сума заборгованості по кредитному договору складає : 14 480,40 грн.-по кредиту, 5936,73грн.- по відсоткам. АБ «Експрес -Банк» даним листом пред'являє свої вимоги кредитора до спадкоємців померлої [PERSON] по оплаті заборгованості по вищезазначеному кредитному договору та просить повідомити спадкоємців померлої про наявність боргу.(а.с.120 зворотний бік). Згідно повідомленню Білопільської районної державної нотаріальної контори виконавчому директору Сумської ОДАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 18.12.2013 року № 1154/02-14 та № 1155/02-14 нотаріальна контора повідомила про заведення за претензією банку від 29.07.2013 року № 114-32-0-00/7/334 спадкової справи після [PERSON], померлої [INFO].(а.с.122,123). Згідно претензії ПАТ « Акцент- Банк » від 14.01.2014 року, адресованій Білопільській районній державній нотаріальній конторі, вбачається, що ПАТ « Акцент-Банк» інформував нотаріуса, що померлій [INFO] [PERSON] на підставі Кредитного договору № A36PNN00000002 від 24.10.2008 року, - було надано кредит у розмірі 15000грн. На теперішній час зобов'язання боржник в повному обсязі не виконала, у зв'язку з чим за нею рахується заборгованість перед банком у розмірі 65 669,45 грн. У зв'язку з чим банк просить нотаріуса повідомити чи заводилась спадкова справа після померлої [PERSON] та включити вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком та надіслати інформацію на адресу банку щодо звернень з заявою про прийняття або відмову від спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлої [PERSON](а.с.124 зворотній бік). Згідно повідомленню Білопільської районної державної нотаріальної контори представнику ПАТ «А-БАНК» від 31.01.2014 року № 83/02-14 нотаріальна контора повідомила про заведення 13.08.2013 року спадкової справи після [PERSON] за № 173/2013.(а.с.125). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40750311 від 23.06.2015 року за параметрами запиту « [PERSON]» 13.08.2013 року заведена спадкова справа № 54874544 за № 173/2013, місце заведення: Білопільська районна державна нотаріальна контора, (а.с.127). Згідно технічному паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що філією «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт станом на 25 червня 2015 року на власника вищезазначеного будинку [ADDRESS] [PERSON], на розмір частки-ціла. Зареєстровано нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Білопільською державною нотаріальною конторою 29.12.2004 року. Згідно зведеному акту вартості господарських будівель та споруд інвентаризаційна вартість будинку [ADDRESS] - 184 257(сто вісімдесят чотири тисячі двісті п'ятдесят сім). грн.(а.с.133-138) Згідно заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07.07.2015 року про залучення до справи в якості третьої сторони в порядку правонаступництва Нового кредитора- ПАТ «Комерційний банк «СТАНДАРТ», у зв'язку з тим, що 15.08.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»(Первісний кредитор) та ПАТ «Комерційний банк «СТАНДАРТ» (Новий кредитор) було укладено договори відступлення права вимоги № 114/6 та 114/7. Відповідно до умов договорів Первісний кредитор відступив на користь Нового кредитора права вимоги, в тому числі і по [PERSON] за кредитними договорами № 2203875774 від 30.05.2008 р. та № 010/82/9860/87335 від 11.11.2008 р. (а.с.150). Згідно листа Відділу ДВС Білопільського РУЮ від 25.05.2015 року № 5575/2 на ім'я судді апеляційного суду Сумської області вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження, відкрите 23.01.2012 року за виконавчим листом Білопільського райосуду № 2-622/11, виданим 17.01.2012 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] коштів у сумі 240 734 грн. 56 коп., яке 31.01.2012 року приєднано до складу зведеного виконавчого провадження. В ході виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем здійснено опис та накладено арешт на житловий будинок, належний на праві власності [PERSON], розташований за адресою : [ADDRESS], який згодом було передано на реалізацію. В ході дій, проведених щодо реалізації цього майна воно залишилось нереалізованим, тому стягувачам було запропоновано залишити його за собою в рахунок погашенння боргу. На пропозицію державного виконавця до відділу ДВС надійшла заява стягувача [PERSON] про залишення майна [PERSON] за ним в рахунок погашення боргу згідно виконавчого листа Білопільського райсуду №2-622/11, виданим 17.01.2012р. Листи щодо залишення майна за собою в рахунок погашення боргу від інших стягувачів у зведеному виконавчому провадженні до відділу ДВС не надходили. Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» 07.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме передачу [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належного [PERSON] в рахунок погашеня боргу за вищевказаним виконавчим документом, про що в присутності стягувача, боржника та понятих складено акт державного виконавця. 24.05.2013 року виконавче провадження завершено на підставі п.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки згідно довідки, виданої 21.05.2013 року виконкомом Ворожбянської міської ради, боржниця померла [INFO], про що 20.05.2013 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. ( а.с.156,157). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 10 липня 2015 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи [PERSON] та допущено процесуальне правонаступництво третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступника- ПАТ «Комерційний банк «СТАНДАРТ».(а.с.166). Зведене виконавче провадження відкрите за виконавчими листами про стягнення грошових коштів із боржника [PERSON] Начальник ВДВС Білопільського РУЮ Зленко С.М. направив до суду оригінал зведеного виконавчого провадження № 30827752 відносно [PERSON] на 463 арк.( а.с.171). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.ст. 524, 529 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, (чинного на час відкриття спадщини після смерті батька позивачки, [PERSON]), спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частинах, діти та дружина померлого. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для придбання спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст.ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщіни спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування ( ст.ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Судом встановлено, що останнім постійним місцем проживання батька позивачки, померлого [INFO] [PERSON], був будинок [ADDRESS]. Разом з [PERSON] на час його смерті були зареєстровані та проживали: донька, ([PERSON]),онука([PERSON]) з чоловіком([PERSON]), та правнук,( [PERSON]), що підтверджується будинковою книгою та копією паспорта позивачки з відповідним штампом про реєстрацію по вказаній адресі, а тому відповідно пункту 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР вважається, що донька померлого- позивачка по справі, [PERSON], прийняла спадщину ( а.с. 4,19-24). Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з яким той із спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні сторони та зазначене підтверджується документами : копією свідоцтва про народження позивачки, будинковою книгою на будинок [ADDRESS], даними паспорта позивачки. Отже, факт наявності у позивачки права на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті батька позивачки підтверджується також і тим, що вона в силу ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, фактично прийняла належну їй частку, оскільки вступила в управління та володіння нею, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, а протягом встановленого Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України шестимісячного терміну та у визначеному законом порядку заяви про відмову від спадщини не подала. За правилами ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця ( в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкуванні за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Оскільки на момент смерті спадкодавця, [PERSON], позивачці виповнилося 57 років, вона вважається непрацездатною дитиною спадкодавця і має право на обов'язкову частку в майні померлого. Тому, суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане Білопільською державною нотаріальною конторою 29 грудня 2004 року на ім'я [PERSON], не в повній мірі відповідає вимогам закону, оскільки воно оформлено з урахуванням заяви [PERSON] про те, що інших спадкоємців за законом чи заповітом немає, в той час як спадкоємцем першої черги за законом на момент смерті [PERSON] була позивачка [PERSON] Чим порушено вимоги ст.ст.524 і 534 ЦК УРСР, а тому в силу ст. 48 ЦК УРСР (1963 року) таке свідоцтво підлягає визнанню недійсним.(а.с.44-54). Отже, при оформленні спадщини після смерті [PERSON] державний нотаріус не перевірив коло спадкоємців, у зв'язку з чим оформив спадщину тільки на [PERSON] З урахуванням наведеного, суд вважає, що [PERSON] має право за законом на обов'язкову частку в майні померлого [PERSON], як непрацездатна спадкоємиця, так як прийняла спадщину фактично, шляхом проживання і реєстрації у спірному будинку, із заявою про відмову від спадщини не зверталася, у зв'язку з чим свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29 грудня 2004 року, яке видано на ім'я [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1774 є недійсним в цій частині. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує право певного суб'єкта на нерухоме майно та складений у порядку, передбаченому законодавством. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом - це документ, який підтверджує право на спадщину кожного спадкодавця. Відповідно до положень ст.34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, діючим ЦК України, до видачі державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, не передбачено визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно. Видача свідоцтв про право на спадщину є виключною компетенцією державних нотаріальних контор. Тільки після отримання свідоцтва про право на спадщину особа, яка вважає, що її права порушені, може оскаржити свідоцтво в порядку, передбаченому ст. ст. 1300, 1301 ЦК України. В разі незгоди з діями нотаріуса, пов'язаними з видачею свідоцтва про право власності на спадщину, особа, яка вважає, що її права порушені, вправі звернутися з відповідним позовом до суду. А так як позивачка просить визнати право власності на 1/2 частину спадкового майна, проти чого не заперечують відповідачі, то відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. ст. 71, 76 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, (позовна давність ), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення свого права. Аналогічні положення містяться й у ЦК України. Суд вважає, що позивачкою не пропущений строк позовної давності для звернення до суду, оскільки про порушення свого права власності вона дізналась лише в 2014 році. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в дольовому порядку по 582 грн. 30 коп. з кожного.( 243,60 грн. + 921,00 грн.= 1164,60грн. : 2 = 582 грн.30 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved