Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

17 листопада 2021 року АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 10.01.2020 року [PERSON] , було підписано заяву № б/н, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11 листопада 2020 року має заборгованість у розмірі 10791,38 грн., з яких: - 10791,38 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту і 10771,38 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також судовий збір по справі у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в розмірі 7462,18 грн. Також просив розстрочити виконання рішення суду, так як він наразі ніде не працює, але намагається погасити заборгованість. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд виходить з наступного. Позовні вимоги підтверджуються доданими до позову розрахунком заборгованості за договором (а.с. 9), копією анкети-заяви (а.с. 12, 13), підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту (а.с. 14-17), Витягом з Тарифів та витягом Умов та правил надання банківський послуг, згідно яких встановлено відсотки за користування кредитом (а.с. 18, 19-35), копією паспорта відповідача (а.с. 37-38), виписками за договором (а.с. 46, 74), довідками про надання кредитних карток та про зміну умов кредитування (а.с. 10, 11). Зміст зазначених документів відповідачем у судовому засіданні не оспорювався й не заперечувався. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 23.02.2021 року станом на 23.02.2021 року [PERSON] має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 7462,18 грн. Станом на день розгляду справи позивач іншого розрахунку заборгованості не надавав, відповідач визнав наявність заборгованості саме у розмірі 7462,18 грн., а відтак суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 7462,18 грн. На підставі вище викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 7462,18 грн., а у решті позовних вимог слід відмовити. Враховуючи той факт, що відповідач ніде не працевлаштований, однак намагається вживати заходів для погашення заборгованості, суд погоджується із доводами відповідача про можливість розстрочки виконання рішення суду шляхом стягнення з нього заявленої суми на користь АТ КБ «ПриватБанк» частинами, зобов`язавши його сплатити не пізніше 20 квітня 2021 року 462,18 грн. та зобов`язавши здійснити 4 платежі по 1750,00 грн. не пізніше 20 числа кожного наступного календарного місяця після набрання рішенням суду законної сили (462,18+1750+1750+1750+1750 = 7462,18). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позов задоволено на 69,15% (7462,18х100:10791,38). Отже, судовий збір слід стягнути в розмірі 1453,52 грн. Відпповідно до статті 61 Конституції України, статей 526, 549, 610, 1049, 1054, 1066, 1069 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial