Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

18 червня 2016 року між АТ «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення №10018/0145 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) та [PERSON] на підставі Заяви про приєднання, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, на підставі якого відповідачу було відкрито поточний рахунок №26253500974377 на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надано кредит у сумі 1500 грн. зі сплатою 28% на рік за користування кредитними коштами. В порушення умов вказаного кредитного договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав та станом на 03 листопада 2017 року заборгованість становить 2212 грн. 82 коп., з яких 1491 грн. 04 коп. тіло кредиту; 528 грн. 65 коп. відсотки за користування кредитом; 10 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; 152 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та процентами; 11 грн.28 коп. інфляційні витрати; 3% річних від простроченої суми 19,44 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.06.2016 року в розмірі 2212 грн. 82 коп. та судові витрати. 09 лютого 2018 року відповідач [PERSON] надав відзив на позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в якому просив відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 18.06.2016 року в розмірі 2212,82 грн., оскільки коштів як в кредит він не отримував (а.с.42-45) 29 березня 2018 року позивач надав відповідь на відзив відповідача [PERSON] в якому просив суд задовольнити позовні вимоги, відзив відповідача не приймати до уваги (а.с.69-70) Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 18 червня 2016 року між АТ «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення №10018/0145 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] на підставі заяви про приєднання від 18 червня 2016 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 5-8, 10, 11, 12-16) Відповідно до п. 3.1 блоку 3 вказаної заяви про приєднання від 18 червня 2016 року шляхом підписання вказаної заяви про приєднання клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (а.с.6) Згідно з п. 3.4 блоку 3 вказаної заяви про приєднання банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом (а.с.6) У відповідності до п. 3.4.1 блоку 3 та п. 5.1 блоку 5 вказаної заяви про приєднання поточний рахунок клієнта №26253500974377 в гривнях України, код банку 337568, на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Ця заява про приєднання є невідємною частиною Договору. Підписання цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність даних, в тому числі персональних вказаних в цій Заяві про приєднання (а.с.6) Відповідно до п. 6.1 блоку 6 розділу «Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту)» підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, [PERSON] погодився на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору (а.с.7) Згідно з п. 6.2 - 6.5 блоку 6 вказаної заяви про приєднання [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок №26253500974377 в розмірі 1500 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 28,00 % річних (а.с.7) Як вбачається з розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту, строк повернення кредиту є таким, що настав і клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобовязання щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та /або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. (п.п.1.33.розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту) (а.с.16) Пунктом 1.34 розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту встановлено, що клієнт зобовязаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше 25 (двадцять пятого) числа місяця, наступного за звітним (а.с.16). Згідно пункту 1.35 розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту, у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо (а.с.16) При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 18 червня 2016 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно розширеного розрахунку заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування, який було укладеного з відповідачем, станом на 03 листопада 2017 року вбачається, що заборгованість відповідача становить 2212 грн. 82 коп., з яких 1491 грн. 04 коп. тіло кредиту; 528 грн. 65 коп. відсотки за користування кредитом; 10 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; 152 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та процентами; 11 грн.28 коп. інфляційні витрати; 3% річних від простроченої суми 19,44 грн. (а.с.53-54) Відповідно до наданого позивачем [PERSON] щодо розрахунку сум інфляційний витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом позичальником якого є [PERSON] вбачається, що інфляційні втрати за період з червня 2016 року по 03.11.2017 року складають 11 грн. 28 коп., а 3 % річних від простроченої суми складає 19 грн. 44 коп. (а.с. 19-21). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі, та не оскаржував його. Факт укладення кредитного договору [PERSON] та отримання грошей підтверджується випискою банку (а.с.59-61) Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредитний ліміт на платіжну картку, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконував умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованість чи про заборгованість у меншому розмірі. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач [PERSON] у відзиві на позов, як на підставу для відмови у задоволенні позову, не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України»\~ підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 18.06.2016 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2212 грн. 82 коп., з яких 1491 грн. 04 коп. тіло кредиту; 528 грн. 65 коп. відсотки за користування кредитом; 10 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; 152 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та процентами; 11 грн. 28 коп. інфляційні витрати; 3% річних від простроченої суми 19,44 грн., що виникла станом на 03 листопада 2017 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.4) Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved