Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 9661 про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 58760,87 гривень. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за Кредитним договором № GР-5147128 від 27.09.2013 укладеним із АТ «Банк Ренесанс Капитал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ». Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.04.2018 по 26.04.2019 та сума заборгованості складає 58260,87 гривень. Про наявність вказаного виконавчого напису позивач дізналась наприкінці червня 2019 року, коли на адресу фізичної особи-підприємця [PERSON] , де вона працює, надійшла постанова від 12.06.2019 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20% в рахунок погашення боргу перед АТ «ПУМБ». Зазначена постанова винесена в рамках виконавчого провадження № 59229795. Позивач вважає, що виконавчий напис № 9661 від 02.05.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999, зокрема вчинено за відсутності безспірності вимог, а також після спливу встановлених строків. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9661 від 02 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.Ю. та стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (а.с. 4-7). Також, 18.07.2019 до Рубіжанського міського суду Луганської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 9661 від 02 травня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., за постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.06.2019 (ВП № 59229795) на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 58760,87 гривень, витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 гривень та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5876,09 гривень, а всього на загальну суму, яка підлягає стягненню 65036,96 гривень (а.с. 46-47). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.07.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 48-50). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.07.2019 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 9661 від 02 травня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., за постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.06.2019 (ВП № 59229795) щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 58760,87 гривень, витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 гривень та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5876,09 гривень, а всього на загальну суму, яка підлягає стягненню 65036,96 гривень, до вирішення справи по суті (а.с. 51-52). Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 103). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями № 9301000394753, № 9301000430750 (а.с. 89, 101), причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву на позов не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального кругу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву в якій просить розглянути справи у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 93), письмові пояснення щодо позову суду не надала. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями № 9301000394699, № 9301000430733 (а.с. 90, 102), письмові пояснення щодо позову суду не надала. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та надання позивачем заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій не вказано заперечення проти ухвалення заочного рішення та яку суд розцінює як згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 21 березня 2019 року АТ «ПУМБ» звернулося до [PERSON] з письмовою вимогою (повідомленням) № вих. 1264 про погашення заборгованості за кредитним договором № GP - 5147128 від 27.09.2013, яка станом на 21.03.2019 становила 58260,49 гривень (а.с. 78). 26 квітня 2019 року АТ «ПУМБ» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. з заявою вих. 260 про вчинення виконавчого напису, у якій зазначено, що станом на 26.04.2019 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором GP - 5147128 від 27.09.2013 становить 58260,49 гривень (а.с. 75). 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., вчинено виконавчий напис № 9661 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» суми заборгованості, яка складає 58760,87 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 24087,68 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 27863,45 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 6309,74 гривні; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 гривень; строкова заборгованість за комісією - 0 гривень; строкова заборгованість за процентами - 0 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 гривень (а.с. 62). З інформації, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вбачається, що виконавчий напис за № 9661 від 02.05.2019 про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором GP - 5147128 від 27.09.2013 на користь АТ «ПУМБ» вчинений на підставі таких документів: довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії статуту АТ «ПУМБ» у новій редакції; витягу з наказу ПАТ «ПУМБ» від 24.07.2015 № 749 ОС про прийняття Височина Є.М. на посаду начальника Відділу післясудової роботи Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів ПУМБ Головний офіс м. Київ; довіреності ПАТ «ПУМБ» від 11.04.2018, виданої Височину Є.М. на представлення інтересів ПАТ «ПУМБ»; інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 02.05.2019; повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) від 02.05.2019, копії паспорта громадянина України Височина Є.М. ; заяви АТ «ПУМБ» про вчинення виконавчого напису Вих. 260 від 26.04.2019; виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором GP - 5147128; пропозиції укласти договір (оферта), письмової вимоги (повідомлення) АТ «ПУМБ» вих. № 1264 від 21.03.2019; реєстр відправлення поштового повідомлення (а.с. 62-79). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 12.06.2019, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Такий висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Документи, які підтверджують заборгованість мають відповідати вимогам, встановленим для бухгалтерських документів, на підставі яких відповідно до закону обліковується заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також на підставі ч. 4, 5 ст. 9 зазначеного Закону господарські операції відображуються у облікових регістрах. Аналогічні положення містяться у п. 2.1.1. та 2.1.2. Положення Про організацію бухгалтерського обліку та звітності у банках України , затвердженого Постановою НБУ № 566 від 30.12.1998. Таким чином, лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц. В ході розгляду справи ані відповідачем, ані третьою особою не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості, а саме: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи була повідомлена боржник про наявність боргу. Приймаючи до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду беззаперечних доказів, які б свідчили, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, заборгованість була безспірною та нотаріусом виконані всі вимоги закону при його вчиненні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, та доказів зворотного матеріали справи не містять, та оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вищенаведених положень закону, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1152,60 гривень.

Outcome: approved