overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 108. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, тому що, відповідач зловживає спиртними напоями та гуляє. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо поділу спільного майна немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, не дотримується подружньої вірності, застосовує до неї насильство, через що вона не бажає зберігати з ним шлюбні стосунки, з березня 2015 року вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2014 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.04.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 164(а.с.7 ). Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме разом із позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем в сумі 551,20 грн. згідно квитанцій № 0.0.536614109.1 від 15.04.2016 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрований 01 вересня 2015 року виконавчим комітетом Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Протягом останніх шести місяців сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між ними почали виникати суперечки з приводу сімейного життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери, що спричинило неприязнь один до одного та втрату почуття любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. Більше шести місяців вони проживають окремо та не підтримують шлюбні стосунки. Вони фактично є зовсім різними людьми, з різними характерами, різними поглядами на життя, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам як чоловіка та дружини. В позові позивач просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 01 вересня 2015 року виконавчим комітетом Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 2. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов визнає, наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: ксерокопію паспорта позивача [PERSON]; ксерокопію ідентифікаційного номера позивача [PERSON] [NUMBER]; свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 25 лютого 2016 року; довідку Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 323 від 14 квітня 2016 року видану [PERSON] про те, що вона дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] ксерокопію паспорта відповідача [PERSON], суд, вважає за необхідне, задовольнити позов, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При укладенні шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] свої прізвища не змінювали. Підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею, при подачі позовної заяви, судовий збір. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 СК України. На підставі наведеного, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 242. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 15,16 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.06.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 242( а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що 07.02.2004р. Погребищенською районною державною адміністрацією їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 196465. Проте, під час внесення запису у державному акті про право власності на земельну ділянку була допущена помилка, а саме: запис її прізвища був внесений як, [PERSON], тоді як необхідно було внести правильний запис, [PERSON], і тому через неправильний запис в вищезазначеному документі не має змоги оформити договір оренди земельної ділянки. Заявниця в судове засідання не зявився, проте подала до суду про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначила, що 07 листопада 2009 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі народились їх діти: [INFO] - донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Проте шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені з січня 2016 року, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду із цим позовом. [PERSON] подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 18-19), у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2009 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №4. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Верескля» на «[PERSON]» (а.с. 6). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. За даними копій свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Про спір між сторонами про розподіл спільного майна, чи місця проживання їх дітей на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21 листопада 1987 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння, різні погляди на життя. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Спір про майно мають намір вирішити у добровільному порядку. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.1987 року, який зареєстрували у Задонецькій сільській раді Харківської області, свідоцтво про одруження серії ІІІ-ВЛ № 264367, актовий запис № 10. (а.с. 6) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не існує. За спільною згодою сторін донька залишаються проживати разом з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

18 квітня 2016 року в суд звернулось АТ «ОТП Банк» з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 12 березня 2008 року між установою банку та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL-А02/039/2008. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 17\~762,50 долари США. Згідно п. 3. частини № 1 кредитного договору було встановлено процентну винагороду за користування кредитом в розмірі 5,99 % річних. Відповідно до кредитного договору відповідач взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати позивачу нараховані проценти за кредитом та комісії і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 10.03.2023 року, при цьому повернення кредиту відповідачем повинно здійснюватись у відповідності до графіку погашення суми кредиту. Згідно п. 1.5. частини № 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковими перерахуваннями. Відповідно до договору у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов Кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) понад 30 календарних днів, сторони домовилися, що позичальник вважається таким, що допусиив істотне порушення умов Кредитного договору і зобовязаний погасити боргові зобовязання в повному розмірі протягом наступних 30 календарних днів, що слідують за останнім днем строку порушення зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11191,03 гривень. Відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2011 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 31.01.2016 рік відповідач має заборгованість 11191,03 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18611,01 гривень. Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2011 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 31.01.2016 рік відповідач має заборгованість 18611,01 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 19259,44 гривень. Відповідно до укладеного договору № б/н від 07.06.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 29.02.2016 рік відповідач має заборгованість 19259,44 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 02 листопада 2011 року у розмірі 18258 грн. 72 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 02 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 29 лютого 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 18258 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 2034 грн. 57 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 12028 грн. 50 коп.; пені 2850 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 845 грн. 65 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved