Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

18.09.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просив суд визнати, що оголошення відповідача містить недостовірну інформацію про причину відключення в квартирі № 26 технічних порушень, зобовязати відповідача розмістити оголошення зі спростуванням недостовірної інформації на тому ж місці, тобто у підїзді, в якому живе позивач. Крім того, позивач просить суд стягнути з ПАТ «Дніпрогаз» на його користь відшкодувати моральні збитки у розмірі 2000 грн. та по 20 грн. за кожен наступний день, починаючи з 18.09.2017р. та до усунення відповідачем порушень законодавства (а.с. № 2 - 4). В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що 18.01.2016р. за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41 співробітниками відповідача було, на думку позивача, незаконно здійснено відключення газопостачання, яке останні відмовлялися відновлювали довгий час, посилаючись при цьому, зокрема, у офіційних листах підприємства, на неможливість відновлення газопостачання з причини відсутності доступу до квартир відповідних мешканців будинку, в тому числі і до квартири позивача. Крім того, на підїзді будинку мешкання позивача відповідачем було розмішено оголошення про те, що будинок по вул. Жуковського, 39/41 був відключений від системи газопостачання з причини виявлення технічних порушень. З метою перевірки усунення виявлених технічних порушень в кв. № 26 прохання 29.08.2017р. надати доступ працівникам ПАТ «Дніпрогаз» до вказаної квартири для подальшого відновлення газопостачання. Позивач вважає, що вказане оголошення містить недостовірну інформацію. Як зазначає позивач, жодного витоку газу в його будинку не було, як не було і технічних порушень в системі газопостачання в квартирі № 26. Більш того, квартиру позивача 11.10.2016р. було відключено від газопостачання шляхом обходу його квартири. А тому [PERSON] вважає, що відповідачем розповсюджується недостовірна інформація відносно нього, а тому його порушене право має бути відновлено відповідно до ст. 277 ЦК України. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 2000 грн. та по 20 грн. за кожний наступний день, починаючи з 18.09.2017р. та до усунення відповідачем порушень законодавства. Позивач [PERSON] в судове засідання 02.11.2017р. не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення (а.с. № 10). До канцелярії суду здав 30.10.2017р. свою заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглядати за його відсутністю (а.с. № 25). В прохальній частині поданого до суду позову [PERSON] також просив суд розглядати справу без його участі (а.с. № 4). Представник відповідача ПАТ «Дніпрогаз» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 30.12.2016р. № 222юр а.с. 13) в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі (а.с. 36), надав заперечення на позов, в яких просив в задоволені позову відмовити, вважає, що за умовами ч. 1 ст. 277 ЦПК України інформація зазначена у оголошенні є достовірною, відповідає фактичним обставинам. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 277 ЦК України, ПАТ «Дніпрогаз» не мусить здійснювати спростування зазначеної інформації. Та внаслідок зазначення цієї інформації, права позивача не було порушено (а.с. № 11 12). За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити розгляд справи без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2016р. за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41, припинялося газопостачання з причини ліквідації наслідків аварії (витоку газу) та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 26). Згідно п. 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999р. № 2246 із змінами і доповненнями від 02.03.2015р. (далі - Правила), одними з причин припинення газопостачання є проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітальний ремонт системи газопостачання, проведення ремонтно-відновних робіт та порушення споживачем строків оплати за спожитий природний газ. Всі роботи на об`єктах газорозподільних систем, газових приладів та пристроїв виконуються з урахуванням вимог Правил безпеки системи газопостачання (далі ПБСГ), що затверджено Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015р. за №285 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2015р. за № 674/27119. Ці правила, зокрема, встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом. У відповідності до п. 5.4. Правил безпеки систем газопостачання (далі - ПБСГ) умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно п. 5.7 гл. 5 розд. V ПБСГ, обладнання житлових та громадський будинків підлягає відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу, самовільного підключення газових приладів та пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником технічного обслуговування тощо. Відповідно до п. 7.17 розд. VII ПБСГ всі об`єкти системи газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід, якщо не перевірені оглядом його цілісність, справність газового обладнання і не проведене контрольне опресовування забороняється. Окрім цього, зобов`язання споживачів надавати доступ працівникам ПАТ «Дніпрогаз» до газових приладів та пристроїв закріплювалося у наступних нормах. Частиною 12 пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 року № 2246, які діяли до 16.07.2016р., передбачалося зобов`язання споживачів надавати безперешкодний доступ у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади та пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для: локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем газопостачання і дворових газопроводів тощо. За умовами ч. 3 п. 29 Правил, виконання вимог Правил безпеки систем газопостачання та цих Правил є прямим зобов`язанням споживачів. Також, згідно ч. 7 п. 22 розд. ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (надалі - Правила 2496), побутовий споживач зобов`язаний виконувати обов`язки передбачені цими Правилами та чинним законодавством. Зокрема, не перешкоджати газорозподільному підприємству (ПАТ «Дніпрогаз») при виконанні ним своїх обов`язків з урахуванням вимог ПБСГ. Судом встановлено, що [PERSON] не було надано доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» для обстеження газових приладів та пристроїв в квартирі № 26 за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41 у м. Дніпрі. Факт не забезпечення доступу працівникам ПАТ «Дніпрогаз» до газових приладів, пристроїв у кв. № 26, який триває і досі, фіксувався численними актами про недопуск, складеними за участі представників ПАТ «Дніпрогаз», мешканців будинку та представника Соборного КПЖРЕП (а.с. № 21 24). 11.10.2016р. газопостачання до частини будинку було відновлено, окрім квартири №26, через не забезпечення доступу для обстеження частини внутрішньо-будинкової системи газопостачання, газових приладів та пристроїв було здійснено перемонтаж системи газопостачання з використанням зварювальних робіт, з відключенням квартири № 26 від системи газопостачання. Окрім того, на підїзді будинку мешкання позивача відповідачем було розмішено оголошення про те, що будинок по вул. Жуковського, 39/41 був відключений від системи газопостачання з причини виявлення технічних порушень. З метою перевірки усунення виявлених технічних порушень в кв. № 26 прохання 29.08.2017р. надати доступ працівникам ПАТ «Дніпрогаз» до вказаної квартири для подальшого відновлення газопостачання (а.с. № 5). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009р., недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Позивачем надано суду спільну заяву та акт, складений мешканцями будинку про відсутність витоку газу 18.01.2016р. за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41, а також про відсутність звернень мешканців будинку до відповідача з цього приводу (а.с. № 27). Суд критично оцінює вказані докази, оскільки заява та акт, надані не в оригіналі, не підтверджено особи, які їх підписали, про їх допит у судовому засіданні клопотання не заявлялося, про відповідальність не попереджалося, тощо. Отже, за встановленого, суд дійшов висновку, що вказана в оголошенні інформація є достовірною, доказів протилежного матеріали справи не містять, а отже суд не має законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання інформації недостовірною. Суд також доходить висновку про безпідставність вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутнє порушене право позивача, що могло б стати підставою відшкодування такої шкоди з огляду на норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачці, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні. Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності вини та порушень з боку відповідача, тому не обґрунтованими є доводи позивача про завдання моральної шкоди через відсутність наслідків заподіяння такої шкоди, передбаченої положеннями ст. 23 ЦК України та відсутністю доказів якими підтверджується заявлена вимога в цій частині. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON]\~ до ПАТ «Дніпрогаз»\~ про визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди слід відмовити в повному обсязі. Заперечення представника відповідача стосовно невірного обрання позивачем способу захисту, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору та в задоволені позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе компенсувати ці витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed