Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

19 березня 2018 року до Троїцького районного суду Луганської області звернулась [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] у АР Крим. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після загибелі сина залишилась спадщина у виді права на земельну частку (пай) площею 10,33 в умовних кадастрових гектарах, в тому числі пасовища у розмірі 1,44 в умовних кадастрових гектарах та сіножаті у розмірі 0,16 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Новознаменське», право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації від 20.11.1996 №457. За життя померлим заповіт складений не був, вона, як його мати, є єдиною спадкоємицею за законом. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори, так як не мала всіх необхідних документів, оскільки загибель [PERSON] сталась раптово у АР Крим при невизначених обставинах, внаслідок чого були втрачені його документи, в тому числі й свідоцтво про народження та сертифікат на земельну частку (пай). У лютому 2018 року вона змогла отримати витяг з актового запису про народження [PERSON], а також знайшла оригінал сертифікату на земельну частку (пай). Однак 02 лютого 2018 року при зверненні до держаного нотаріуса Троїцької районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із пропуском строку звернення для прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засідання просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі з підстав, зазначених у ній. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява, згідно якої голова Троїцької селищної ради просив справу розглянути без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть від 21.12.2004 року серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] у м.Алупка Автономної Республіки Крим (а.с.5). [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 10,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Новознаменське», що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 квітня 2002 року, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 8,3653 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом, розташована на території Новознам'янської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.31). З копії довідки від 17 січня 2018 року №6, виданої виконавчим комітетом Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], виписаний у зв'язку зі смертю, на день смерті проживав та був зареєстрований один (а.с.32). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.03.2018 року №21330800, наданої Троїцькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилась (а.с.27). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 11 січня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11 грудня 2002 року, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19 січня 2000 року, а також з копії свідоцтва про укладення шлюбу від 05 січня 1991 року серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.6-9). Постановою від 02 лютого 2018 року №57/02-31 завідуючий Троїцької державної нотаріальної контори Власов О.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належить її сину [PERSON], у зв'язку з тим, що нею не були надані всі необхідні документи та зазначив про пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, і тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1220, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування»,

Outcome: approved