Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

17 лютого 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування державних коштів. У судове засідання представник позивача не з'явилася, направивши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради гр. [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] було призначено тимчасову державну соціальну допомогу за період з 01.07.2008 р. по 01.08.2011 р. На загальну суму 6157.50 грн. А саме: 01.07.08 - 30.09.08- 612 грн. 01.10.08- 31.12.08 - 630,90 грн. 01.01.09- 30.06.09 - 1261,80 грн. 01.07.09- 31.10.09 - 841,20 грн. 01.11.09- 31.12.09 - 465,60 грн. 01.11.10- 30.11.10 - 282,30 грн. 01.12.10-31.12.10 -287,10 грн. 01.01.11-31.03.11 - 879,30 грн. 01.04.11-30.04.11 -299,10 грн. 01.06.11-31.07.11 -598,20 грн. Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.06 p., виплата тимчасової допомоги припиняється у разі встановлення місця проживання особи або можливості утримувати дитину, яка зобов'язана сплачувати аліменти, а статтею 7 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям» суми державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету. Згідно інформації Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції встановлено місце проживання особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти: [ADDRESS]. Пунктом 8 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Призначення та виплата державної допомоги дітям покладено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям» від 08.09.05 р. № 2853 на органи соціального захисту населення. Пунктом 10 статгі 181 Сімейною кодексу України передбачено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Тому, відповідно до п.12 Постанови КМУ від 22.06.2006 p., якщо виникла можливість стягнення аліментів з мого з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Утримання дитини являється, насамперед обов'язком її батьків. Держава несе субсидіарний (додатковий) обов'язок щодо надання дитині матеріального забезпечення. Управління зверталось до відповідача з проханням повернути виплачену тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на що відповіді не отримувало. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позов повністю. Питання судового збору суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved