Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

18 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 5575065, зареєстровану 30 серпня 2007 року Полонською державною нотаріальною конторою на підставі договору б/н від 24.07.1986 року Полонського Ощадбанку, щодо об`єкта будинок, який розташований в [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . В обґрунтування вимог вказувала, що для її тітки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29 серпня 2000 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2948, належав зазначений вище житловий будинок, на котрий після її смерті, що мало місце [INFO] , відкрилася спадщина. Однак, у зв`язку з наявністю за цим будинком заборони, яка накладена помилково, вона позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому змушена звернутися з цього приводу до суду. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, змінено статус Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області та філії Хмельницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з відповідачів на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала із зазначених вище підстав та просила її вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Полонської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, де також не заперечив щодо вирішення справи на розсуду суду. Представники третіх осіб в засідання також не з`явилися, у поданих ними відзивах на позов просили розгляд справи проводити у їхній відсутності. При цьому, Полонська державна нотаріальна контора Хмельницької області вказувала, що вона не має можливості зняти заборону з житлового будинку в зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких була вчинена така заборона, оскільки вони знищені за закінченням терміну їхнього зберігання. При вирішення спору поклалися на розсуду суду. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у відзиві на позов зазначало про заперечення вимог [PERSON] з підстав, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем, так як жодною своєю дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачу майном та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивача. Одночасно вказувало, що державна реєстрація створення АТ «Ощадбанк» проведена 31 грудня 1991 року, тобто після передумов, які стали підставою для внесення обтяження, а тому АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальність по зобов`язаннях, які виникли та мали місце 24 липня 1986 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що згідно відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться заборона на нерухоме майно (архівний запис № 116860-43 від 24.07.1986 року) за реєстраційний номером обтяження 5575065, зареєстрована 30.08.2007 року Полонською державною нотаріальною конторою на підставі договору б/н від 24.07.1986 року Полонського Ощадбанку, щодо об`єкта будинок, що розташований по [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Згідно даних договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29 серпня 2000 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2948, вказаний житловий будинок належав для [PERSON] . Домоволодіння зареєстровано в Полонському бюро технічної інвентаризації 05 вересня 2000 року в книзі № 18, за номером запису 2237, про що свідчать дані договору та довідки комунального підприємства Полонської районної ради «Бюро технічної інвентаризації». [PERSON] померла [INFO] та спадкоємцем за заповітом є позивачка [PERSON] , котра, у зв`язку з наявною забороною на зазначений житловий будинок, позбавлена можливості оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на цей будинок, що стверджується повідомленням приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Гаврилюк Т.В. від 30 серпня 2019 року № 251/02-14. У даному повідомленні також зазначено, що при вивченні спадкової справи до майна померлої [PERSON] , очевидним є те, що обтяження на вищевказаний житловий будинок накладено помилково, так як згідно наявного правовстановлюючого документа на житловий будинок в [ADDRESS] його власником є [PERSON] , а не [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 162628981 від 08.04.2019 року) щодо суб`єкта [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні відомості про накладення будь-яких заборон на майно, власником якого є [PERSON] . Вирішуючи питання законності вимог позивача, суд виходить із такого. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено поняття права власності, за яким це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.328 згаданого Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз.2 ч.2 ст.331 ЦК). Як вбачається із досліджених вище судом доказів, [PERSON] правомірно та на законних підставах набула право власності на нерухоме майно, на яке накладено заборону. Після смерті останньої спадщину прийняла, зокрема [PERSON] . Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Конституцією України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.3 ст.41). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження.\~ Приймаючи до уваги, що заборону на житловий будинок накладено на підставі договору б/н від 24.07.1986 року Полонського Ощадбанку, щодо об`єкта обтяження будинок, що розташований по [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] , в той час як власником житла була [PERSON] , відтак суд приходить до висновку, що заборона накладена помилково, чим порушено права позивачки, як правонаступника власника щодо права на спадкування та в подальшому здійснення права володіння, користування та розпоряджання майном. Таким чином,\~ [PERSON] має підстави на захист свого порушеного цивільного права у спосіб, передбачений п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, а саме, припинення дії, яка порушує право.

Outcome: approved