Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 09.06.2012 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №209. Від спільного мешкання у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Два роки тому він потрапив в аварію і довго лікувався з тих пір відповідачка змінила своє ставлення до нього в гіршу сторону. З телефонної переписки йому стало відомо про зради дружини. Спільне господарство не ведеться з початку травня 2018 року, вона переїхала проживати до своїх батьків і забрала з собою сина. Сімю зберегти неможливо. Спору про поділ майна немає. У звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просить розірвати шлюб. 23.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.14-15). 06.07.2018 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська, позивачем було подано уточнену позовну заяву (а.с.17) 06.07.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с.18). Позивач в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2012 року, шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №209 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved