Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

18.12.2017 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просив звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб: Mitsubishi Outlander, 2,0, тип легковий універсал В, № шасі - JMBXTGF2WEZ000155, обєм двигуна 1998, колір - сірий, який належить [PERSON], [INFO], в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №4686.08.05.2293 від 03.11.2014 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а також просив стягнути з відповідачів судові втрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.11.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 211 851,00 грн. для придбання транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2,0, тип легковий універсал В, № шасі - JMBXTGF2WEZ000155, обєм двигуна 1998, 2014 року випуску. 03.11.2014 року між сторонами було укладено договір застави, відповідно до якого предметом застави є вказаний транспортний засіб. Рішенням суду від 19.09.2016 року з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» стягнуто заборгованості за кредитним договором №4686.08.05.2293 від 03.11.2014 року в розмірі 291 165,99 грн., проте вказане рішення не виконано, сума заборгованості відповідачем не сплачена. За повідомленням Регіонального сервісного центру, предмет застави було переєстровано на нового власника, а віджучення відбулося без згоди заставодержателя, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив до суду не надали, у звязку з чим справа розглядалась відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.11.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4686.08.05.2293, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 211 851,00 грн. зі строком його повернення до 01.11.2017 року. Відповідно до умов кредиту, кошти були наданні позичальнику для придбання транспортного засобу: Mitsubishi Outlander № шасі - JMBXTGF2WEZ000155, дата випуску 2014 рік. 03.11.2014 року мі сторонами ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 03.11.2014 року було укладено договір застави, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно з п. 1.1 Договору застави, останній забезпечує виконання зобовязань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з Кредитного договору №4686.08.05.2293 від 03.11.2014 року, укладеного між застодадержателем та застодавцем а також усіх додаткових договорі в до нього, які можуть бути укладені в майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пені та інших видів неустойки у повному обсязі. Предметом застави є нерухоме майно транспортний засіб - Mitsubishi Outlander, 2,0, тип легковий універсал В, № шасі - JMBXTGF2WEZ000155, обєм двигуна 1998, колір сірий, державний реєстраційний номер АР 4617СК, свідоцтво про реєстрацію СХХ 489670, видане Центр ДАІ 2301, 30.10.2014 року (п. 2.1 Договору застави). Розділом 4 вказаного договору визначено права та обовязки заставодаця. Зокрема, п.4.1.4 передбачено, що заставодавець зобовязаний не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої згоди на це від застоводержателя. 03.11.2014 року приватним нотаріусом [PERSON] до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про заборону відчуження предмета застави, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна який видано 03.11.2014 року. 19.09.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позов ПАТ «Кредобанк» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість у розмірі 291 165,99 грн. Рішення суду набрало законної сили 30.09.2016 року. 11.10.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист, який в подальшому було предявлено до примусового виконання в органи ДВС. Як вбачається з Інформації про виконавче провадження, яка отримана 07.12.2017 року. 07.02.2017 року Заводським відділом ДВС міста Запоріжжя відкрито виконавче провадження №53323005, 22.05.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, заборгованість боржником не сплачена. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що станом на момент розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором № 4686.08.05.2293 від 03.11.2014 року в розмірі 291 165,99 грн. [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» в добровільному порядку не сплачена, як і не стягнута ця заборгованість в примусовому порядку з боржника в рамках виконавчого провадження. Пункт 3.1.4. договору застави, укладеного 03.11.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], передбачає, що у випадку невиконання заставодавцем зобов'язань за цим та або за кредитним договором заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави. Пунктом 5.1. договору застави встановлено, що ПАТ «Кредобанк» має право звернути стягнення на предмет застави, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строк суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строк суми відсотків, комісії, неустойки ( пені, штрафних санкцій ). Незалежно від настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором право звернути стягнення на предмет застави ПАТ «Кредобанк» набуває у разі якщо інша ніж заставодержатель особа набула право стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку - за рішенням суду; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 5.3. Договору застави). За повідомленням Регіонального сервісного центру в Запорізькій області від 25.10.2017 року за №31/8/5092 згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України станом на 24.10.2017 року, автомобіль Mitsubishi Outlander, кузов - JMBXTGF2WEZ000155 зареєстрований за [PERSON]. Перереєстрація транспортного засобу на нового власника відбулася на підставі договору, укладеного в ТСЦ, на обліку з 05.04.2017 року. Стаття 572 ЦК України передбачає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 2 ст. 586 ЦК України. Аналогічна правова норма викладена у ст. 17 Закону України «Про заставу». Таким чином, [PERSON] в порушення вимог ст. 586 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про заставу» та положень договору застави від 03.11.2014 року, укладеного нею з ПАТ «Кредобанк», здійснила відчуження предмета застави, а саме автомобіля, без згоди заставодержателя - ПАТ «Кредобанк». Доказів надання позивачем згоди на відчуження предмета застави відповідачем [PERSON] до суду не надано. Стаття 19 Закону України «Про заставу» передбачає, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. За таких обставин реалізація автомобіля, що є предметом застави, яка була проведена [PERSON] без згоди заставодержателя та без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved