Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

18.02.2021 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що у лютому 2019 року домовилась із відповідачкою [PERSON] про купівлю-продаж 58/100 частин будинку [ADDRESS] , що їй належить, за 7500 дол. США. Сторони досягли домовленості, що на підтвердження своїх намірів на подальше придбання будинку в якості авансу позивачка сплачує 2000 дол. США, решту суми вартості будинку - 5500 дол. США, відповідачка мала сплатити до 31.12.2019. Позивач зобов`язувалась при здійсненні остаточного розрахунку передати документи для подальшого оформлення договору купівлі-продажу, про що сторонами було складено розписки від 19.02.2019. [PERSON] виявив бажання провести в частині будинку ремонт, щоб на момент укладення самого договору купівлі-продажу будинок був цілком придатний для проживання його сім`ї, між сторонами було досягнуто домовленість про передачу позивачем ключів для [PERSON] . На момент передачі ключів будинок був придатним для проживання. З часом, [PERSON] розпочав ремонт у приміщенні, перевіз в будинок власні речі, зі слів сусідів, час від часу там ночував. Вказує, що відповідачі неодноразово просили зачекати із з остаточним розрахунком, при цьому користувалися будинком і проводили ремонтні роботи. На початку літа 2020 року, коли всі документи були готові, позивач наполягала на остаточному розрахунку, однак в результаті [PERSON] повідомила, що вони відмовляються сплачувати кошти та не бажають купувати будинок. При цьому [PERSON] вимагала повернення сплачених нею коштів в рахунок ремонту.Після повернення ключів від будинку позивач виявила, що було демонтовано систему опалення та освітлення, знесено внутрішні стіни, зруйновано підвіконня, демонтовано стелю та керамічну плитку зі стін, знято міжкімнатні двері, шпалери тощо. З метою встановлення матеріального збитку, завданого [PERSON] як власнику, остання звернулася до експерта. Згідно висновку вартість майнового (матеріального) збитку становить 66283 грн. У зв`язку із тим, що добровільно вирішити спірне питання відповідачі не бажають, позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідачів завдані їй матеріальні збитки у сумі 66283 грн. та судові витрати. 09.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому остання заперечує проти задоволення позову. Відповідач вказує, що в лютому 2019 року відповідачі познайомились із позивачем [PERSON] , яка продавала частину будинку по [ADDRESS] , виставивши її на продаж на сайті «ОЛХ». Після огляду частини будинку за вказаною адресою між сторонами була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж частини будинку. Відповідач вказує, що вони розуміли, що помешкання потребує значних вкладень і капітального ремонту. Однак сторони домовились про те, що відповідач сплатить спочатку аванс у сумі 2000 дол. США, а решту грошей відповідач мала сплатити в день оформлення договору купівлі-продажу, а саме до 31 грудня 2019 року. На підтвердження дійсності наміру з придбання вказаного майна відповідачі передали позивачці [PERSON] в рахунок авансу трьома платежами по 2000, 1000 та 900 доларів США, що підтверджується розписками. В квітні 2019 року після внесення другого авансового платежу, як вказано у відзиві, позивачка передала відповідачам один комплект ключів від помешкання. Будинок не був придатний для проживання: від того, що позивачка не проживала в ньому, стіни в усіх без виключення кімнатах були зруйновані грибком, покриті цвіллю. ЇЇ син [PERSON] в будинку не проживав та ніяких речей, крім інструментів та шафи для інструментів, в будинок не привозив. Окрім того у відзиві на позовну заяву [PERSON] вказує, що висновок експерта, доданий до матеріалів справи, є неналежним та нікчемним, так як при його складанні не враховано вік та вартість матеріалів, які були демонтовані у зв`язку із їх пошкодженням грибком та пліснявою. В судовому засіданні позивач поданий позов підтримала та повідомила суду, що є власником 58/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , який виставила на продаж за ціною 8 тис. дол. США. Через деяких час до неї зателефоновувала [PERSON] , відповідачка по справі, яка цікавилася покупкою житла. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] кілька разів відвідували будинок та вирішили купити його. Враховуючи те, що будинок потребував ремонту, позивач погодилась продати його за ціною 7500 дол. США з оплатою частинами. На підтвердження своїх зобов`язань позивач та відповідач [PERSON] написали розписки, в яких у тому числі зазначали про суми, сплачені відповідачами, на виплату повної вартості будинку. Як вказує позивач, вони із відповідачами погодили, що статочний розрахунок має відбутися не пізніше 31 грудня 2019 року, а позивач в свою чергу до вказаної дати повинна була підготувати усі необхідні документи для продажу. Влітку 2019 року вона передала відповідачам ключі від будинку, оскільки останні мали намір розпочати ремонт, проти чого позивач не заперечила. У визначений у розписці час (31.12.2019) відповідачі не розрахувалися із позивачем остаточно, так як не зібрали відповідної суми коштів. Разом із тим, позивач теж не мала на руках усіх необхідних документів. В березні 2020 року позивачів були готові виплатити усю суму коштів, яка залишилась, але [PERSON] попросила зачекати ще один тиждень, щоб підготувати довідку, якої не вистачало. Однак, відповідачі відмовились купувати житло, оскільки у [PERSON] не було усіх документів. Після того як відповідачі повернули [PERSON] ключі від житла, остання побачила, що в будинок став непридатний для проживання: внаслідок ремонту, який розпочали відповідачі, в будинку відсутнє опалення, світло, частина внутрішніх стін, шпалери та плитки на стінах. Відповідачі обіцяли відновити в будинку хоча б опалення та електрику, однак цього не зробили. Позивач звернулась до експерта з метою визнати збитки, завдані діями позивача. Згідно висновку, вартість пошкодженого майна в будинку складає 66283,00 грн. Позивач вказує, що внаслідок дії відповідачів вартість будинку суттєво знизилась, а тому їй завдано матеріальної шкоди, яку вона просить стягнути з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, витрати на проведення експертизи та сплачений судовий збір. Вказувала, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачці [PERSON] завдано матеріальної шкоди, яка добровільно відповідачами не відшкодована. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Повідомила, що оголошення про продаж частини будинку побачила на інтернет-сайті «ОЛХ», подзвонила до [PERSON] та домовились про зустріч для огляду будинку. Відповідачі бачили, що житло потребує ремонту та грошових вкладень, одна вирішили придбати будинок та поступово робити ремонт. Оскільки коштів для оплати усіє суми (7500 дол. США) відповідачі не мали, вони домовились із позивачем про оплату вартості будинку частинами до 31 грудня 2019 року. Позивач за цей час повинна була підготувати документи для продажу. Відповідач зауважила, що документів на будинок вона не бачила взагалі, лише пізніше позивач їй передала проект на газопостачання. В подальшому відповідачі сплачували частинами кошти за будинок та попросили у позивача ключі, щоб розпочати ремонті роботи, проти чого [PERSON] не заперечила. Відповідач вказує, що будинок був непридатний для проживання (грибок на стінах, пліснява, стара плитка тощо). За словами [PERSON] , вони не мали наміру руйнувати будинок, а лише хотіли зробити його придатним для проживання. Все майно, яке було в будинку, там і залишилось: батареї, зняті двері, плитка, касетони. Окрім того відповідач повідомила, що вони із сином пропонували [PERSON] відновити попередній стан будинку (відновити опалення та електрику, повісити батареї, двері), однак позивач відмовлялась вказуючи, що для відновлення необхідні нові речі, а не ті, які були в будинку (старі). Не зважаючи на недоліки будинку, відповідачі хотіли та м проживати, тому в лютому 2020 року, коли зібрали потрібну суму, мали намір остаточно розрахуватися із позивачкою, однак остання не повною мірою підготувала усі документи. З цієї причини відповідачі і відмовились від покупки будинку. Окрім того [PERSON] повідомила, що навіть зверталась до поліції з метою побачити документи на будинок. Дільничний офіцер поліції запропонував [PERSON] показати документи, однак позивач відмовилась. Також [PERSON] вказала, що вона розуміла ризики, пов`язані із покупкою будинку, не перевіривши документи на нього, та ремонтом, однак надіялась на порядність позивачки. Відповідач просила відмовити у позові, оскільки вважає, що договір не був укладений з вини позивачки. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Повідомив суду, що в будинку не проживав та своїх речей туди не завозив, як вказує позивачка. Окрім того відповідач пояснив, що [PERSON] пропонувалось відновити систему опалення та електрику, але позивачка не погодилась. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Вказав, що відповідачі домовилися про придбання будинку у позивача. Оскільки позивач не мала усіх необхідних документів на будинок, відповідачі відмовилися від його покупки. Таким чином договір не відбувся із вини позивача, а тому відсутні підстави для задовлення позову. Окрім того представник відповідача звернув увагу на те, що експертне дослідження про вартість майна завершено 28 серпня 2020 року та є дійсним протягом шести місяців, тому станом на день розгляду справи висновок експерта не може бути допустимим доказом. В судовому засіданні у якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] повідомила, що є сусідкою позивачки [PERSON] та неодноразово відвідувала її будинок [ADDRESS] . Свідок вказує, що будинок був у цілком нормальному стані до того, як відповідачі почали робити ремонт, оскільки після того будинок став непридатним для проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй відомо про намір [PERSON] продати будинок відповідачам. Однак останні від купівлі будинку відмовились, оскільки не мали достатньо грошей. Відповідачі почали робити в будинку ремонт, однак робіт не закінчили Свідок вказує, що будинок став непридатним для проживання та схожим на руїни: здерті шпалери, стеля, підлога, відсутнє опалення та електрика. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно даних розписки від 19.02.2019, [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США в якості авансу за купівлю половини будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить останній. В свою чергу продавець зобов`язується при отриманні всієї остаточної суми 5500 доларів США передати документи на володіння житлом. Термін виплати - 31.12.2019 (а.с. 16) Згідно розписки від 19.02.2019, [PERSON] прийняла від [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 доларів США в якості авансу за будинок. При отриманні остаточної суми у розмірі 5500 доларів США зобов`язалась передати документи на володіння житлом за адресою: [ADDRESS] . Термін виплати до 31.12.2019 (а.с. 17). Зазначеними розписками підтверджується також факт передачі [PERSON] [PERSON] грошових коштів у сумі 1000 та 900 доларів США, та прийняття зазначених коштів останньою 19.04.2019 та 21.08.2019. Як видно із звіту про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку, завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] , вартість пошкодженого майна в житловому приміщенні становить 66283 грн. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Устатті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Як вбачається з розписки від 19.02.2019 року [PERSON] засвідчила, що отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 дол. США в якості авансу за купівлю половини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як встановлено судом, позивач і відповідачі досягли фактично усної домовленості про майбутнє укладення договору купівлі-продажу частини житлового будинку, належного відповідачу. Таким чином, між сторонами лише досягнуто домовленості про укладення договору купівлі-продажу у майбутньому, однак письмово договір купівлі-продажу станом на день подачі позову до суду не укладався. Проте, зважаючи на предмет і підстави заявленого позову, зокрема, що спірні кошти були отримані відповідачем шляхом написання розписки, є правовідносини щодо набуття майна без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), що регулюються ст. 1212 ЦК України. За правилами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Судом встановлено, що маючи намір укласти договір в майбутньому, відповідачі на власний ризик, хоча і з дозволу позивача розпочали проведення ремонтних робіт не переконавшись у наявності у [PERSON] усіх нажне них документів. Відмова відповідачів від купівлі будинку фактично зумовлена їх власною легковажністю, оскільки розпочавши ремонт відповідачі без належних правових підстав втрутились в майно позивача, завдавши останній матеріальної шкоди. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що внаслідок здійснення ремонтних робіт відповідачами у житлі позивача, останній завдано матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. При цьому суд зазначає, що відповідачам надавався дозвіл на проведення ремонту на умові укладення договору купівлі-продажу в обговорені сторонами строки. Після проведення ремонтних робіт відповідачі відмовилися укладати договір та не набули права власності на житловий будинок. Таким чином, не володіючи на законних підставах житлом, відповідачі здійснили ремонтні роботи, чим завдали позивачу матеріальної шкоди. Аргументи представника відповідача про те, що висновок експерта про суму матеріальної шкоди є неналежним доказом судом до уваги не беруться, оскільки як зазначеному у самому висновку, завершеному 28 серпня 2020 року, він є дійсним протягом 6 місяців. Позивач звернулась до суду 18.02.2021, тобто в межах шестимісячного строку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved