Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

17 липня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 9566 грн. 18 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та зазначив, що дійсно він має заборгованість перед банком, проте через скрутне матеріальне становище та стан здоров'я не може на даний час погасити існуючу заборгованість. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 18 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8282877839ГМ/2014-07 (а/с 4-9). Згідно умов укладеного між сторонами договору, банк на підставі заяви клієнта відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER], проводить за цим рахунком операції визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Відповідно до п. 2.4. договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 4000 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.6. договору визначено, що кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 31.07.2015. Згідно з п. 2.10. та 2.11. договору, за користування кредитом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. За користування овердрафтом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані банком за процентною ставкою, визначеною умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2018 року утворилася заборгованість у сумі 9566 грн. 18 коп., з якої 3576 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом, 1734 грн. 35 коп. - заборгованість по процентам, 4255 грн. 08 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та процентів, що підтверджується розрахунком (а/с 16-20) та випискою (а/с 21-25). Пунктом 7.3.3 договору передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи норми закону, та те, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved