overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

19.09.2014 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує пенсію за вислугою років, і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 9). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.10). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття, - в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.03.2000 р., відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); - довідкою Головного УПФУ у Вінницькій області № 2908 від 04.09.2014 р. про доходи [PERSON], як пенсіонера за вислугою років в сумі 2548,12 грн. щомісячно (а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

19.09.2014 р. Оболонським р/с м. Києва зареєстровано подання державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ковальчук Т.П. про обмеження у праві виїзду за межі України відносно [PERSON] Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. За правилами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. При цьому, матеріали містять тільки постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2013 р. та виконавчий лист від 08.08.2012 р. Таким чином, звертаючись із поданням до суду ДВС не надано жодних доказів вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо примусового виконання рішення, неупередженого, своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, неможливості його виконати та свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Також, подання не містить доказів відкриття виконавчого провадження, отримання боржником вимог державного виконавця та їх ігнорування, підтвердження місця реєстрації боржника, наявності у боржника закордонного паспорта та наміру виїхати за кордон.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають малолітню дитину – сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з’явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з’явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року матері [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за законом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким майновим становищем, а саме у зв'язку з відсутністю коштів необхідних для її оформлення. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с. 10). Представник Семиріцької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без нього (а.с. 9). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [INFO] року внаслідок смерті [PERSON], яка померла в м. Гайсин, відкрилась спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4316га, що розташована на території Семиріцької сільської ради Гайсинського району та належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН№140745 від 06.10.2004 року. [PERSON] є сином померлої [PERSON] закликається до спадкування майна, належного спадкодавиці на час смерті, проте не може реалізувати право на спадщину через пропуск строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2007 р., згідно з яким [INFO] р. в м.Гайсин померла [PERSON] у віці 61 рік (а.с.5); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 140745, за яким [PERSON] належить право на земельну ділянку площею 2,4316 га, розташовану на території Семиріцької сільської ради Гайсинського району (а.с.7); - довідкою виданою Семиріцькою сільською радою № 311 від 17.09.2014 р. про те, що [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна за законом після смерті [PERSON], [INFO] р. (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилався на те, що у нього змінилось матеріальне становище, тому просить змінити розмір аліментів визначених рішенням Гайсинського районного суду від 21.06.2004 року, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягувати кошти в твердій грошовій сумі 100 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач просив задовольнити вимоги позову, вказував, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному за рішенням суду розмірі 600 грн. Відповідачка вимоги позову не визнала, вказувала, що позивач має постійні доходи і спроможний сплачувати аліменти у розмірі визначеному законом та судовим рішенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з матір'ю [PERSON] в с. Губник Гайсинського району і перебуває на її утриманні. За рішенням Гайсинського районного суду від 21.06.2004 року визначено, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочок [PERSON] ,[INFO] і [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму на кожну дитину (а.с.12). Згідно розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Гайсинського РУЮ, розмір аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] складає 600 грн. (а.с.28). [PERSON] працює в Ладижинській ВК № 39, його заробіток складає в межах 1868-2089 грн. щомісячно (а.с.8). [PERSON] після одруження 19.09.2014 року змінила прізвище [PERSON], доказів про свої доходи суду не надала (а.с.33). Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. - ст. 192 СК України, яка визначає, що розмір аліментів, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального або сімейного стану; За встановлених судом обставин, з урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, необхідності задоволення особистих потреб коштами, наявності у платника постійних доходів, стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі викладеного, ст. ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 22.09.2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1155. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, жодних заперечень суду не надав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 22.09.2006 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, (актовий запис № 1155), 22.09.2006 року видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 4). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, тому суд вважає за можливе не застосовувати вимоги ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки – Асі, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з’явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з’явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання дочки – Асі, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2010 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 479. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору з приводу спільного майна не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про стягнення з аліментів, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 31.01.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, що визнається та не заперечується сторонами по справі. Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, згідно з яким при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 19 вересня 2014 року. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

19.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність.. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 522. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON] Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved