Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

18 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON], разом зі своїми дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З січня 2014 року вона не має можливості користуватись та мешкати в цій квартирі, оскільки відповідач у справі - [PERSON] (її батько) постійно вчиняє неправомірні дії щодо них, пов'язані з насильством, погрожує їм, а з 2014 року чинить їм перешкоди в користуванні квартирою: не пускає їх в квартиру, змінює замки. Позивач [PERSON] є власником цієї квартири, проте відповідач (колишній чоловік) і їй чинить перешкоди у користуванні квартирою та не впускає до неї. Власник квартири - [PERSON] не заперечує проти проживання [PERSON] та її дітей у квартирі. Вони неодноразово звертались до правоохоронних органів з проханням усунути перешкоди в користуванні квартирою, проте їм повідомили про необхідність вирішення цього питання як цивільно-правового спору. Просять суд ухвалити рішення, яким: вселити [PERSON], [PERSON] та її дітей - [PERSON] і [PERSON] до квартири [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS]. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року позивач [PERSON] залучена до участі в справі як особа, що діє в інтересах її неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON], яка також є і представником позивача [PERSON], та представник позивача [PERSON] підтримали заявлений позов та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснили суду, що відповідач не впускає їх до квартири, змінює замки, погрожує. Неможливість користуватись квартирою порушує їх права, оскільки в зв'язку з цим вони змушені орендувати житло. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 57). Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший день і час у зв'язку з пошуком ним адвоката, який буде представляти його інтереси. Разом з тим, копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 17 лютого 2016 року (а.с. 57), судове засідання було призначене на 21 березня 2016 року, тому у відповідача будо достатньо часу для вчинення таких дій. Крім того, пошук адвоката не звільняє сторону в справі від обов'язку з'являтись у судове засідання. Причини своєї особистої неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. Третя особа - Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 59). Направила до суду заяву, якій просить задовольнити позов в інтересах малолітніх дітей та слухати справу без участі її представника. Суд за згодою позивача [PERSON], яка також є і представником позивача [PERSON], та представника позивача [PERSON] ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13). У квартирі зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (колишній чоловік), [PERSON] (онук), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук), що підтверджується довідкою форми № 3 Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Більшовик» № 114 від 17 грудня 2015 року (а.с. 12). Позивачі посилаються на те, що відповідач змінює замки на вхідних дверях у квартиру, не впускає їх до квартири, вони не можуть нею користуватись та проживати в ній. Їм доводиться орендувати житло. На підтвердження своїх вимог та наявності конфлікту між сторонами позивачі посилаються на письмові докази. Так, з наданої суду копії договору оренди жилого приміщення вбачається, що позивач [PERSON] з 01 січня 2014 року є орендарем квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Згідно з довідкою Відділення політтравми від 22 жовтня 2014 року [PERSON] отримала тілесні ушкодження та з цього приводу зареєстроване кримінальне провадження (а.с. 18). У Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 22 жовтня 2014 року № 1877/Ж зазначено, що у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення можуть відповідати вказаному терміну 22 жовтня 2014 року (а.с. 17). З відповіді Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 09 лютого 2015 року № 50/Ш-387 на звернення [PERSON] вбачається, що управлінням було розглянуто її питання з приводу перешкоджання потрапити в квартиру [ADDRESS] з боку батька - [PERSON] По даному факту проведено перевірку. У ході проведеної перевірки провести профілактичну бесіду з вищевказаною особою не виявилось можливим. Рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільно-правових відносин (а.с. 19). Також 17 березня 2015 року [PERSON] зверталась до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві з приводу погроз з боку батька - [PERSON], замаху на життя її чоловіка під час перебування в спірній квартирі, погроз спалити квартиру (а.с. 20) та отримувала відповідь (а.с. 21). [PERSON] зверталась і до Солом'янської районної в місті Києва державної адміністрації з листом від 27 січня 2015 року з приводу перешкод у користуванні спірною квартирою через дії [PERSON] (а.с. 22). Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація з метою запобігання здійснення правопорушень 02 лютого 2015 року звернулась до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві для розгляду заяви та вжиття заходів у межах наданих повноважень (а.с. 23). 05 березня 2015 року Солом'янське РУ ГУ МВС України в м. Києві надало [PERSON] відповідь на звернення з приводу виникнення непорозумінь з батьком - [PERSON] Зазначило, що по даному факту проведено перевірку. У ході проведеної перевірки [PERSON] зобов'язався в найкоротший термін непотрібні речі з квартири викинути (а.с. 25). У зв'язку з тим, що разом з [PERSON] позбавлені можливістю користуватись спірною квартирою і її неповнолітні діти, остання 27 січня 2015 року зверталась до Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 26). З наданої відповіді вбачається, що працівником Солом'янського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було відвідано квартиру, проте двері до помешкання ніхто не відчинив. Позивачу було рекомендовано звернутись до суду (а.с. 27). З цього ж питання позивач зверталась і до ЖБК «Поштовик» (а.с. 28). Враховуючи неодноразові звернення позивачів до правоохоронних органів, до інших установ і організацій та з позовом до суду, вбачається доведеним наявність у них перешкод у користуванні спірною квартирою з боку відповідача. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1, 3 ст. 319 ЦК України визначено, що власник полодіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України містить положення про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. За таких обставин, позивач [PERSON] як власник спірної квартири, на підставі положень ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном та вселення у квартиру. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідач [PERSON] та її діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі, та не втрачали право користування нею. Власник квартири не оспорює їх право на користування житлом. У такому випадку, дії відповідача по обмеженню їх у цьому праві не ґрунтуються на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає 974 гривні 40 копійок судового збору та на користь держави - 974 гривні 40 копійок, оскільки позивач [PERSON] за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved