Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

19.06.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу; стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин, неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю та на ухилення відповідача від матеріального утримання неповнолітньої дочки і повнолітнього сина, який навчається. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. У телефонному режимі відповідач повідомив секретаря судового засідання про визнання позову і просив суд розглянути справу за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27.07.2001, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , а також спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви та пояснень позивача, вже декілька років подружжя проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, шлюб підлягає розірванню. В зв`язку з припиненням сімейних відносин спільні діти сторін проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.12.2010 (справа № 2-8309/10) з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання синів: [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, починаючи з 02.12.2010 і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з досягненням сином [PERSON] повноліття припинено стягнення з відповідача аліментів на його утримання. Таким чином, за рішенням суду від 29.12.2010 натепер підлягають стягненню лише аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] . Згідно зі статтею 180 Кодексу батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 181 Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 184 Кодексу суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою статті 191 Кодексу встановлено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене та позицію відповідача по справі, на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. По справі встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, який закінчує в червні 2024 року. За статтею 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з наведеного і позиції відповідача по справі, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved