overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

17 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 17.06.2008 року вона з [PERSON]. зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №63. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2008 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №63. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

17 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони перебували у шлюбі та рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частину з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку. У судове засідання позивачка не зявилась, однак надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що Сторони перебували у шлюбі та рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дітей та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

17 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з кінця 2014 року мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 09 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.4). Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, сторони є батьками [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с.5). Дитина в даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони шлюбні відносини не підтримують з кінця 2014 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок та на оплату правової допомоги в сумі 350 гривень, а всього 593 гривні 60 копійок (а.с.1, 6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

17 червня 2015 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02 вересня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, [PERSON], у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було складено актовий запис за №7. Від шлюбу у сторін по справі народилася донька, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що причиною розпаду сімї послужило те, що останнім часом між нею та відповідачем часто виникали непорозуміння на побутовій основі, вказує, що вони мають дуже різні характери, які заважають їм жити разом. [PERSON] намагалась зберегти сімю, але це приводило лише до нових сварок. Також неможливість мирно проживати разом, погано відображається на вихованні їхньої доньки. У звязку з тим, що сторони по справі мають намір створити інші сімї, вони фактично проживають за різними адресами, а на добровільних засадах домогтися від відповідача розлучення вона не може, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки, адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У випадку повторної неявки до суду відповідача просив ухвалити по справі заочне рішення (а.с.13). Відповідач, [PERSON], у судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяви до суду про причини неявки не надіслав (а.с.16,17). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження (а.с.7) видно, що 02 вересня 2006 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №7. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на Бондарєва. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, їх сімя фактично розпалася, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

17 червня 2015 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 19 березня 2011 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 39. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них дітей не має. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим вона звернулася до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, що вказані в поданому до суду позові, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

17 червня 2015 року Чернігівська Міська Кредитна Спілка «Народна Воля» звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 9029 грн. 59 коп. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 2013 року між Чернігівською Міською Кредитною Спілкою «Народна Воля» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 205, відповідно до якого відповідач отримала кредитну лінію строком на 12 місяців з лімітом в сумі 5000 грн. зі сплатою 49 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії (а/с 4-6). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 9029 грн. 59 коп., з якої 5000 грн. - заборгованість по кредиту, 2531 грн. 75 коп. заборгованість по процентам, 1497 грн. 84 коп. пеня, що підтверджується розрахунком (а/с 9). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 02 червня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька Донецької області, актовий запис №173. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 червня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька Донецької області, актовий запис №173 (а.с.19). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 20 серпня 2005 року уклала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Словянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не підтримують. Причиною тому є несумісність характерів. Проживають окремо. Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Після розірвання шлюбу бажає повернути дівоче прізвище Баталова. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2005 року. Реєстрація шлюбу проводилась Словянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 10 (а.с.7). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення позивач не згідна, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року. Спільних дітей з відповідачем не мають. З 17 квітня 2016 року їх сімя фактично розпалась, з цього часу вони проживають окремо. Причинами розпаду сім'ї послугувало те, що у них з чоловіком різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала, також просила відновити їй дошлюбне прізвище Мироненко. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №537, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Однією сім'єю строни у справі проживали до 17 квітня 2016 року. Причинами розпаду сімї є те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, тому між ними постійно виникали сварки. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений нею при звереннні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 21 червня 2004 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Лип`ятинською сільському радою Хмільницького району, актовий запис № 2. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дочок - близнюків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, ведення справ у сім'ї, та те, що відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сварок, а тому змушена звернутись до суду. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 21 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3), від даного шлюбу у них народились двоє дочок - близнюків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н (а.с. 6,7). Оскільки спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує формально, сторони не бажають в подальшому проживати разом та зберегти сім`ю, позов підлягає задоволеннню. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved