Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

17 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт прийняття [PERSON] , [INFO] , спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 10,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території с. Брускинське Великоолександрівського району Херсонської області та перебуває у колективній власності КСП ім. Горького, підтвердженого сертифікатом серія ХС № 0130159 виданого на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після якої відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай) розміром 10,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території с. Брускинське Великоолександрівського району Херсонської області та перебуває у колективній власності КСП ім. Горького, підтвердженого сертифікатом серія ХС № 0130159 виданого на ім`я [PERSON] , яку позивач шляхом фактичного вступу в управління нею прийняла, оскільки розпорядилася майном померлої та взяла на зберігання оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу. Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника, ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року витребував від: Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області відомості про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] ; Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відомості про використання сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХС № 0130159 виданого на ім`я [PERSON] . На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснивши, що позивач після смерті матері самостійно розпорядилася будинком та особистими речами, що належали останній, а також прийняла на зберігання оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай), що свідчить про фактичне прийняття позивачем спадщини, а отже наявність підстав для задоволення позовних вимог. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 73 зробленого 27 січня 1998 року Брускінською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 січня 1998 року). Зазначені родинні відносини вказаних осіб підтверджуються актовим записом № 47 зробленим 10 червня 1968 року Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 1969 року) та актовим записом № 187 зробленим 08 жовтня 1988 року Муравленською сільською радою Тюменської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08 жовтня 1988 року). На момент смерті [PERSON] належала право на земельну частку (пай) розміром 10,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території с. Брускинське Великоолександрівського району Херсонської області та перебуває у колективній власності КСП ім. Горького, підтвердженого сертифікатом серія ХС № 0130159 від 28 липня 1997 року, оригінал якого було оглянуто судом на судовому засіданні. Відповідно до листів Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відомості від 10 жовтня 2019 року та 04 листопада 2019 року вказаний сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 159 від 20 серпня 1997 року, а його оригінал було передано власнику, тобто померлій. Вартість вказаної земельної частки склала 131930,05 грн. Відповідно до листа приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни від 30 вересня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти / спадкові договори) від 06 листопада 2019 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та повідомлено про неможливість в майбутньому видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з довідкою Брускинської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 01 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , проживала одна в с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області, де померла [INFO] . Свідок [PERSON] на судовому засіданні пояснив, що позивач, яка приїхала вже після похорон [PERSON] особисто займалася продажом будинку, в якому проживала її матір. Остання також розпорядилася особистими речами померлої частину продавши, а частину забравши та роздавши іншим мешканцям. Свідок [PERSON] на судовому засіданні пояснив, що він після смерті [PERSON] та приїзду позивача допомагав їй переносити з будинку померлої меблі та інші речі, які вона роздавала та продавала. Остання впродовж трьох місяців продала належний померлій будинок та уїхала. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, що врегульовані нижченаведеними нормами Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина відкрилася до вказаної дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР. Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку з його смертю. Суд установив, що позивач, будучи віднесеною до спадкоємців першої черги за законом як донька, прийняла спадщину, що відкрилась після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном у виді особистих речей померлої, а також прав на земельну частку (пай), про що свідчить факт розпорядження нею вказаними речами, а також наявність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), які належали померлій на момент смерті. Отже, позивач вважається такою, що прийняла спадщину в цілому та має право вимагати визнання за нею права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Належність померлій на момент смерті вказаного права на земельну частку (пай) з урахуванням встановлених обставин, вбачається із приписів пункту 17 Перехідних положень Розділу Х ЗК України відповідно до якого, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на те, що нотаріальним органом позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав правомірно, за відсутності визначених законом документів, що підтверджували факт її вступу в управління спадковим майном, що виключає можливість видачі свідоцтва про право на спадщину, суд констатує невизнання прав позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, яке може бути захищене в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, яка прийняла спадщину у виді права, що належало її матір`ю, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаного майна, яке належало останній на момент смерті та не припинилось у зв`язку з цим. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останньої не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та учать останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved