Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

18 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем по справі зареєструвано шлюб 25 серпня 2090 року Тернівським р/в ЗАГСу м. Кривого Рогу, актовий запис № 599. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили в 2018 році з причин різних поглядів на подружнє життя. Відсутність взаєморозуміння приводили до того, що між ними часто виникають сварки. Позивачці стало відомо, що відповідач зраджує їй з іншими жінками. Сторони мешкають разом, але спільного господарства не ведуть та сімейного бюджету не мають. Поновити сімейно-шлюбні відносини не намагались, оскільки кожен з них має намір влаштувати своє життя по-іншому. Позивачка [PERSON] в суд не з`явилась, до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав (а.с. ). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження., розпочато підготовче провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки сторони, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачці [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 768,40 грн., що складає 384,20 грн. Крім того, при задоволенні позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сума судового збору, яка не підлягає поверненню з державного бюджету 384,20 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved