Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

18 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Серединської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, розміром 5,86 га в умовних кадастрових гектарах, що мало належати [PERSON] , в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] , посилаючись на наступне. Батько позивача [PERSON] був членом колгоспу «Червоний маяк», працював в колгоспі та мав право на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель колгоспу «Червоний маяк», але в свій час не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). [INFO] помер [PERSON] , після його смерті позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу позивач позбавлена можливості успадкувати своє право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Ухвалою судді від 19 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. 29 вересня 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підтовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач - територіальна громада в особі Серединської сільської ради Чернігівського району та області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Відповідач - Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника райдержадміністрації, зазначивши, що при прийняті рішення покладається на думку суду. Треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Чернігівська районна державна нотаріальна контора в підготовче засідання явку своїх представників не забезпечили, надавши заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка - [PERSON] , позивач по справі, яка прийняла спадщину за законом ( а.с.54-56). Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до пункту 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина друга статті 548 ЦК УРСР 1936 року). Згідно копії архівної КУ «Чернігівський районний трудовий архів» № 534-11 від 8.10.2018 року, в архівному фонді колгоспу «Червоний маяк» с. Серединка Чернігівського району та області в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників є відомості про роботу [PERSON] в колгоспі за 1948-1968 роки. (а.с.14-15) Відповідно до копії архівної довідки Чернігівської районної державної адміністрації від 05.06.2020 року, [PERSON] був членом колгоспу «Червоний маяк» с. Серединка Чернігівського району та області. (а.с.21) Згідно копії довідки Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30.20.2020 року, вбачається, що рішенням загальних зборів колгоспників «Червоний маяк» від 18.06.1993 року колгосп «Червоний маяк» с. Серединка Чернігівського району та області шляхом реорганізації було приєднано до колгоспу ім. Кірова смт. Олишівка як структурний підрозділ. Відповідно до розпорядження №7 від 2.07.1994 року голови Чернігівської районної ради «Про державну реєстрацію сільськогосподарського закритого акціонерного товариства - фірми «Агрокомсинтез» було зареєстровано сільськогосподарське закрите акціонерне товариство - фірма «Агрокомсинтез» зі статусом юридичної особи шляхом реорганізації колгоспу ім. Кірова смт. Олишівка в закрите товариство «Агрокомсинтез». Сільськогосподарське закрите товариство «Агрокомсинтез», що було правонаступником колгоспу ім. Кірова смт. Олишівка Чернігівського району, ліквідовано як юридичну особу на підставі ухвали господарського суду Чернігівської області від 25.01.2011 року. (а.с.68) 22 листопада 1995 року Чернігівською районною радою народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 22 листопада 1995 року № 65, був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія ЧН № 022, який посвідчував передачу сільськогосподарському закритому акціонерному товариству «Агрокомсинтез» у колективну власність 9463,6 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 39 (а.с.51). Як вбачається з листа Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.10.2020 року та листа Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30.10.2020 року, списки членів СЗАТ «Агрокомсинтез» (смт. Олишівка Чернігівського району та області), які мали право на земельну частку (пай), згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія ЧН № 022, відсутні. (а.с.66, 68) За повідомленням Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 14 січня 2021 року № 9-25-0.212-9/118-21 (а.с.85), [PERSON] не виготовлявся та не видавався сертифікат на земельну частку (пай) по колишньому СГАТ «Агрокомсинтез», про що свідчить відсутність запису в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) . Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII (далі - ЗК України від 18 грудня 1990 року) в редакції, чинній на час відкриття спадщини, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України від 18 грудня 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно роз`яснень викладених в п.24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання, у разі недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. Докази про виділення [PERSON] земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, або включення його до списку осіб, які мають право на земельну чатку пай і які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай) за його життя відсутні. Відсутні і докази того, що [PERSON] звертався за поновленням порушених прав. Оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку надані суду докази, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів набуття спадкодавцем [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, виділеній СЗАТ «Агрокомсинтез» у колективну власність. За життя [PERSON] не реалізував свого права на звернення за захистом порушеного права, а тому його спадкоємець [PERSON] не може успадкувати того, що не було набуте спадкодавцем за життя. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання позову відповідачем Серединською сільською радою Чернігівського району та області, оскільки таке визнання позову суперечить закону.

Outcome: dismissed