Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

19 вересня 2016 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому просили суд зобов'язати Великодолинську селищну раду Овідіопольського району Одеської області приватизувати сім'ї [PERSON] 0,1928га земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою розташованої земельної ділянки, ала Великодолинська селищна рада відмовляє їм в приватизації, посилаючись на те, що приватизація земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянки) за адресою: [ADDRESS] здійснюється за згодою усіх співласників жилого будинку. Позивачі в судове засідання з'явилися, свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватисяя безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст. 122 ЗК України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень органів місцевого самоврядування належать питання щодо передачі земельних ділянок у власність або користування для всіх потреб із земель відповідних територіальних громад. До повноважень органів виконавчої влади належить питання щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування для всіх потреб із земель державної власності у межах населених пунктів та за їх межами, крім випадків, визначених частинами 3, 7 ст. 122 ЗК України. Згідно із ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 89 ЗК України співвласникам житлового будинку земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності. Визначення частки земельної ділянки визначається пропорційно часткам права власності на житловий будинок - ст. 120 ЗК України, статті 368, ,370 ЦПК України. Тому приватизація земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS], здійснюється за згодою усіх співвласників жилого будинку. Судом встановлено, що позивачами ненадано жодних доказів, які б підтверджували належність їм на праві власності жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] У зв'язку з чим, у суду відсутні достатні законні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed