Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

18 червня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до [PERSON], яким просили стягнути з останньої заборгованість за кредитом в розмірі 32\~370 грн. 65 коп. Вказували, що: -26.01.2006 року відповідач отримала кредит в розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; -відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконувала, в звязку з чим позивач звертався до суду та за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором; -у звязку із невиконанням відповідачем своїх обовязків по сплаті заборгованості за кредитом й після ухвалення судового рішення, позивач продовжував нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами та штрафні санкції, через що станом на 31.03.2018 р. утворилась заборгованість за кредитом. 04.07.2018 року Ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 26.01.2006 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № б/н, відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Договору відповідач була зобовязана щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином та надав визначену суму кредитних коштів. В порушення умов, передбачених кредитним договором, у встановлений строк відповідач грошові зобовязання перед кредитодавцем не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно із\~положеннями статей\~526,\~530\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. За Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року з [PERSON] стягнуто заборгованість з\~повернення кредиту\~в розмірі\~ 46\~677\~(сорок\~шість тисяч\~шістсот сімдесят\~сім)\~грн.\~12\~коп.,\~а саме:\~\~8\~464,68\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~35\~989,72\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~за користування\~кредитом;\~2\~222,72\~грн.\~ штраф\~(процентна\~складова),\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 26.01.2006.\~\~ Відповідач рішення суду не виконує, у зв'язку з чим відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість, яка становить 77030 грн. 12 коп. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8464 грн. 68 коп., заборгованості за відсотками 68\~565 грн. 44 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості, позивачем зменшено вказану загальну суму заборгованості, на вже стягнуту рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року, тому розмір заборгованості становить 30\~353 грн. 00 коп., а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1517 грн. 65 коп. штраф (процентна складова). При цьому,\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що позивач\~у розрахунку\~вказує на\~наявність заборгованості\~за тілом\~ кредиту,\~але за\~цією складовою\~було ухвалено\~рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року, яким захищено право позивача на дострокове стягнення заборгованості, у тому числі й за тілом кредиту, між іншими складовими, отже подвійне стягнення тіла кредитної заборгованості є недопустимим. Разом із тим, згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання, в обумовлений сторонами строк, позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор\~на власний розсуд\~змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив 28.08.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з дня закінчення дії договору, на день набрання судовим рішенням законної сили, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Тобто, при зверненні позивача з позовом до Ленінського районного суду м. Миколаєва, та, за результатами розгляду справи, отриманням відповідного рішення від 28.08.2014 року про стягнення з відповідача боргу у вигляді тіла кредиту, процентів за користування ним та штрафних санкцій, позивач втратив право на стягнення процентів за користування кредитом визначених умовами кредитного договору, у такому випадку він має право лише на стягнення з позичальника коштів, передбачених\~статтею 625 ЦК України, однак позивач таких вимог не заявляв. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed