Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

19.05.2020 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини.Встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Заявниця надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила розглядати справу без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрованою та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заповітом від 25.10.2017 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Заявниця є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Як видно із даних паспорта заявниці, вона з 1999 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Оріхівської амбулаторії сімейної медицини від 06.04.2020 року, [PERSON] доглядала за [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно до довідки Управління соціального захисту населення Оріхівської райдержадміністрації від 13.04.2020 року, [PERSON] з 25.07.2018 року по 20.01.2019 року отримувала компенсацію фізичним особам по догляду за особою похилого віку [PERSON] , [INFO] . Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] № 159, від 21.04.2020 року, за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. На даний час фактично в будинку проживає [PERSON] . Відповідно до інформації приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок Т.А., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 04.03.2020 року зверталася [PERSON] (заявниця), інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Постановою нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого у статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із матеріалів справи не вбачається наявність спору про право з огляду на відсутність інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пункту 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Судом встановлено, що заявниця спільно проживала разом із [PERSON] на час смерті останньої, оскільки вона доглядала за нею, про що свідчать докази, досліджені судом, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved