Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

18 листопада 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказала наступне. Сторони одружені з 22 червня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Між сторонами були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства з жовтня 2013 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивач зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду та просив суд шлюб розірвати (а.с. 2-3). Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, надала заяву про уточнення позовних вимог у якій обґрунтувала підстави задоволення позову. Відповідач ка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву у якій визнала позов у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2006, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 458, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5, 6), які проживають з відповідачкою. Також у судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2013 року між сторонами були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю позивач не бажає, спору щодо майна не має, діти проживають та знаходиться утриманні відповідачки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в жовтні 2013 \- року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, діти знаходяться на утриманні відповідачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить його інтересам, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved