Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

17 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Хотинського повстання, 22 с. Рукшин, Хотинського району Чернівецької області. Даний житловий будинок належить їй на підставі договору дарування від 20.02.2015 року, посвідчений нотаріусом Хотинського нотаріального округу Чернівецької області, реєстр № 101. Вказує, що після укладення договору дарування житлового будинку та реєстрації права власності державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попередній власник будинку [PERSON] виїхав з будинку. Проте, [PERSON] мати попереднього власника будинку до цього часу не виселилась та не знялась з реєстраційного обліку. Договір найму з відповідачем не укладався. Також вказує, що даний будинок прийнятий в дар для особистого проживання та проживання членів сімї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований член сімї попереднього власника будинку заважає повноцінно ним користуватись, адже жодного відношення немає та не зобовязана узгоджувати з ним в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження будинком. Зазначає, що неодноразово усно вимагала звільнити приміщення, оскільки придбаний будинок необхідний їй для вільного проживання. Добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду, оскільки відповідач створює перешкоди в користуванні будинком. Самоправно займаючи будинок, перебуваючи в ньому без достатніх правових підстав. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить виселити [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Хотинського повстання, 22 с. Рукшин, Хотинського району Чернівецької області без надання іншого жилого приміщення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлялася, але була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку з належними до будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Хотинського повстання, 22, в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області відповідно до договору дарування житлового будинку від 20.02.2015 року (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33932457 від 20.02.2015 року власником житлового будинку з належними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Хотинського повстання, 22 с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області є [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виданої виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 523 від 23.08.2016 року вбачається, що до складу сімї [PERSON], [INFO] входять: дружина [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.9). У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст.156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до вимог ст.64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від у 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в справі не є членом сім'ї позивача в розумінні ч.2 ст.64 ЖК УРСР, не є власником чи наймачем вказаного житла. Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем будь-яких угод щодо користування спірним будинком не укладалося і вона проживає у будинку, належному позивачу без будь-яких правових підстав, чим порушує її права як власника даного будинку. Таким чином, відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України захист права позивача на безперешкодне володіння, користування та розпорядження будинком, який розташований по вул. Хотинського повстання, 22 с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області має бути реалізовано судом шляхом усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача із спірного житла. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved