Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

17.12.2018 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON]К про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, в обґрунтування якого зазначила наступне . 13.11.1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Федорівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, серія свідоцтва І-ЖС №296362. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. [PERSON], є інвалідом другої з дитинства, у звязку з чим потребує стороннього догляду та нагляду. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2018 року [PERSON] визнано недієздатним. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2018 року позивача [PERSON] призначено опікуном. Матеріальну допомогу на утримання непрацездатного сина, з яким проживає позивачка, відповідач не надає, із сином взагалі не спілкується, хоча дитина потребує матеріальної допомоги батька. Між нею і відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в матеріальному утриманні їх сина, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. [PERSON] просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь повнолітнього сина-інваліда щомісячно аліменти на його утримання у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, довічно. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що відповідач не заперечує проти наданні аліментів своєму синові у сумі 500 гривень на місяць, обгартовуючи тим, що відповідачем [PERSON] у січні 2019 року була пройдена медична комісія щодо стану здоровя, за результатами якої у відповідача виявилось хронічне захворювання, у звязку з чим, він також потребує грошових коштів для лікування. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.11.1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладено шлюб, зареєстрований Федорівською сільською радою Приазовського району Запорізької області серія І-ЖС №296362. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС №077068 від 16.10.1999 року. 04.11.2004 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ЖС №038933 від 20.11.2007 року, актовий запис №338, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запроізького міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-2615-11137 від 28.09.2017 року, згідно якої [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський[ADDRESS], з 20.12.1999 року по теперішній час. Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-2615-11136 від 28.09.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський[ADDRESS], з 23.10.1985 року по теперішній час. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2018 року [PERSON] визнано недієздатним. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2018 року позивача [PERSON] призначено опікуном недієздатного [PERSON] Згідно довідки управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 15.02.2019 року №1535 про розмір призначеної і фактично отриманої соціальної допомоги дітям з інвалідністю з серпня 2018 року по січень 2019 року отримував допомогу в розмірі 712, 29 грн. Правовідносини сторін регулюються нормами ст.198-201 Сімейного Кодексу України, оскільки йдеться про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, однак є непрацездатним. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи матеріальний стан непрацездатної особи [PERSON] суд бере до уваги, що останній отримує державну соціальну пенсію як особа з інвалідністю II групи. Натомість, критерієм визначення прожиткового мінімуму є потреба особи в матеріальній допомозі, якщо сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності. Судом встановлено, що непрацездатний [PERSON] страждає на психічні та фізичні захворювання, у звязку з чим потребує медикаментозного лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі, суд також при визначенні розміру аліментів врахував і стан здоровя відповідача, який також страждає хронічними захворюваннями, що підтверджує відповідними медичними довідками, долученими до матеріалів справи. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Частиною першою статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Повнолітня особа визнається недієздатною на підставі рішення суду. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 77-79 ЦПК України. За ч. 4 ст. 77 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан позивача і повнолітнього непрацездатного сина з одного боку, стан здоровя відповідача та його матеріальний стан з іншого боку, вважає, що [PERSON] має можливість надавати своєму повнолітньому непрацездатному сину матеріальну допомогу у виді аліментів, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню з визначенням щомісячно розміру аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] довічно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 704,80 грн. судового збору.\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial