Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

18.11.2021 року позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що з 10.06.2015 року вони з [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з матір`ю. Подружнє життя не склалося через протилежні погляди на життя, сім?ю та шлюб, в результаті чого між ними склалися неприязні відносини між ними. Спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач наголошує, що шлюб фактично припинив існування, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення та подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач, посилаючись на вищевикладені обставини та на ст. ст. 24, 104, 110, 112,115 СК України, ст. ст. 27, 175, 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управляння юстиції у м. Києві, про що 10.06.2015 року складено відповідний актовий запис № 1259. 29.11.2021 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 28.12.2021 року. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. З огляду на вказане суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10.06.2015 року уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 1259 (а.с. 7). Після укладення шлюбу позивач стала носити прізвище « [PERSON] ». Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Із змісту позовної заяви суд встановив, що подружнє життя сторін не склалося через протилежні погляди на життя, сім?ю та шлюб. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб фактично припинив існування, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення та подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і небажання сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати у виді судового збору у розмірі - 908 грн. за вимогою про розірвання шлюбу, отже з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 908,00 грн.

Outcome: approved