Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

18.10.2021 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача Соборного (Жовтневого) відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з нерухомого майна. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи на 30.11.2021 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 КПК України. Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зняти арешт з усього належного йому нерухомого майна накладений 24.03.2015 року Державним виконавцем Жовтневого (Соборного)відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 46346705 (постанова 46346705 від 11.02.2015 року) та вилучити запис № 9146666 від 24 березня 2015 року з Єдиного реєстру обмежень та обтяжень, заборон відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер 5003 від 02 жовтня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашовою Г.В., він успадкував від свого батька [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] . Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер 5005 від 02 жовтня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашовою Г.В., він успадкував від свого батька [PERSON] , земельну ділянку площею 0.5000 га., в [ADDRESS] , кадастровий номер 1221010100:17:003:0001. 06.12.2010 року на земельну ділянку кадастровий номер 1221010100:17:003:0001 площею 0.5000 га., Верхньодніпровською міською радою був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 846445. В серпні 2021 року він знайшов покупця на житловий будинок і земельну ділянку та хотів продати нерухомість, але перевіривши Державний реєстр нерухомого майна він з`ясував, що на його майно накладений арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , інформаційна довідка 279574673, час формування 13.10.2021 року 17:49:09, 24 березня 2015 року державним реєстром Веселовим О.О., було внесено запис про арешт нерухомого майна (все нерухоме майно) на підставі постанови № 46346705 від 11.02.2015 року в рамках виконавчого провадження ВП № 46346705. В серпні 2021 року він звернувся до Соборного (колишнього Жовтневого) відділу ДВС з метою отримання інформації стосовно вказаного виконавчого провадження. Його було повідомлено, що у Соборному відділі ДВС дійсно перебував на виконанні виконавчий лист № 755/14230/14-ц від 18.07.2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва і по ньому було відкрите виконавче провадження ВП № 46346705 від 04.02.2015 року. По виконавчому провадженню виконавчий документ - виконавчий лист був повернутий стягувану 26.06.2018року. В постанові про повернення виконавчого документу зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання до 26.06.2021 року. Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 13 жовтня 2021 року відносно нього відкритих виконавчих проваджень немає, а виконавче провадження № 46346705 взагалі не значиться. Наявність не знятого арешту на майно боржника перешкоджає позивачу реалізувати свої права, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.5000 га., в [ADDRESS] кадастровий номер 1221010100:17:003:0001, які успадкував після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, за законом від 02.10.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та копією державного акта про право власності на земельну ділянку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , інформаційна довідка 279574673, час формування 13.10.2021 року 17649:09, 24 березня 2015 року державним реєстром Веселовим О.О., було внесено запис про арешт нерухомого майна (все нерухоме майно) на підставі постанови № 46346705 від 11.02.2015 року в рамках в виконавчого провадження ВП № 46346705, що підтверджується інформаційною довідкою. В серпні 2021 року позивач звернувся до Соборного (колишнього Жовтневого) відділу ДВС з метою отримання інформації стосовно вказаного виконавчого провадження. Його було повідомлено, що у Соборному відділі ДВС дійсно перебував на виконанні виконавчий лист № 755/14230/14-ц від 18.07.2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва і по ньому було відкрите виконавче провадження ВП № 46346705 від 04.02.2015 року. По виконавчому провадженню виконавчий документ - виконавчий лист був повернутий стягувачу 26.06.2018 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження та копією постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документу зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання до 26.06.2021 року Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 13 жовтня 2021 року відносно позивача відкритих виконавчих проваджень немає, а виконавче провадження № 46346705 взагалі не значиться, що підтверджується даними автоматизованої системи виконавчих проваджень. Накладений арешт на майно позивача обмежує права позивача щодо розпорядженням належним їй майном. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, тобто на 14.01.2013 року та ЗУ «Про виконавче провадження», що діє на даний час: виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника згідно зі ст. ст. 49, 39 вказаних ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначеними вище Законами України «Про виконавче провадження», також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно, кошти боржника знімається, ст. 50, 40 вказаних Законів. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що на час розгляду справи відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно заявника. Строк повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання на час подання позовної заяви та розгляду справи закінчився. Наявність накладення арешту на належне позивачеві нерухоме майно обмежує його права, як власника зазначеного майна. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна позивача підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на позивача.

Outcome: approved