Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

18.01.2016 року позивач [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» в особі президента клубу [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] вимагав витребувати з його неправомірного володіння і передати позивачу належне на праві власності майна, а саме: мячі футбольні-5 штук, маніжки - 30 штук, барєр спортивний -5 штук, набір прапорців - 1 упаковка(4прапорці) на суму 9299 грн. і футбольне взуття(бутси)-18 пар на суму 21960 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим , що [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» є юридичною особою, наказом Президента Клубу від 05.03.2015 року [PERSON] був призначений тренером; футбольний клуб з метою реалізації діяльності 08.09.2015 року придбав та видав тренеру за актом №2 від 27.09.2015 року мячі футбольні-5 штук, маніжки -30 штук, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці, 27.09.2015 року за актом №1 гравцям футбольного клубу було видано футбольне взуття(бутси)-18 пар, яке гравці після останнього матчу 07.11.2015 року передали тренеру, що посвідчує письмово один із гравців; 16.11.2015 року [PERSON] звільнений з посади тренера [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» за закінченням терміну на який призначався, проте отриманий інвентар відмовляється повернути, хоча в своїх запереченнях на претензію клубу визнає перебування у його володінні цього майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити вимоги позову. Обґрунтовуючи підстави для витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] належного клубу спортивного інвентарю та спортивного взуття, посилався на вищезазначені обставини, викладені в позовній заяві, а також вказував, що [PERSON] виконував обовязки тренера футбольного клубу на громадських засадах з 05.03.20125 року по 16.11.2015 року на підставі наказів про призначення і звільнення, виданих згідно Статуту президентом клубу. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнав, посилався на те, що він є співзасновником [PERSON] організації «Футбольний клуб «Гайсин», виконував обовязки тренера на громадських засадах і продовжує тренувати футбольну команду на час розгляду справи в суді. Вимоги позову вважав безпідставними, оскільки: футбольне взуття він не отримував від клубу та взуття не передавалось йому гравцями; спортивний інвентар мячі футбольні-5 штук, маніжки -30 штук, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці був отриманий для діяльності клубу, під звіт йому не передавався; після видання, на його думку незаконного наказу про його звільнення, цей інвентар продовжував використовуватись для тренування футбольної команди до часу вилучення працівниками міліції; його відмова повернути інвентар була повязана з перевіркою Гайсинської міською радою законності використання коштів виділених футбольному клубу, а також розглядом Гайсинським відділом поліції звернень гравців клубу про використання коштів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані сторонами докази в межах позовних вимог та підстав позову, суд вважає, що вимоги позову не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» зареєстрована реєстраційною службою Гайсинського РУЮ як громадська організація 02.03.2025 року, цього ж числа затверджено Статут організації, обрано голову ради [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію №1430355 керівник - [PERSON], член Ради - [PERSON], Статутом організації передбачено, що керівною особою є Президент Клубу який здійснює загальне керівництво, приймає і звільняє з роботи штатних працівників . (а.с. 5,6,14-18,29,56,57) 03.03.2015 року [PERSON] повідомив футбольний клуб про те, що він приступає до обовязків Президента Клубу (а.с.63) Згідно наказу №4/1 від 05.03.2015 року, виданого президентом клубу [PERSON], [PERSON] призначено тренером футбольної команди «Гайсин» з 05.03.2015 року по 16.11.2015 року на громадських засадах.(а.с.60) За видатковою накладною №РН-0000277 від 08.09.2015 року [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» одержала придбані в ТОВ «Альфа-Трест» спортивний інвентар мячі футбольні-5 штук, маніжки -30 штук, тактична дошка - 1, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці бутси 20 пар(а.с.8). Відповідно до актів видачі №1 і №2 від 27.09.2015 року комісія, призначена наказом по організації, видала [PERSON] спортивний інвентар мячі футбольні-5 штук, маніжки -30 штук, тактична дошка-1, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці, 18 пар футбольного взуття футболістам з переліком поіменно. Відомості про те, що [PERSON] і футболісти отримали відповідний інвентар та ознайомилися з складеними актами у цих документах відсутні (а.с.11,61) Наказом №8 від 05.03.2015 року Президент Клубу [PERSON]. звільнив тренера футбольної команди «Гайсин» [PERSON] у звязку із закінченням терміну перебування на посаді.(а.с.61) За довідкою слідчого відділу Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області спортивний інвентар мячі футбольні-5 штук, маніжки - 30 штук, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці знаходяться у відділі поліції у звязку із розслідуванням кримінального провадження №1201602012000218 відкритому за зверненням гравців [PERSON] організація «Футбольний клуб «Гайсин» (а.с.72). Відповідно до\~ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Встановлені судом обставини свідчать, що [PERSON] як тренер футбольного клубу у своїй роботі володів і використовував належний [PERSON] організації «Футбольний клуб «Гайсин» спортивний інвентар мячі футбольні-5 штук, маніжки -30 штук, барєр спортивний -5 штук, набір - 4 прапорці. На теперішній час цей спортивний інвентар не знаходиться у його володінні, а вилучений органом досудового слідства у кримінальному провадження і - відділом поліції. Інший інвентар спортивне взуття у володіння [PERSON] футбольним клубом не передавався, а також не приймався від футболістів. Твердження представника позивача про передачу у володіння [PERSON] та перебування у його незаконному володінні належного футбольному клубу спортивного інвентарю, в тому числі бутсів є безпідставні і належними та допустимими доказами не доведені. Подані сторонами на підтвердження доводів позову та заперечень акти передачі майна [PERSON], письмові пояснення футболістів про передачу бутсів [PERSON] та [PERSON] не приймаються судом, як належні і допустимі докази, оскільки вони не підтверджують обставини, що підлягають доказуванню і не є засобами доказування, документи про передачу майна не містять відомостей про отримання майна особою, якій воно передавалось під звіт, а пояснення свідків в суді безпосередньо не досліджувались, хоча сторонам розяснено право забезпечення доказів шляхом допитування свідків. Оскільки судом не встановлено беззаперечних доказів про те, що [PERSON] незаконно заволодів належним позивачу майном - спортивним інвентарем, взуттям, а також про те, що це майно знаходиться у володінні відповідача, то підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння немає, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Із відмовою у задоволенні позову, судові витрати по справі відповідно до вимог ст.88 ЦПК України необхідно віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed