Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

18.02. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON], яка діє у власних інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітнього позивача [PERSON] до [PERSON] Готельно курортний комплекс «Карпати» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] Готельно - курортний комплекс «Карпати» на користь [PERSON] 80000 (вісімдесят тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] та [PERSON] наданням готельно-курортних послуг неналежної якості (в результаті чого [PERSON] амбулаторно лікувалась), які перерахувати на Благодійний фонд «Крила надії» (Західне ГРУ ПриватБанку м. Львів, МФО 325321, ЄДРПОУ 35620901 Рахунок 26000060442841, Призначення платежу: добровільна пожертва на лікування дітей); стягнути з [PERSON] Готельно - курортний комплекс «Карпати» на користь [PERSON] 6900 (шість тисяч девятсот) гривень на оплату правової допомоги, які перерахувати на Благодійний фонд «Крила надії» (Західне ГРУ ПриватБанку м.Львів, МФО 325321, ЄДРПОУ 35620901, Рахунок 26000060442841, Призначення платежу: Добровільна пожертва на лікування дітей); судові витрати покласти на відповідача. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на такі обставини: 4 грудня 2015 року в 14:00 год. разом із матірю [PERSON] та дочкою [PERSON], [INFO], позивач приїхали у ГКК «Карпати» відпочити. Вартість однієї доби проживання становила 1511 гривень, вартість однієї доби позивач оплатила одразу. Під час перебування в ГКК «Карпати» позивачеві було надано неякісні послуги, а загалом після окремих з них дочка позивача [PERSON] перебувала тривалий час з 5 грудня 2015 року по 24 грудня 2015 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом алергічний дерматит контактний, спричинений хімічною речовиною. Позивач вказує, що при поселенні адміністрація готельно-курортного комплексу безальтернативно поставила вимогу предявлення під час оформлення заселення паспорту, який посвідчує особу. Така вимога є безпідставною та суперечить п. 4.1 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України 16.03.2004 року №19, яким передбачено, що номер надається споживачу у разі предявлення паспорта або іншого документа, який посвідчує особу, зокрема посвідчення водія. Позивачеві працівниками ГКК усно надану інформацію, що дитячий басейн працює до 18: 00 год, проте вказана інформація не відповідає дійсності. Через дві години від початку купання та плавання у дитячому басейні ГКК «Карпати» у [PERSON] на обличчі зявилося почервоніння шкіри, яке супроводжувалося, яке в подальшому було діаснотовано,я к хімічний опік правої щоки першого ступеня. Крім того, при зясуванні причини вказаних подій із адміністрацією ГКК, працівники готелю не коректно поводилися, ображали позивача, погрожували негативними наслідками для позивача за обвинувачення ГКК у створені причин, що стали підставою для захворювання дочки позивача. Внаслідок протиправних дій відповідача позивача та її дочка [PERSON] зазнала моральної шкоди, яку оцінила у 80\~000,00 грн. Позивач вказує, що спричинена їй відповідачем моральна шкода полягає у наступному: позивача та її дочку посадові особи ГКК «Карпати» у присутності сторонніх (інших відпочиваючих) осіб ображали; принижували ствердженням, що позивач поганий лікар і взагалі ніде не вчилась на лікаря, ображали іншими словами, залякували притягненням до кримінальної та іншої відповідальності, в подальшому як наслідок викликом працівників поліції та прийняття участі в процесуальних діях (написанні пояснення, заяви тощо); необхідністю писати скарги та заяви в державні та правоохоронні органи; тривалому амбулаторному лікуванні дочки; переживання за можливе захворювання та стан її легенів, шкіри тіла загалом, очей, переживання та хвилювання за загальний стан здоровя та шкіри обличчя [PERSON] після завершення лікування; переживанні та хвилюванні у звязку з реєстрацією кримінального провадження нібито за фактом шахрайських дій позивача, за зверненням ГКК «Карпати» тощо; порушенні нормальний ритму життя позивача та її дочки. В підтвердження визнання винуватості відповідача у вказаних діях позивач зазначає факт повернення їй оплачених коштів за проживання у ГКК. Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 6\~900, 00 грн., які тех просить сягнути з відповідача. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просила задоволити. Представник відповідача [PERSON] Готельно курортний комплекс «Карпати» [PERSON], заявлені позивачем позовні вимоги не визнала, в процесі судового розгляду справи подала суду письмове заперечення проти позову. У судовому засіданні пояснила, що позивачем жодним чином не доведеного того факт, що різке погіршення стану здоровя дочки відповідача перебуває у звязку з неналежним наданням працівниками відповідача послуг. А той фак, що позивачеві були повернуті кошти сплачені за проживання в готелі, жодним чином не доводить вини відповідача, оскільки вказані кошти були повернуті у звязку з небажанням відповідача вступати в конфлікт з позивачем, а сама сума кошті є незначною для ГКК «Карпати». У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: [PERSON] про народження серії 1 СГ № 199405 від 21.05. 2009 року (а.с. 12) слідує , що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Сторонами визнається та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню такі обставини: 04.12. 2015 року о 13 год. 34 хв. в готельно курортний комплекс «Карпати» поселилась на одну добу [PERSON] з дочкою [PERSON] [INFO] та [PERSON]. Час перебування (з по 05.12. 2015 року) та персональні дані вказані [PERSON] власноручно при поселенні у анкеті. Для встановлення особи [PERSON] надала водійське посвідчення ВХХ 806306, видане 27.05.2015 року. 04.12. 2015 року о 21 год. 50 хв. [PERSON] звернулась до чергової медичної сестри, оскільки в її дочки після відвідування басейну СПА Центру, сильне почервоніння, зуд та печіння обох щік. [PERSON] про видачу коштів при повернені товару/послуг від 05.12. 2015 року (а.с. 27), виписки по банківській карті [PERSON] за період 05.12.2015 року по 07.12. 2015 року (а.с. 25) слідує, що 07.12. 2015 року відповідачем повернуто позивачеві кошти оплачені останньою за проживання в готельно курортний комплекс «Карпати». [PERSON] повідомлення Пустомитівської ЦРЛ № 368 від 10.02. 2016 року (а.с. 21) вбачається, що до лікаря дерматолога Пустомитівської ЦРП 22.12. 2015р. за медичною допомогою звернулася мати з дитиною [PERSON], 2009р.н., мешканкою с. Зимна Вода з приводу висипань на шкірі обличчя, що супроводжувалися косметичним дефектом та відчуттям сухості, стягування шкіри. Враховуючи: дані анамнезу, а саме, появу висипки зразу після 2-х годинного перебування дитини в басейні; виписки лікаря приймального відділення, (05.12.2015р.) МКЛШД, діагноз: хімічний опік шкіри обличчя; виписки лікаря-дерматолога (07.12.2015р.) МКЛ вул. Виговського, діагноз: контактний алергічний дерматит клінічної картини: на шкірі щік слабовиражені гіперемія, лущення епідермісу, різко виражені границі здорової та ураженої шкіри під нижніми повіками, в ділянці крил носа та нечіткість вогнища ураження в цілому. Встановлено діагноз: контактний алергічний дерматит в стадії ремісії. Дано рекомендації щодо заборони до повного зникнення елементів дитини відвідувати басейн, мати контакти з хімічно активними речовинами (побутовою хімією, тощо), уникати інсоляції, дотримуватися гіпоалергенної дієти. На повторний огляд пацієнтка не зявилася. [PERSON] про результати проведення службової перевірки надання медичної допомоги дитині [PERSON] [PERSON] 05.06. [INFO] (а.с. 73) слідує, що в ході перевірки встановлено наступне: 04 грудня 2015 року дитина [PERSON] [PERSON], 2009 р.: перебувала в готельно-курортному комплексі «Карпати» (м. Трускавець, вул. Карпатська. 2). Мати дитини близько 19:00 звернулася до чергові медсестри готелю з приводу появи почервоніння на обличчі, печіння в ділянці правої щоки після відвідування басейну. Черговою медсестрою надано протиалергічний препарат «Едем», після якого стан дитини на 05.12. 2015р. покращився. Комісія не знайшла підстав вважати, що у дитини були ознаки хімічного опіку обличчя. При вказаній патології дитина мала бути скерована на лікування у спеціалізоване опікове відділення. Однак таких підстав у чергового лікаря який оглядав дитину у травмпункті 5-ї комунальної міської поліклініки, не було Дитину скеровано в поліклініку за місцем проживання. На підставі вищенаведених документів, комісія вважає, що у дитини були клінічні ознаки алергічного дерматиту, локальна форма (ймовірно спричинені екзогенним фактором). Надана медична допомога дала позитивний ефект. Із висновку комісійної судово медичної експертизи № 158 від 31.08. 2016 року вбачається, що відповідно записів медичних документів, пояснень лікарів у малолітньої [PERSON], 2009р.н., під час огляду її 05 грудня 2015 року сімейним лікарем Трускавецької поліклініки [PERSON] було запідозрено діагноз: «Контактний дерматит», а далі, в цей же день, зав. травматологічним пунктом №1 м. Львова [PERSON] було вказано попередній діагноз: «Хімічний опік правої щоки І ступеня.» З цього приводу матері дитини було рекомендовано обстеження у лікаря дерматолога. 07 грудня 2015 року лікарем-дерматологом Львівського ШВД №2 [PERSON] після огляду дитини було встановлено діагноз: «Алергічний контактний дерматит спричинений хімічними речовинами». У подальшому, при огляді дитини 22 грудня 2015 року, лікарем-дерматологом Пустомитівської ЦРЛ [PERSON] було виставлено діагноз: «Алергічний контактний дерматит». Будь яких записів лікарів-дерматологів, які б стверджували наявність у дитини в грудні 2015 року опіку шкіри обличчя або лікування з цього приводу у медичній документації, наданій для проведення судово-медичної експертизи, немає. Таким чином, діагноз лікаря [PERSON] «Хімічний опік правої щоки І ступеня» не може бути прийнятий до уваги при визначенні характеру і ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як не підтверджений обєктивними судово медичними даними відповідно до п. 4.6 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 від 17 січня 1995 рок «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України». Ознак контактної дії хлорованої води басейну, парів хлору на шкіру і обличчя дитини [PERSON] комісією не встановлено. Показник хлору у воді дитячого басейну 04 грудня 2015 року - 0,10 мг/л. Відповідно до «Державного стандарту №27384-2002р.-вода» Наказу МОЗ України №400 за 12.05.2010 р.», норма хлору, що використовується для хлорування питної води - 0,3мг/л, а тому при кількості у воді басейну 0,10 мг/л у дитини не могло виникнути опіків шкіри. Вказані лікарями явища дерматиту обличчя у дитини в грудні 2015 року можуть бути як екзогенного (фізичні, температурні, механічні, хімічні, тощо фактори), так і ендогенного (патологічні процеси у внутрішніх органах, що супроводжуються підвищенням проникності судинних стінок, розширенням капілярів, набряком сосочкового шару дерми, функціональні порушення вегетативної нервової системи, тощо) характеру. Не можна виключати походження змін шкіри обличчя, зафіксованих у малолітньої [PERSON] у грудні 2015 року, як прояви реакції організму дитини на їжу, парфумерні засоби, креми на основі різноманітних трав та інші подразники. Відповідно до літературних даних, в тому числі «Довідник під редакцією, проф. [PERSON] Хімія, 1989р.», при концентрації хлору у воді більше 100 мг на літр відмічається подразнення слизової оболонки порожнини рота та інші прояви інтоксикації від контакту з ним. Відповідно до записів «Журналу обліку стану хлору та рН в басейнах СПА-центру [PERSON] ГКК Карпати» 04 грудня 2015 року показник хлору у воді малого басейну складав 0,10 мг на літр води. В силу вимог ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (\~Закон України від 17.07.1997 року № 475/97\~- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4\~ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України\~визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Проте, позивачем не доведене перед судом належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, того факту, що працівниками [PERSON] Готельно курортний комплекс «Карпати» висловлювалися образи в сторону позивача чи її дочки. Крім того, суду не надано доказів наявності причино наслідкового звязку між купанням 04.12. 2015 року [PERSON] у дитячому басейні [PERSON] Готельно курортний комплекс «Карпати» та виникнення в останньої проблем із шкірою обличчя. [PERSON] ч. 1 ст. 1167 , ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають. [PERSON] ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу є судовими витратами та відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed