Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

19 березня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок [ADDRESS], перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське». Відповідач є власником квартири [ADDRESS], зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі. Для здійснення оплати комунальних послуг відповідачу відкрито особовий рахунок. [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувала за послуги ЛКП «Снопківське», в результаті чого за період з серпня 2015 року до січня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 5350,46 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги. Ухвалою від 22 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що відповідає положенню ч. 1 ст. 277 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, є споживачем. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) з метою забезпечення санітарного санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюються норми житлово-комунальних послуг. Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцями розроблені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 від 31.05.2012 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку». Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду (справа № 210/5796/16-ц) від 18 березня 2019 року, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов'язку оплачувати надані йому послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], зареєстрована та проживає у цій квартирі, що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім’ї і прописки № 1312 від 18 березня 2019 року. Для здійснення оплати за житлово-комунальні послуги відповідачу відкрито особовий рахунок. На підставі наданого ЛКП «Снопківське» розрахунку встановлено, що з серпня 2015 року відповідач фактично користувалася, але не оплачувала за житлово-комунальні послуги по [ADDRESS], внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2019 року становить 5350,46 грн. Встановлено, що 20 лютого 2019 року ЛКП «Снопківське» зверталось до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача боргу за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 березня 2019 року у видачі судового наказу за заявою ЛКП «Снопківське» було відмовлено, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з розрахунку, [PERSON] кілька разів сплачувала частину боргу а саме: у вересні 2015 р., квітні 2016 р., червні 2016 р., жовтні 2016 р., січні 2017 р., квітні 2017 р., травні 2017 р., червні 2017 р., серпні 2017 р., листопаді 2017 р., січні 2018 р., березні 2018 р., липні 2018 р. Факт періодичної оплати відповідачем наданих послуг свідчить про переривання перебігу позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна давність перервалася та за правилами ч. 3 ст. 264 ЦК України її перебіг почався заново. Як вбачається з матеріалів справи, доказів ненадання або неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідачем не надано. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, суд виходить з того, що ЛКП «Снопківське» як балансоутримувач будинку [ADDRESS] несе витрати з утримання даного будинку та прибудинкової території, тому відповідач, яка є споживачем зазначених послуг, зобов'язана оплатити їх вартість у повному розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЛКП «Снопківське» про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5350 гривень 46 копійок за період з серпня 2015 року до січня 2019 року підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. /а.с.1/. Доказів оплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 192,10 грн. позивачем не надано. Відтак, з відповідача на користь ЛКП «Снопківське» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved