Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

18 березня 2015 року ПАТ «ФІДОБАНК» звернулось до суду з вказаним позовом (згодом уточненим), мотивувавши його тим, що 27 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником щодо прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК») та [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/6954/5/12386, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 152 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 червня 2008 року між банком і [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 014/6954/5/12386, внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до пункту 1.2. договору застави, в забезпечення виконання зобовязань, Заставодавець передав у заставу належний йому автомобіль КІА, модель Sorento 2.5 CRDi, випуску 2008 року, шасі № Y6LJC524585797161, (кузов, рама) № KNEJC524585797161, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований в Шосткинському відділенні РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області «09» квітня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію ВМС037257, видане «09» квітня 2008 року. На цей час за Кредитним договором з фізичною особою № 014/6954/5/12386 існує прострочена заборгованість. 24 лютого 2015 року до банку з заявою про повне врегулювання проблемної заборгованості шляхом добровільної реалізації заставленого майна звернулась [PERSON], котра надала витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46423744 від 24.02.2015 р., згідно з яким на заставлене майно накладені наступні обтяження (арешти): - арешт рухомого майна, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, б/н, від 11.06.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; - арешт рухомого майна, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно № 20756598 від 11.08.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; - арешт рухомого майна, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 19717349 від 09.06.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції; - арешт рухомого майна, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 30048719 від 23.11.2011 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; - арешт рухомого майна, згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження № 30250673 від 15.01.2015 р., винесеною відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області. Копії вищезазначених постанов відповідно направлено до органів УМВС, де постановлено на автоматизований облік, що унеможливлює зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ та подальшої реалізації в рахунок погашення боргу. До цього часу інформація про накладання арештів (звернення стягнення) на заставне майно ПУАТ «ФІДОБАНК» до Банку від державної виконавчої служби не надходило, що є порушенням приписів ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Наявність зазначених арештів позбавляє ПУАТ «ФІДОБАНК», як кредитора та обтяжувача з вищим пріоритетом, можливості задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації заставленого майна. Посилаючись на вказане, позивач просить звільнити з-під арешту рухоме майно - автомобіль КІА, модель Sorento 2.5 CRDi, випуску 2008 року, шасі № Y6LJC524585797161, (кузов, рама) № KNEJC524585797161, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований в Шосткинському відділенні РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області «09» квітня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію ВМС037257, видане «09» квітня 2008 року, що належить на праві власності [PERSON] (ІПН [NUMBER]) який накладено: - згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно, б/н, від 11.06.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно № 20756598 від 11.08.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; - згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 19717349 від 09.06.2010 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції; - згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 30048719 від 23.11.2011 р., винесеною старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; - згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження № 30250673 від 15.01.2015 р., винесеною відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області. Представник позивача, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій прохала здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с. 40) Представник відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявився, надіслав відгуки на позовну заяву, в яких повідомив, що у відділі управління ДВС ГУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження № 30250673 з виконання виконавчого листа № 2а-2846/10/1870 від 28.11.2011 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 952 000 грн та стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України доходу, отриманого в результаті проведення азартних ігор, в сумі 228 грн. В звязку з касаційним оскарженням рішення суду, виконавче провадження було зупинено та було поновлено 15.01.2015 року. 15.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Прохав розглянути справу без їх участі, за наявними матеріалами. (а.с. 43-45, 62-63) Представник відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиці, в судове засідання не з'явився, повідомлялись належним чином, заяв, клопотань, заперечень проти позову на адресу суду не надходило. Суд, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним: Судом встановлено, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/6954/5/12386, згідно якого позичальник отримала кредит в сумі 152 000 гр. на придбання автомобіля КІА, модель Sorento 2.5 CRDi, зі строком користування кредитом до 26 березня 2015 року. Згідно п. 3.6 параграфа 3 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором є автомобіль КІА, модель Sorento 2.5 CRDi , 2008 року. (а.с. 6-9). Також 27 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] в ненотаріальній формі в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави автомобіля марки КІА, модель Sorento 2.5 CRDi, випуску 2008 року, шасі № Y6LJC524585797161, (кузов, рама) № KNEJC524585797161, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований в Шосткинському відділенні РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області «09» квітня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію ВМС037257, видане «09» квітня 2008 року. (а.с. 21-22) 10 червня 2008 року ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] уклали договір застави транспортного засобу № 014/6954/5/12386, відповідно до умов якого [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань, що витікають із кредитного договору № 014/6954/5/12386 від 27 березня 2008 року, передала у заставу банку автомобіль марки КІА, модель Sorento 2.5 CRDi, випуску 2008 року, шасі № Y6LJC524585797161, (кузов, рама) № KNEJC524585797161, реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований в Шосткинському відділенні РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області «09» квітня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію ВМС037257, видане «09» квітня 2008 року, заставна вартість якого визначена сторонами у 168 920 грн. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1764. (а.с. 19-20). Згідно п. 1.1 Статуту ПУАТ «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ «Ерсте Банк».(а.с. 27-29) 24 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до ПУАТ «Фідобанк» з пропозицією погашення заборгованості за кредитним договором № 014/6954/5/12386 від 27.03.2008 року за рахунок добровільної реалізації вказаного автомобіля. (а. с. 23) Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46423744 від 24 лютого 2015 року, застава автомобіля була зареєстрована у цьому реєстрі 31 березня 2008 року під записом № 1, обтяжувач: ВАТ «Ерсте Банк», 26.12.2013 року було змінено відомості про обтяжувача на ПУАТ «Фідобанк». З вказаного витягу вбачається, що в ньому пізніше зареєстровані і інші обтяження, накладені постановами державного виконавця відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції б/н від 11.06.2010 року, № 20756598 від 11.08.2010 року, № 19717349 від 09.06.2010 року, № 30048719 від 23.11.2011 року, ВП № 30250673 від 15.01.2015 року, якими накладено арешт на рухоме майно [PERSON] та заборонено його відчужувати. Ці обтяження (арешт цього ж рухомого майна за виконавчими провадженнями, в яких банк не був стягувачем) були зареєстровані пізніше, ніж було внесено заборону в реєстр обтяжень на користь банку (а.с. 24-26). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. 572 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 1 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-XII (далі Закон), в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 16 Закону право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. За змістом ст. 19 Закону за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частинами 1, 6 ст. 20 Закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно з ч. 1 ст. 15 вказаного Закону, обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Відповідно до ч. ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Доказів того, що державні виконавці повідомляли заставодержателя автомобіля (ВАТ «Ерсте Банк» та «ПУАТ «Фідобанк») суду не надано. Банк як заставодержатель за договором застави, укладеним з [PERSON], має пріоритет на обтяжене спірне майно перед іншими обтяжувачами, арешт автомобіля перешкоджає банку скористатися своїми правами, передбаченими нормами чинного законодавства і умовами договору застави щодо реалізації заставного майна та отримання задоволення своїх вимог до позичальника за кредитним договором. Зважаючи на вказане, суд вважає, що позовні вимоги про звільнення з-під арешту спірного автомобіля підлягають задоволенню, оскільки позивач довів, що накладеними постановами державного виконавця арештами на спірний транспортний засіб порушені його права як заставодержателя на отримання за рахунок арештованого автомобіля, яке є заставним майном, погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 243 грн 60 к.

Outcome: approved