Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та відносився до типу колгоспного двору, а отже кожному з них належало по 1/4 частці будинку. 01.06.2005 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61.Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] являються батько [PERSON] та мати [PERSON], які прийняли спадщину, шляхом спільного проживання з померлим. 04.10.2015 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить 3/8 часток житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61.Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом спільного проживання з померлим. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, необхідні для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. 05.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вищевказаний житловий будинок станом на 14.04.1991 року відноситься до типу колгоспного двору, належить на праві спільної сумісної власності, в той же час у первісній позовній заяві йдеться про визнання права власності на частку у цьому будинку. Одночасне існування права спільної сумісної та спільної часткової власності на будинок, позбавить сторони можливості реєстрації права власності на цей будинок в Державній реєстраційній службі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності був прийнятий та обєднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву розгляд спарви за його відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, первісні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №259 двір по вул. Миру, 61 в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного та на цю дату в будинку були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено довідкою виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №865 від 22.06.2016 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 018469 від 02.06.2005 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 01.06.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48004180 від 08.06.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 01.06.2005 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -батько [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №412965 від 02.01.1979 року, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №412965 від 02.01.1979 року, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.06.2016 року за №865, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 431422 від 13.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 04.10.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, 61. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43572235 від 13.04.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 04.10.2015 року відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №411091 від 11.12.1977 року, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД №313648 від 02.07.1981 року, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №036737 від 24.09.2006, виданим виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, відповідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Куманову». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.06.2016 року за №866, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Крім того встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.06.2016 року за №866, та у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто [PERSON] вважається такою, яка не прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] за №94/02-14 від 21.02.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, необхідні для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 14 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані в житловому будинку по вул. Миру, 61 с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, який станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, про що наявні відомості в погосподарській книзі Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, а отже набули право власності на нерухоме майно на підставі, що не заборонена законом, їх права на спірне майно ніким не оскаржується, сама незаконність набуття права власності не встановлена судом, однак позивачі позбавлені можливості розпоряджатися належним їм майном та не можуть зареєструвати право власності на належну їм частину житлового будинку, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved