Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

17 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В позовній заяві вказував, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 07 грудня 1995 року стягнуто з нього на корист відповідачки аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи зх 07.12.1995 року і до досягення дитиною повноліття. Він добросовісно виконував рішення суду. 22.12.1999 року [PERSON] вдруге створила сім»ю та почала часто залишати доньку з ним, а вподальшому від»їжджаючи до держави Ізраїль залишала доньку у нього на більш тривалий час. Також між ними була укладена усна угода про те, що за час перебування доньки на його утриманні, він не буде перераховувати аліменти, а [PERSON] вимагати їх сплати. Також позивач посилається на те, що він утримував дитину та оплачував її навчання. Загальна суму витрат, понесених ним на утримання та навчання дитини складає 91 022, 40 коп. Просив суд стягнути з [PERSON] його на користь витрати понесені ним на утримання дитини в розмірі 91 022, 40 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач та її представник, належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, в судове засідання не з»явилися Представник Київського ВДВС Полтавського МУЮ в судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Судом повідомлялася належним чином. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, його представника та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07 грудня 1995 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 07 грудня 1995 року до досягнення повноліття дитиною. Як на підставу своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що між ним та відповідачкою була укладена усна угода про те, що за час перебування доньки на його утриманні, він не буде перераховувати аліменти, а [PERSON] вимагати їх сплати. Також посилається на те, що він утримував дитину та оплачував її навчання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Віповідно п.п.15, 16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивачем не надано підтвердження того, що між ним та відповідачкою взагалі укладались будь-які договори щодо виплати аліментів та утримання неповнолітньої доньки. Крім того, утримання дитини є обов»язком батьків, передбаченим ст. 180 СК України та ст. 199 СК України. Позивач надаючи матеріальну допомогу доньці [PERSON] фактично виконував свій обов»язок по її утриманню, передбачений чинним законодавством. [PERSON] з вимогами до відповідачки про стягнення аліментів на утримання доньки не звертався. Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги зазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення коштів. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed