Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено відповідний актовий запис за №41, доньку [PERSON], [INFO] на подальше проживання залишити з [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 640 грн.. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, свідком яких є їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Сімейні відносини фактично припиненні з лютого 2017 року, 3-ри місяці проживають окремо. Після припинення сімейних стосунків дитина залишилася проживати разом з нею, тому і просить дитину на подальше проживання залишити з нею. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач їх визнав, але не згодний відшкодовувати судові витрати, оскільки ніде не працює, єдиним джерелом доходу є допомога по безробіттю в сумі 1500 грн.. Сторони примиритись не бажають. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.07.2012 року серії І-ТП №091466 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №177899. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання дітей, які не досягли десяти років, у відповідності до ч.1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків. У судовому засіданні відповідач не заперечував, щоб дитина проживала разом з відповідачкою, тому суд вважає, що ця вимога позивача також підлягає задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які вона просить стягнути з відповідача на її користь. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Слід зазначити, що судові витрати не відшкодовуються відповідачем в тому випадку, якщо він звільнений від їх оплати. ЗУ «Про судовий збір» передбачено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору і який є вичерпним. Відповідач не надав суду докази, які б звільняли його від їх сплати, а тому суд стягує понесені позивачкою судові витрати в сумі 640 грн. з відповідача на її користь.

Outcome: approved