Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

17 грудня 2018 року представник АТ КБ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог вказав, що 05 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ABH0RH149541247 відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 19 421,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах визначених договором погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.09.2018 має заборгованість у сумі 44 491,16 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 44 491,16 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Крім того, рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.05.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 05 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ABH0RH149541247 відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 19 421,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.7.4.2.2.3. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви і п. 2.7.4.3.1. цих Умов та тарифів. Пунктом 2.7.4.3.1. Умов та правил передбачено, що за користування кредитом в період з дати укладання цього договору до дати погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п. 2.7.4.3.6. цих Умов, позичальник щомісячно у період сплати сплачує відсотки та винагороду у розмірі, зазначеному в Тарифах і Заяві. Пунктом 2.7.4.2.2.7. Умов встановлено, що позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду і неустойку (штраф, пеню) не пізніше з дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченому п.п. 2.7.4.2.3.2., 2.7.4.2.3.3. цих Умов. Відповідно до 2.7.4.5.3. при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. З викладеного вище вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв`язку з цим, станом на 13.09.2018 виникла заборгованість по кредитному договору, а саме: заборгованість за кредитом - 19 421,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24,54 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 5 на звороті), а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Крім того, Банком за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором нараховано: - заборгованість за пенею - 8 836,62 грн.; - штраф - 500 грн. ( фіксована частина) та 2 094,81 грн. ( процентова складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21.10.2015 по цивільній справі №6-2003цс15. Одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня у розмірі 8 836,62 грн. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial