Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

17 серпня 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 30.04.2015 року між ними та Товариством з обмеженою відповідальністю «Морея Фін» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно заяви третя особа приєдналася до умов та правил надання банківських послуг, та взяла на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору третій особі було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26006050300263, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку третя особа станом на 10.08.2016 року має заборгованість 350411,92 грн. яка складається з наступного: 200000,00 грн. заборгованість за кредитом, 81251,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 55452,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 13708,83 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача який є поручителем згідно договору поруки № РОR1437740024173 від 24.07.2015 року. Позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом стягнення з відповідача суми за заборгованості за договором банківського обслуговування №б/н від 30.04.2015 року, та просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 200\~000, 00грн. та судові витрати (а.с.1-3). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. \~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши думку представника позивача, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд встановив, що 30.04.2015 року третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Морея Фін» подала позивачу заяву про встановлення ліміту кредитування (а.с.8). На підставі цієї заяви, 30.04.2015 року, було відкрито рахунок 26006050300263, про що свідчить відмітка в заяві клієнта в розділі «Відмітки банку» (а.с.8 з обороту). Датою укладення між сторонами договору є дата відкриття рахунку, тобто 30.04.2015 року. Крім того, зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки № РОR1437740024173 від 24.07.2015 року укладений з поручителем [PERSON]. Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послу» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.. Відповідач фактично скористався лімітом кредитування оскільки він є поручителем третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю « Морея Фін», про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в одно строковому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або письмовій формі, або через встановленні засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-бак, інтернет клієнт банк, смс повідом лея або інші) У встановлені договором строки, третя особа зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 10.08.2016р. в сумі 350411,92 гривень, яка складається з наступного: 200000,00 грн. заборгованість за кредитом, 81251,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 55452,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 13708,83 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 23-25) Враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, про що розяснено у п. 9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягнення з відповідача частини боргу (а.с.4-5). Пунктом п. 3.2.1.2.3.4. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписував договір поруки а товариством з обмеженою відповідальністю «Морея Фін», отримало кредит, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved