Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. 06 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 04 листопада 2001 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 4,000 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП № 052431, виданим 19.11.2001 року Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Спадкоємці [PERSON], померлого 04 листопада 2001 року, не зверталися з заявами про прийняття спадщини, в той же час, мати спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] в заяві зазначила, що 23 травня 2010 року померла її бабуся - [PERSON]. За життя, 19 квітня 2010 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 29, відповідно до якого заповідала їй, [PERSON] все належне їй майно. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 14 грудня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлої 23 травня 2010 року оскільки, право власності на земельну ділянку не було зареєстроване за спадкодавцем. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд: -встановити факт прийняття [PERSON], яка померла 23 травня 2010 року спадщини після [PERSON], померлого 04 листопада 2001 року. -визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,000 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 23 травня 2010 року, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сина [PERSON], померлого 04 листопада 2001 року. (Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 052431, виданим 19.11.2001 року Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області). В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідача, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі представника ради. Представник третьої особа Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 листопада 2001 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що [PERSON] був власником нерухомого майна - земельної ділянки площею 4,000 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП № 052431, виданим 19.11.2001 року Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно довідки нотаріальної контори, спадкова справа після [PERSON], померлого 04 листопада 2001 року, не заводилася. В той же час, встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав разом з матірю [PERSON], в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Соколове, вул. Леніна № 1, що підтверджується довідкою Піщанської сільської ради Новомосковського району. Оскільки [PERSON] помер 04.11.2001 року, суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу. У відповідності до п.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В звязку з наведеним, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сина [PERSON], померлого 04 листопада 2001 року. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що за життя, 19 квітня 2010 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 29, відповідно до якого заповідала [PERSON] все належне їй майно. Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померлої 23 травня 2010 року, звернулася онука [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 14 грудня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлої 23 травня 2010 року оскільки, право власності на земельну ділянку не було зареєстроване за спадкодавцем. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved