Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

19 листопада 1996 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] як її дочка, прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. [PERSON] захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача сільський голова Курашовецької сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 27, 29). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 19 листопада 1996 року у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (а.с. 8). Довідками виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 61 від 30 січня 2017 року (а.с. 11, 14), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № П-314/0-323/6-17 від 10 лютого 2017 року (а.с. 12), випискою із списку громадян членів КСП «Урожай», що додається до державного акту на право колективної власності на землю № 02-10/11 від 30 січня 2017 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Урожай» с. Курашівці площею 2,27 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46836818, виданої 21 лютого 2017 року (а.с. 23), слідує, що спадкодавець по своїй смерті залишала заповіт і він не скасований і не змінений. Із заповіту (а.с. 31), зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 39639484 (а.с. 30), слідує, що спадкодавець [PERSON] заповіла спадкоємцю [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами. Частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 ЦК УРСР (ч. 1 ст. 537 ЦК УРСР). Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі Свідоцтва про право на спадщину) № 46836803 від 21 лютого 2017 року (а.с. 24) та інформацією державного нотаріуса про наявність спадкової справи з паперових носії (а.с. 22) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась). Повторним свідоцтвом про смерть (а.с. 8), свідоцтвом про своє народження та укладення шлюбу (а.с. 9), довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 61 від 30 січня 2017 року (а.с. 11) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] яка має право і прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 10) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 32 від 03 лютого 2017 року (а.с. 15). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved