Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

17 грудня 2015 року до Любешівського районного суду надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору будівельного підряду недійсним, стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги умотивовано тим, що влітку 2012 року позивач вирішив відремонтувати будинок по [ADDRESS], згодом найняв бригаду майстрів-будівельників: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказані особи, скориставшись його довірою та необізнаністю, виконали свою роботу з серйозним порушенням технології будівництва, заволоділи його коштами. У зв'язку з наведеним [PERSON] просить суд визнати його потерпілим від кримінального правопорушення, визнати договір будівельного підряду недійсним, оскільки робота була прийнята під тиском, стягнути з відповідача 4814,5 гривень моральної шкоди. Ухвалою від 28 грудня 2015 року провадження у справі відкрито у частині позовних вимог про визнання договору будівельного підряду недійсним та стягнення моральної шкоди, натомість відмовлено у відкритті провадження щодо визнання [PERSON] потерпілим внаслідок кримінального правопорушення. Позивач, його представник до суду не з'являлись, подавши відповідні клопотання, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач на розгляд справи не з'являвся. До суду надходили поштові повідомлення про відсутність [PERSON] за місцем проживання, що відповідно до частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) вважається належним врученням судового виклику. Зі згоди сторони позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З письмових пояснень [PERSON] слідує, що 19 жовтня 2012 року він подав оголошення у газету «Ковель-інформ» щодо майстрів-будівельників по дерев'яних будинках. З ним зв'язався [PERSON], відрекомендувався досвідченим майстром теслярських справ. [PERSON] розкритикував роботу попередніх підрядників ([PERSON]), завірив його, що виконає запропоновану роботу краще. 05 листопада 2012 року відповідач організує бригаду, до якої увійшло ще двоє мешканців села Ветли Любешівського району: [PERSON] та брат відповідача [PERSON] Підрядники працювали у нього два дні, кожен день позивач давав [PERSON] аванс у рахунок майбутньої плати. Вказані особи розібрали два підсобних приміщення, підняли будинок, поміняли закладні вінці, але виконали роботу із істотними порушеннями технології будівництва і практично знищили наданий позивачем будівельний матеріал. У ході проведення робіт між [PERSON] та [PERSON] виник спір з приводу висоти цоколя, [PERSON] настоював підняти будинок на три цеглини, на що [PERSON] не погодився. 09 листопада 2012 року підрядники розклали на будівельному майданчику нові закладні вінці і приготувались їх зарізати. Під час цього у [PERSON] задзвонив телефон, після розмови він повідомив, що залишає роботу і повертається додому. Натомість [PERSON] обіцяв йому знайти нову бригаду, зокрема пропонував йому найняти його брата [PERSON], але отримавши свою частку коштів, той зник у невідомому напрямі і вимкнув свій мобільний телефон. Свідок [PERSON] показав, що пізньої осені 2012 року [PERSON] запропонував йому роботу по заміні підошв дерев'яного будинку, на що він погодився. [PERSON] повідомив йому, що у будівельній бригаді, крім них, буде ще його брат [PERSON] Свідок приїхав у Луків Турійського району, де у перший день вони почали підготовчі роботи по ремонту будинку [PERSON] та розібрали прибудову. З цього питання [PERSON] домовився з [PERSON] за окрему плату та отримав від позивача приблизно 200-300 гривень. На другий день вони порозносили бруси та почали піднімати хату. Між ним та [PERSON] виник спір з приводу замків на підошви. [PERSON] пропонував поміняти підошви, не зарізуючи замків узагалі, на цю пропозицію він заперечив і повідомив про це [PERSON] Він також запропонував позивачу змінити бригаду, на що той погодився. Брати [PERSON] відмовились від продовження роботи, а він повернувся додому. У Ветлах він знайшов бригаду: [PERSON] з зятем, [PERSON], які і поїхали у селище Луків. Особисто він ніяких коштів від [PERSON] не отримував. Свідок [PERSON] у суді показав, що на прохання [PERSON] та [PERSON] він разом з [PERSON] та [PERSON] поїхали у селище Луків для виконання будівельних робіт по заміні підвалин у дерев'яному будинку [PERSON] Попередня бригада, яка саме він сказати не може, неправильно зарізала замки і одна підвалина була зіпсована. Натомість його бригада виконала оговорені роботи за два дні. [PERSON] пропонував йому продовжити ремонт будинку, однак він відмовився через відсутність побутових умов. Будь-яких претензій з боку [PERSON] щодо якості виконаних ними робіт не було. Свідка [PERSON], про виклик до суду якого клопотав позивач, у судовому засіданні допитати не вдалось через його тривалу відсутність за місцем проживання в Україні та неможливість у зв'язку з цим здійснення приводу. З поданих [PERSON] на підтвердження своїх позовних вимог доказів слідує, що позивач придбавав будівельні матеріали та неодноразово звертався у правоохоронні органи з приводу неякісного ремонту будинку по [ADDRESS], повернення підрядниками виплачених ним за неякісну роботу коштів. У внесенні відповідних відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань йому відмовляли. З висновків, листів Турійського районного відділу міліції управління Міністерства внутрішніх справ України слідує, що ремонтом будинку [PERSON], крім [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], займались [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У письмових поясненнях [PERSON] щодо позову згадається також про підрядників «[PERSON]». Відповідно до статті 60, частини першої статті 212 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з статтею 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 202, частини першої статті 626 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір - це форма дво- або багатостороннього правочину. Частинами першою, другою статті 215 ЦК встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частин першої - третьої, п'ятої та шостої статті 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною першою статті 627 ЦК встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої та другої статті 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з статтею 654 ЦК зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У відповідності з частинами першою, другою статті 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Статтею 849 ЦК визначено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Згідно з частиною першою статті 853 ЦК замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частини першої статті 854 ЦК, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Статтею 857, частиною першою статті 858 ЦК встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. У відповідності з частинами першою та другою статті 875 ЦК за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. Згідно з статтею 883 ЦК підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну. Як убачається з письмових пояснень [PERSON], показань свідків [PERSON], [PERSON] між позивачем та відповідачем було укладено усний договір будівельного підряду, який до закінчення обумовлених робіт було розірвано. Заміну дерев'яних підвалин будинку виконувала уже інша бригада майстрів на чолі з [PERSON] Тому покликання позивача у позовних вимог як на підставу недійсності правочину те, що «робота була прийнята під тиском», не заслуговують на увагу, адже робота [PERSON] фактично прийнята позивачем не була. Отже, передбачених законом підстав для визнання договору будівельного підряду недійсним не встановлено. Щодо стягнення моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані главою 61 ЦК, яка не передбачає можливості стягнення моральної шкоди за неналежне виконання або відмову у виконанні договорів підряду. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в цій частині також не підлягають до задоволення. Позивач звільнений від оплати судового збору. Таким чином, у зв'язку з відмовою у позові відповідно до статті 88 ЦПК судовий збір не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed