Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

18.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 01.07.2022 року. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином. Однак його представник, адвокат Гуменюк Б.С. подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому позов визнав частково. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] вдруге одружився і від даного шлюбу у нього народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та перебувають на утриманні відповідача. В зв`язку з наведеним не заперечує щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, однак у меншому розмірі, а саме в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 01.07.2022 року. Просить суд розглянути справу в їх відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, однак як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.07.2008 року, даний шлюб між ними розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 31 від 16.02.2006 року (а.с.7). За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6). Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з позивачем. 01.09.2018 року [PERSON] поступила до вищого навчального закладу та навчається на першому курсі Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, що підтверджується довідкою данного навчального закладу за реєстраційним номером 14763 від 08.04.2019 року (а.с.10). Як вбачається із договору № 00081/06-13-к про надання освітніх послуг між ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» та фізично (юридичною) особою, термін навчання [PERSON] триває з 01.09.2018 року по 01.07.2022 року. Вартість освітньої послуги за перший рік навчання становить 11900 грн. 00 коп. (а.с.11). З`ясовано також, що позивач працює, однак крім заробітної плати інших доходів у неї немає, а тому вона не взмозі самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання (а.с.8, 9, 12). Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. А тому, оцінюючи всі наявні докази, матеріальний стан дитини та платника аліментів, а також вік та стан здоров`я останнього, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу), однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON] , а саме в в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, починаючи з 18.04.2019 року і до 01.07.2022 року. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача квитанції серії АЕ № 0793 від 18.04.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 600 грн. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ № 0793 від 18.04.2019 року (а.с.13). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved