Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

18 вересня 2014року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 22.06.2013 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З 10.07.2014 року вона з відповідачем проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, відповідач мешкає в м. Донецьк за місцем своєї реєстрації. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Оскільки відповідач працює неофіційно, має нерегулярний дохід, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред»явлення позову. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в вересні 2014 року дійсно працював неофіційно, мав нерегулярний дохід , який становив приблизно 2500- 3000 грн. Оскільки в теперішній час не працює, знаходиться на утриманні своїх батьків, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 222 ( а. с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] ( а. с. 6). Відповідач, будучи батьком дітей позивачки, добровільно матеріальної допомоги, передбаченої ст. 180 СК України, на їх утримання не надає. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення ; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатним, стан його здоров»я дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, має ще неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а. с. 14), проте ніяких стягнень за виконавчими документами з відповідача не здійснюється, будь яких доказів щодо неспроможності сплачувати аліменти на користь позивачки відповідачем не надано. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що у відповідача є ще неповнолітня дитина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що з відповідача на користь позивачки г на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial