overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 23.09.1995 року Гаврилівською сільською Радою народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №9, розірвано (а.с.3-4). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 лютого 2003 року виконкомом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.09.1997 року виконкомом Гаврилівської сільської Ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 16.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року. Подальше спільне проживання не можливе, спільне господарство не ведеться, а також у позивачки фактично є інша сім'я. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.08.2003 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року. Позивач на полягає на розірванні шлюбу, так як фактично має іншу сім'ю. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 20 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу дітей не мають. З 2012 року припинили шлюбні відносини. Шлюбні відносини не склалися, оскільки кожен має різні погляди на сімейне життя та різниця характерів, у зв'язку з чим виникали непорозуміння та сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Позивач не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20 листопада 2010 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з 2012 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як за час припинення шлюбних відносин та окремого проживання примирення не відбулось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги й суду пояснила, що батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з тим, що мати хлопця померла [INFO], яка проживала останній час у неї в сім*ї з 2011 року, батько не піклується про дитину, вона опікується над [PERSON], він знаходиться на її утриманні. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно [PERSON]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради [PERSON] вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд встановив: Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. За час находження дитини в родині опікуна батько долею його не цікавився, не відвідував, не виявляв до нього батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавав, не приймав заходів щодо повернення дитини. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з ним звертаються, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], є хронічним алкоголіком, перебуває на обліку в наркодиспансері, в 2013 році 4 рази перебував на лікуванні. Таким чином, суд дійшов до висновку, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

18.04.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 22.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 24. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через неузгодженість щодо місця проживання подружжя, різні погляди на сімейні обов'язки та вирішення побутових проблем. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2012 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутності, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 15, 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 28). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 24 від 22.04.2003 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з 2012 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, сторони проживають за різними адресами, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

18.04.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до територіальної громади Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про тлумачення заповіту. В позові позивач посилався на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, прості іменні акції та внески на ощадних книжках, який померлий заповідав їй, вона звернулася заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса, так як в заповіті померлого батька заповідаються правовстановлюючі документи на майно, а не саме майно, яке належало померлому, прохає заповіт [PERSON] від 26 липня 2006 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області Хохотвою Н.В., яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповів державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЗП №121290 від 02.03.2005 року, серія ЗП №121744 від 07.02.2005 року, сертифікат іменних акцій (прості) серія А №527 від 07.10.2001 року та збіркнижку у власність дочці [PERSON], тлумачити так, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким земельну ділянку площею 5,6022 га, розташовану ДП №40 п.629 на території Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЗП №121290, виданого 09.03.2005 року головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Бірюковим І.О., земельну ділянку площею 5,6025 га, розташовану ДП №40 п.628 на території Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЗП №121744, виданого 07.02.2005 року головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Бірюковим І.О., прості іменні акції та грошові внески на ощадних книжках на його ім`я [PERSON], заповідав у власність дочці [PERSON]. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

18.04.2014 року ПАТ «Акцент - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23157 грн. 83 коп. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, але надали до суду заяву в якій просили позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю, протии заочного розгляду справи не заперечували . Відповідач до судового засідання не з*явився про час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України,. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 20.08.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю ЗАТ «Акцент - Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №б/н від 20.08.2008 року, відповідно до якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості зв кредитом. ЗАТ «Акцент Банк» є правонаступником прав та обов*язків ПАТ «Акцент Банк» на підставі рішення загальних зборів від 14.05.2009 року. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 19.03.2014 р., не виконує належним чином зобов*язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобов'язання винна особа повинна сплатити штрафні санкції, що передбачено угодами та законодавством, зокрема ст. 611-612 ЦК України. Як встановлено судом, відповідач кредит не повертає, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, заборгованість за договором, з урахуванням штрафних санкцій становить загальна сума - 23157, 83 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 3000, 00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11438,89 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7140,00 грн.; штрафи (фіксована частина) - 500, 00 грн.; процентна складова - 1078, 94 грн. Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

18.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.08.1996 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.1996 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають, припинили шлюбні відносини, ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Примирення між сторонами не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

18.04.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 08.02.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 06. У позовній заяві позивач посилається на те, що 08.02.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 08.05.2012 року спільне проживання припинено. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньку [PERSON], які на даний час знаходяться в дитячому будинку. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка має намір створити нову сім'ю. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КЕ №091074 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 08.02.2012 року. (а.с. 3) До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження спільних дітей сторін. (а.с. 5-6) Визнаючи позов, відповідач не заперечував зазначені у ньому обставини, а саме, що подружнє життя сторін не склалося і збереження сім'ї не можливе. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 08.02.2012 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

18.04.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1 032 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків по утриманню дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 січня - 1 032 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 516 грн. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.(1032 грн./2 =516 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

18.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved