Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 15.06.2013 року, о 16.30 годині [PERSON] спричинив відносно нього злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, а саме: наніс кулаком правої руки два удари в область грудної клітини зліва і справа, внаслідок чого спричинив йому синці на грудях, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у сумі 850 грн. Своїми діями [PERSON] завдав йому моральну шкоду у розмірі 5000 грн., оскільки в квітні 2013 року він переніс інфаркт, йому заборонено хвилюватися, нервувати, а після спричинення йому тілесних ушкоджень, у нього порушився сон, появилися головні болі, безсоння, відчуття хвилювання, стан депресії, роздратування та запальність. Також витрати по наданню юридичної допомоги у сумі 2000 грн. В судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак до суду надали заяви, про розгляд справи у їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вироку Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, що відбувся 15.06.2013 року приблизно о 16.30 годині, а саме у спричиненні [PERSON] синці на грудях, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки судом встановлено наявність моральної (немайнової) шкоди, спричиненої позивачу саме з вини та внаслідок дій відповідача, позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує вищезазначені обставини справи, характер та ступінь моральних страждань позивача, те що він отримав легкі тілесні ушкодження від дій відповідача у виді синців на грудях, суд вважає, що позивачу [PERSON] були спричинені моральні страждання та переживання з приводу ушкодження здоров'я, які настали внаслідок злочинних дій відповідача, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди, разом із тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. позивачем є дещо завищеним, а тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація моральної шкоди в сумі 1000 грн. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 1000 грн.. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так у судовому засіданні була присутня представник позивача, в матеріалах справи є договір про надання правової допомоги, де зазначено, які саме послуги було надано позивачеві, надано квитанцію про отримання коштів від позивача у сумі 2000 грн. за складання позовної заяви та за участь у справі у суді по даній цивільній справі та по кримінальній справі. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, судові витрати по справі у сумі 243,60 грн., стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial