Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

19 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувсь до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який зареєстрований 05 грудня 2008 року Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, за актовим записом №186. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що з 05 грудня 2008 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження з відповідачкою виявилося невдалим, шлюбні відносини припинені у звязку з тим, що відповідачка не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне одного. За таких обставин позивач вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачкою вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 05 грудня 2008 року із [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 грудня 2008 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вирішувати питання про розірвання шлюбу безпосередньо через органи РАЦСу відповідачка не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved