Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

18.12.2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві вказано, що починаючи з 1987 року, позивач працює на посаді завідувача ДНЗ № 2 «Кузнєчик». Жодних скарг та зауважень за вказаний період щодо її діяльності не надходило. 14.11.2013 року о 10 год. 49 хв., веб-сайтом ДУ «Урядовий контактний центр» була прийнята заява [PERSON] (реєстраційний індекс СЕ - 796296) наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Министру образования и Науки [PERSON]! Уважаемый [PERSON] обратите Ваше внимание, Заведующая детского садика «Кузнечик», занимается махинациями (приписывает «мертвых душ», при этом оплачивая заработную плату людям, которых в помине нет, данную заработную плату - Заведующая ложит к себе в карман. Дети в детском саду голодают, кормят отвратительно (чай без сахара, каша без ничего и т.д.). Этот безпредел должен прекратится. Заведующая детского сада «Кузнечик» должна понести наказание - увольнение. Отписок в свой адрес я не потерплю, я требую от Властей принять самые строгие меры в отношении Заведующей - увольнение». Того ж дня, але о 10 год. 50 хв. на вказаний веб-сайт від гр. [PERSON] надійшла ще одна заява (реєстраційний індекс СЕ - 1796312) наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Министру образования и Науки [PERSON]! Уважаемый [PERSON] обратите Ваше внимание, Заведующая детского садика «Кузнечик», постоянно всем хамит, родителям, работникам детского садика - ее отношение несет негатив обществу! Заставляет выполнять ту работу, которая не предназначена для работников! Заведующая детского садика должна понести наказание - увольнение! О результатах и принятых мерах, прошу проинформировать!» Окрім того, 19.11.2013 року о 23 год. 48 хв. та о 23 год. 56 хв. на веб-сайті ДУ «Урядовий контактний центр», були зареєстровані ще дві заяви гр. [PERSON] наступного змісту (далі мовою оригіналу): 1. «Уважаемые! Прошу мне выслать копию приказа на увольнение Заведующей Детского Садика «Кузнечик». 2. «Заместителю главы Запорожской ОГА, [PERSON]. Уважаемый [PERSON], я прошу Вас взять на личный контроль увольнение Заведующей Детского Садика «Кузнечик». Заведующая данного Детского Сада, несет негатив, ее махинации не допустимы, ее хамство в отношении сотрудников не допустимы, бездеятельность в отношении голодомора для детей не допустимы. Заведующая должна уйти на заслуженный отдых, на пенсию. Поэтому, Заведующая Детского Садика «Кузнечик», должна быть уволена в кротчайшие сроки. О результатах, прошу проинформировать. Спасибо». Доводи та звинувачення, викладені у вищевказаних заявах відповідача [PERSON] не підтверджені жодними доказами та повністю є надуманими і безпідставними. Особисто із заявником позивач не знайома, у зв'язку з чим подані заяви (скарги), позивачу не відомо. Викладене вище, переконливо свідчить про порушення особистих немайнових прав позивача на повагу до гідності, честі та на недоторканість її ділової репутації. Відділом освіти Токмацької міської ради Запорізької області на адресу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту облдержадміністрації, були направлені листи-відповіді на вищевказані заяви відповідача [PERSON] від 28.11.2013 року № 849 (на заяви від 14.11.2013 року) та від 09.12.2013 року (на заяви від 19.11.2013 року). Із змісту вказаних листів, зокрема вбачається, що (лист № 849): «За результатами останньої атестаційної експертизи дошкільний навчальний заклад був атестований з відзнакою», (лист № 878) «… факти, наведені в зверненні не підтвердилися. Було перевірено штатний розпис ДНЗ, табеля відпрацьованого робочого часу, графік роботи працівників дошкільного навчального закладу, відомості нарахування заробітної плати. Фінансових порушень, вказаних у зверненні, не виявлено», тощо. Незважаючи на те, що всі доводи [PERSON] були спростовані на офіційному рівні, позивач переживала велике емоційне переживання та пригнічення. Всі працівники, очолюваного позивачем колективу, вражені інформацією, що приведена в заявах, звісно дана інформація поширилася і поза межі трудового колективу, зокрема, про це безумовно відомо всім батькам дітей, які відвідують дитячий садок. Пояснити кожному оточуючому, що зазначена інформація є неправдивою, позивач не може. Позитивна соціальна оцінка позивача в очах оточуючих, що ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки), яку вона здобувала роками тяжкої і відданої праці, зазнала тяжкого удару, внаслідок безпідставного та необґрунтованого звинувачення відповідача [PERSON], позивач зазнала безумовного приниження моєї честі та гідності, адже ставлення оточуючих до її особи, мало для неї надзвичайну цінність, в розумінні біопсихосоціальної цінності. Значного негативного впливу зазнала також і ділова репутація позивача, як завідувача ДНЗ (керівника), адже неправдива про неї інформація поширилася по всій вертикалі її керівництва. Набута нею суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні трудових (службових) обов'язків, протягом 26-ти років, поставлена під сумнів безвідповідальними необґрунтованими заявами. В наслідок вказаного, позивач не може вільно себе почувати зі своїм керівництвом при вирішенні будь-яких робочих питань, брати на себе ініціативу, як керівник, вносити пропозиції тощо, незважаючи на те, що отримала від керівництва позитивну характеристику. Таким чином, вищезазначені заяви відповідача [PERSON], підпадають під визначення поширення інформації. Окрім офіційного спростування доводів заявника листами Відділу освіти Токмацької міської ради, після відповідної перевірки та позитивної характеристики, колектив ДНЗ № 2 самостійно, без відома позивача звертався з листом проханням до начальника відділу освіти на її захист. Штат нашого колективу складає 30 осіб, під листом підписалися 28, оскільки дві людини знаходилися у різних відпустках. На думку позивача, якби доводи заявника хоча б частково відповідали дійсності, працівники дитсадка не ініціювали б таке звернення. Окрім порушення свого особистого немайнового права у зв'язку з вищевикладеним, позивач також зазнала значної моральної шкоди, яку вона оцінила у 5 000,00 грн. Суму компенсації за спричинену їй моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що багато років намагалася покращити умови життя підростаючого майбутнього покоління міста, багато вже дорослих людей, яких вона не пам'ятає (вихованців дитсадка), вітаються з нею на вулиці та з вдячністю згадують дитинство проведене в дитячому садку, але поширення відповідачем. [PERSON] неправдивої та негативної інформації стосовно особи позивача, завдало їй сильного емоційного страждання та переживання. Внаслідок вказаного, позивач не може вільно себе почувати зі своїм керівництвом при вирішенні будь-яких робочих питань, брати на себе ініціативу, як керівник, вносити пропозиції тощо, адже її звинувачено у фінансових махінаціях. В своєму житті позивач намагалася робити тільки добро, про що свідчать численні статті, як міських так і обласних газет, що стосуються дитсадка, а в наслідок незаконних дій відповідача [PERSON] почуття несправедливості до її особи дуже пригнічує психічний стан та не дає їй, людині похилого віку спокійно спати вночі, що відображається на роботі та загальному самопочуттю. Сам факт захисту своєї честі, гідності та ділової репутації, вже свідчить про завдання [PERSON] моральної шкоди, адже відбулося приниження честі та гідності позивача, що само по собі завдало їй душевних страждань в наслідок неправомірних дій відповідача. В зв'язку з цим позивач просила суд, визнати недостовірною інформацію викладену у заявах [PERSON] до міністра освіти і науки України [PERSON], які зареєстровані на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр» 13.11.2013 року, реєстраційні індекси СЕ-1796269 та СЕ-1796312. Визнати недостовірною інформацію викладену у заяві [PERSON] до заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації [PERSON], яка зареєстрована на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр» 19.11.2013 року, реєстраційний індекс СЕ-1809252. Зобов'язати [PERSON] спростувати відомості викладені ним у заявах до міністра освіти і науки України [PERSON], які зареєстровані на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр» 13.11.2013 року, реєстраційні індекси СЕ-1796269 та СЕ-1796312, шляхом направлення (реєстрації) відповідних заяв на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр», наступного змісту: «Міністру освіти і науки [PERSON] Шановний [PERSON], мною [PERSON] 13.11.2013 року було направлено заяви (реєстраційні індекси СЕ-1796269 та СЕ-1796312) стосовно завідувача ДНЗ № 2 «Кузнєчик» - [PERSON], які не відповідають дійсності та ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію». Зобов'язати [PERSON] спростувати відомості викладені ним у заяві до заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації [PERSON], яка зареєстрована на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр» 19.11.2013 року, реєстраційний індекс СЕ-1809252, шляхом направлення (реєстрації) відповідної заяви на веб-сайті Державної установи «Урядовий контактний центр», наступного змісту: «Заступнику голови Запорізької ОДА [PERSON] Шановний [PERSON], мною [PERSON] 19.11.2013 року було направлено заяву (реєстраційний індекс СЕ-1809252) стосовно завідувача ДНЗ № 2 «Кузнєчик» - [PERSON], яка не відповідає дійсності та ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію». Зобов'язати [PERSON] вибачитися переді нею за поширення недостовірної інформації, що ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію у письмовому вигляді.Стягнути із [PERSON] в рахунок компенсації заподіяної їй моральної шкоди - 5 000,00 грн. Стягнути із [PERSON] понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач відмовилася від позовних вимог про зобов'язання [PERSON] вибачитися переді нею за поширення недостовірної інформації, що ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію у письмовому вигляді. В іншій позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.12.2013р. та довідкою поштового відділення про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання від 17.01.2014р., причину неявки суду не повідомив. Cуд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що веб-сайтом ДУ «Урядовий контактний центр» 14.11.2013 року о 10 год. 49 хв. була прийнята заява [PERSON] (реєстраційний індекс СЕ - 796296) наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Министру образования и Науки [PERSON]! Уважаемый [PERSON] обратите Ваше внимание, Заведующая детского садика «Кузнечик», занимается махинациями (приписывает «мертвых душ», при этом оплачивая заработную плату людям, которых в помине нет, данную заработную плату - Заведующая ложит к себе в карман. Дети в детском саду голодают, кормят отвратительно (чай без сахара, каша без ничего и т.д.). Этот безпредел должен прекратится. Заведующая детского сада «Кузнечик» должна понести наказание - увольнение. Отписок в свой адрес я не потерплю, я требую от Властей принять самые строгие меры в отношении Заведующей - увольнение». Також 14.11.2013р. о 10 год. 50 хв. на вказаний веб-сайт від гр. [PERSON] надійшла ще одна заява (реєстраційний індекс СЕ - 1796312) наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Министру образования и Науки [PERSON]! Уважаемый [PERSON] обратите Ваше внимание, Заведующая детского садика «Кузнечик», постоянно всем хамит, родителям, работникам детского садика - ее отношение несет негатив обществу! Заставляет выполнять ту работу, которая не предназначена для работников! Заведующая детского садика должна понести наказание - увольнение! О результатах и принятых мерах, прошу проинформировать!» Крім того 19.11.2013 року о 23 год. 48 хв. та о 23 год. 56 хв. на веб-сайті ДУ «Урядовий контактний центр», були зареєстровані ще дві заяви гр. [PERSON] наступного змісту (далі мовою оригіналу): 1. «Уважаемые! Прошу мне выслать копию приказа на увольнение Заведующей Детского Садика «Кузнечик». 2. «Заместителю главы Запорожской ОГА, [PERSON]. Уважаемый [PERSON], я прошу Вас взять на личный контроль увольнение Заведующей Детского Садика «Кузнечик». Заведующая данного Детского Сада, несет негатив, ее махинации не допустимы, ее хамство в отношении сотрудников не допустимы, бездеятельность в отношении голодомора для детей не допустимы. Заведующая должна уйти на заслуженный отдых, на пенсию. Поэтому, Заведующая Детского Садика «Кузнечик», должна быть уволена в кротчайшие сроки. О результатах, прошу проинформировать. Спасибо». У відповідності до абз. 5 п. 15 постанова Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р.№1 (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 1), недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Абзацом 2 п. 15 Постанова Пленуму ВСУ № 1 визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію (Постанова Пленуму ВСУ № 1). Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'являти фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права… (п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 1). Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації (п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9). [PERSON] з 13.04.1987р. працює завідуючою ДНЗ№2 «Кузнєчик», що підтверджується трудовою книжкою. Згідно характеристики [PERSON] на посаді завідуючої ДНЗ№2 «Кузнєчик» працює з 1987 р., загальний педагогічний стаж 42 роки, має кваліфікаційну категорію «Спеціаліст вищої категорії». Підвищувала кваліфікацію при КЗ ЗОІППО ЗОР на курсах завідуючих ДНЗ в 2011 р. Має високий рівень професіоналізму, здійснює системний підхід до керівництва педагогічним коллективом ДНЗ. Зважено планує роботу трудового коллективу закладу. Сприяє створенню в колективі атмосфери творчості, впровадженню сучасних досягнень педагогічної науки і передового педагогічного досвіду, ефективних форм і методів освітньої діяльності. Впроваджує сучасні активні форми робот из педагогічними кадрами. Надає кваліфіковану допомогу педагогам ДНЗ у підвищенні рівня професійної майстерності. Піклується про сворення і зміцнення сучасної матеріальної бази закладу. В колективі користується авторитетом. [PERSON] поважають коллеги і батьки. Згідно листа начальника відділу освіти Токмацької міської ради№849 від 28.11.2013р. [PERSON] 1989 р.н. працює охоронцем на законсервованому об'єкті Феросплавна компанія і ніякого відношення до ДНЗ№2 «Кузнєчик» м.Токмак не має, тому про стан справ в закладі не може судити об'єктивно. Завідуюча [PERSON] працює на посаді 26 років. Протягом останніх років скарг на негативне відношення завідуючої до підлеглих у відділ освіти від працівників ДНЗ№2 не було. Стиль керівництва [PERSON] демократичний, всі питання в ДНЗ вирішуються колегіально. Психологічний клімат в колективі сприятливий. За результатами останньої атестаційної експертизи ДНЗ був атестований з відзнакою. Немає об'єктивних причин для звільнення завідуючої ДНЗ№2 [PERSON] В зв'язку з затримкою оплати рахунків по харчуванню в жовтні-листопаді поточного року склалася кредиторська заборгованість, що негативно впливала на безперебійне постачання продуктів для дитячого харчування в ДНЗ. В листі начальника відділу освіти Токмацької міської ради№878 від 09.12.2013р. зазначено, що факти наведені в зверненні [PERSON] щодо порушень в діяльності завідуючої ДНЗ№2 «Кузнєчик» [PERSON] не підтвердилися. Було перевірено штатний розпис ДНЗ, табеля відпрацьованого робочого часу, графік роботи, працівників дошкільного навчального закладу, відомості нарахування заробітної плати. Фінансових порушень вказаних у зверненні не виявлено. 06.12.2013р. проведено збори трудового колективу в ДНЗ№2. Члени колективу ДНЗ№2 позитивно відзивалися про методи керівництва завідуючої ДНЗ№2 [PERSON] Всі питання в ДНЗ вирішуються колегіально. Стиль керівництва завідуючої ДНЗ№2 [PERSON] демократичний. При відсутності працівників на роботі з поважних причин (хвороба, курси, відпустка) інші працівники закладу в тому числі і завідуюча ДНЗ№2 [PERSON] виконують їх обов'язки. Виходячи з вищевказаного, причин для звільнення завідуючої ДНЗ№2 «Кузнєчик» [PERSON] немає. Як зазначалося вище інформація, що поширив [PERSON] не підтверджена жодним доказом, як встановлено ч. 3 ст.277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад порушення принципів моралі, загальноприйнятих правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Статтею 201 ЦК України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація… Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. У зв'язку з вищевикладеним, [PERSON] зазнала значної моральної шкоди, так як багато років вона намагалася покращити умови життя підростаючого майбутнього покоління міста, багато вже дорослих людей, яких вона не пам'ятає (вихованців дитсадка), вітаються з нею на вулиці та з вдячністю згадують дитинство проведене в дитячому садку, але поширення відповідачем. [PERSON] неправдивої та негативної інформації стосовно особи [PERSON], завдало їй сильного емоційного страждання та переживання. Тому [PERSON] не може вільно себе почувати зі своїм керівництвом при вирішенні будь-яких робочих питань, брати на себе ініціативу, як керівник, вносити пропозиції тощо, адже її звинувачено у фінансових махінаціях. [PERSON] намагалася робити тільки добро, про що свідчать численні статті, як міських так і обласних газет, що стосуються дитсадка, а в наслідок незаконних дій [PERSON] почуття несправедливості до її особи дуже пригнічує психічний стан та не дає їй, людині похилого віку спокійно спати вночі, що відображається на роботі та загальному самопочуттю. Статтею 16 ЦК України передбачено, що відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 4) - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст..8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Таким чином суд, виходячи з характеру та обсягу душевних страждань [PERSON], враховуючи її похилий вік та тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження її престижу та ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 3000 грн., що є достатнім та розумним розміром моральної шкоди, який компенсує моральні страждання позивача. Ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial