Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

18.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Із позову вбачається, що позивачка з відповідачем 03.09.2011 року зареєстрували шлюб. На даний час шлюб між ними не розірвано. Від шлюбу у них є дитина: донька [PERSON], [INFO]. Донька находиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею. На теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею 3 років. Відповідач працездатний та має можливість допомагати позивачці, аліменти нікому не сплачує. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.02.2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій справу просив розглядати без його участі, з позовними вимогами позивача згоден. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно копії довідки виданої КП «СЕЗ» позивачка проживає разом з дитиною (а.с. 8). Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 84 ч. 4 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, а відповідач є батьком їхньої малолітньої дитини, відповідач аліменти нікому не сплачує, працює та отримую заробітну платню. Будь-які докази, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їх малолітня донька, в матеріалах справи відсутні. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання позивачки, то суд вважає необхідним з урахуванням матеріального становища відповідача стягнути з нього аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частині від доходу відповідача до досягненням донькою віку трьох років. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved