Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

19 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням розташованим по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що їй належить будинок по [ADDRESS] ,\~на підставі\~договору дарування\~від 10\~вересня 2014\~року.\~ В\~зазначеному будинку\~зареєстровані \~відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] , однак останні на момент дарування даного будинку, в ньому не проживали. Ніяких перешкод в користуванні житловим будинком відповідачам ніхто не чинив, та претензій з боку відповідачів щодо користування житловою площею не надходило. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачі в\~судове засідання\~ не\~з`явилися,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлені\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~ належним\~чином тачерез оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України, в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, у зв`язку з наявністю даних щодо не проживання відповідачів за місцем реєстрації, причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив не подали. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.09.2014 р. власником будинку по [ADDRESS] \~ зазначена [PERSON] .\~Підставою виникнення\~права власності є договір дарування від 10 вересня 2014 року (а.с.6). За даними Галицинівської сільської ради Вітовського району\~Миколаївської області у вище вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] (а.с. 7,38). Згідно з актом про не проживання [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] не проживають у спірному житловому будинку розташованим по [ADDRESS] ,\~понад 10\~років (а.с. 39). Норми\~ЦК України\~регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника, водночас відповідачами у справі є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не є членами сім`ї позивача. Так, відповідно до частини 2\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2\~статті 64 ЖК України\~(дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~статтею 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Водночас, відповідно до статей\~71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право користування житловим приміщенням, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні. Ні норми\~ЦК України, ні норми\~ЖК України\~не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сім`ї власника. Статтею 8 ЦК України, встановлено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2\~статті 405 ЦК України\~(як спеціальної норми). Аналізуючи викладені\~докази в\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] не проживають у житловому будинку розташованому по [ADDRESS] , більш встановленого ст. 71 ЖКУкраїни, ст. 405 ЦК України, строку без поважних причин і до теперішнього часу не пред`являли позивачці ніяких вимог щодо користування будинком. Відповідно до вимог ст.ст.319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved