Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

19.11.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 26.01.2007 року. За час шлюбу в них народилося двоє спільних дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство та побут не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.01.2007 року Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 62, розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає (а.с. 20). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.01.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області за актовим записом № 62. Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). За час шлюбу в них народилося двоє спільних дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство та побут не ведуть, мають окремі бюджети. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб п ідлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] », про що вона зазначила у своїй заяві (а.с. 21). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 840,80 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved