overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище-Тимуш) О.М. звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу. В заяві зазначено, що 18 вересня 2004 року заявники зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 28. Від даного шлюбу заявники мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Посилаються на те, що з вересня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного домашнього господарства, мешкають за різними адресами, тому в даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. У судове засідання заявники не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили шлюб розірвати, а справу розглядати справу без їх участі. Зазначили, що заяву підтримують в повному обсязі (а.с. 27, 28). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що 18 вересня 2004 року заявники зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 28 (а.с. 7). Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). 14 квітня 2016 року заявники уклали договір про проживання дітей та про участь у їх вихованні, в якому зокрема визначили, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з матірю (а.с. 10). З заяви вбачається, що заявники не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки заявники не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб між заявниками необхідно розірвати. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 березня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04 березня 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 серпня 1998 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №180. Від шлюбу вони мають сина Вадима, [INFO]. На обґрунтування позову зазначив, що\~ внаслідок різних поглядів на життя, непорозуміння та конфліктів\~ між ними не склалися нормальні сімейні відносини, тому збереження сімї стало неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій зазначила, що з позивачем спільно не проживають близько трьох років, а також просила розглянути справу за її відсутності, з позовними вимогами згодна в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, в сімї склалася конфліктна ситуація і часто виникали сварки, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, заінтересована особа - Червонооскільська сільська рада Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серія Р1 № 700545, виданого 18 січня 2002 року на ім'я [PERSON], з метою оформлення правочину (а.с. 3-4). Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи Червонооскільська сільська рада Ізюмського району в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серія Р1 № 700545, виданого 18 січня 2002 року на ім'я [PERSON], посвідчується, що на підставі рішення виконавчого комітету Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 11 грудня 2001 року № 140, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 5,0317 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 470157 від 26 серпня 1976 року, паспорту серії МТ номер 199201, виданого 10 жовтня 2011 року Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області, та інших документів зазначено прізвище імя по батькові [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7, 8-14). Таким чином, є підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі [PERSON], імя якого, що зазначено в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку Серія Р1 № 700545, не збігається з іменем цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження та паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначив, що 20 липня 2013 року у виконавчому комітеті Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 7, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] призначено один місяць для примирення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, заперечень на позов не надала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року у виконавчому комітеті Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 7 (а.с. 6). Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції за актовим записом №402, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 253213. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. 16.06.2016 року від позивача надійшла заява у якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб з [PERSON]. На обґрунтування позову зазначив, що з 22 лютого 2002 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У 2015 році відповідач [PERSON], змінила віросповідання, що призвело до розпаду сім'ї. Вони стали чужими людьми. Такі сімейні стосунки надалі продовжуватися не можуть, відтак звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'явлений позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Вважає примирення неможливим, а тому просив суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов не визнала. Поряд з цим зазначила, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. На даний час у неї існує почуття ненависті до позивача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданого Новорічицькою сільською радою народних депутатів Зарічненського району Рівненської області 22 лютого 2002 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Зарічненським відділом РАГС Рівненської області 12 вересня 2002 року (а.с.5). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Спору про місце проживання малолітньої дочки [PERSON] між сторонами немає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25 листопада 1989 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивачка вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. На підставі вищенаведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належними чином сповіщений про час та дату судового засідання, що підтверджується викликом в ЗМІ «Урядовий кур`єр» №105 (5725) від 04 червня 2016 р. (а.с. 17-18). У зв'язку з повторною неявкою відповідача [PERSON], не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Ворошиловградської області, актовий запис №9, 25.11.1989 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.7). Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнення до позову) суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №352. Спільних дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння та поваги, наявність сварок та конфліктних ситуацій. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо поділу спільного майна немає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2014 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №352, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 128205. Судом встановлено, що\~сім'я фактично розпалась, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачкою в сумі 551,20 грн. згідно квитанції № 0.0.556805524.1 від 23.05.2016 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved