Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

18.10.2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2008 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Проте своїх зобовязань згідно договору відповідач належним чином не виконував. У звязку з порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість 64764 грн. 25 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Просить стягнути в користь ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість в сумі 64764 грн. 25 коп. та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином у відповідності до вимог ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року із змінами), про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 04.01.2018 р. № 1-2 (5348-5349). Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2008 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 7-8). Відповідач порушив строки сплати кредиту і станом на 31.08.2017 р. прострочена заборгованість складає 64764 грн. 25 коп., яка складається з: 4450,28 грн. заборгованості за кредитом; 53153,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3600,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована чатина); 3060,20 грн. штрафу (процентна складова). Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зі змісту ст.1054 ЦК України випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.610-611 ЦК України невиконання зобовязання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобовязання являється порушенням зобовязання. В разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають до часткового задоволення, в сумі 500 грн. (фіксована чатина). Враховуючи вищенаведе позов підлягає до часткового задоволення та стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму: 61704 грн. 05 коп., зокрема 4450,28 грн. заборгованості за кредитом; 53153,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3600,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована чатина). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, зокрема: 1600 грн. 00 коп. судового збору згідно платіжного доручення №PROM3B7JBV від 03.10.2017 року та 120 грн. 00 коп. витрат за розміщення оголошення в газеті «Галичина» в користь позивача згідно платіжного доручення № BOJ67B1HDV від 27.12.2017 р., а всього 1720,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 610, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved