Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

18 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, повністю підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили і вона звернулася до суду з позовом про розірвання їхнього шлюбу. Їх спільна дитина-син [PERSON] Олексійович-28 липня [INFO], проживає з нею, батько дитини відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач ніде не працює і не бажає працювати, але може це робити, так як є здоровим і працездатним, інших аліментних зобовязань він не має. Вона перебуває у декретній відпустці і має на утриманні крім їхньої спільної дитини ще двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти по 1/4 частці від його заробітку ( доходу) щомісяця на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] до повноліття останнього. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою, заяву про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності не подав. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2012 року. ( а.с. 2 ) Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] -[INFO], батьком якої є відповідач, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. ( а.с. 3 ) Судом встановлено, що сторони на теперішній час проживають окремо і не ведуть спільного господарства, відповідач зареєстрований і проживає, згідно даних його паспорту, по вулиці Житомирській, будинок № 33 у місті Словянську ( а.с. 5-6 ) Згідно довідки, складеної ОСББ «Амфора», про склад сімї [PERSON], остання зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], де з нею проживають син [PERSON], [INFO] , та син [PERSON], [INFO]. ( а.с.4 ) Тобто, неповнолітня дитина сторін-син [PERSON] проживає з матірю за вищевказаною адресою і знаходиться у неї на утриманні. Судом встановлено, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON]- [INFO], про що зазначає у позові позивач [PERSON] і проти чого не заперечує відповідач [PERSON] у заяві суду від 25.05.2015 року, в якій він зазначає, що не згоден платити аліменти на утримання сина, так як з позивачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі і що їм судом надано час для примирення ( а.с. 13 ), а не тому, що він матеріально утримує свою неповнолітню дитину, що є його безумовним обовязком. Відповідач не працює, але перешкод для працевлаштування не має, що йому дозволяє його стан здоровя та він може і повинен брати участь в утриманні неповнолітньої дитини. Відомості про інших утриманців відповідач суду не надав. За приписами статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, а саме матеріальне становище як батька, так і матері неповнолітньої дитини, наявність у позивачки на утриманні ще неповнолітнього сина від першого шлюбу та перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, відсутність у платника аліментів інших аліментних зобовязань, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини слід визначити у 1/4 частці від заробітку ( доходу) відповідача щомісяця, що має забезпечити дитині достатній рівень життя та розвитку. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини обґрунтованими, частка заробітку відповідача, як аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини, визначена судом по 1/4 , є обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст..ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved