Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

19.09.2017 року позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за правом представлення після смерті 30.09.2004 року діда [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу), звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), яка є спадкоємцем за законом після смерті 17.08.2017 року [PERSON] Ісаєвича, який був спадкоємцем за законом після смерті 08.05.2011\~року матері [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що вона разом з бабою [PERSON] прийняли після смерті 30.09.2004 року діда [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу) спадщину: вона відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України (була неповнолітньою), баба відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України (була зареєстрована та проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини), після смерті 08.05.2011 року баби [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги був її син [PERSON] Ісаєвич, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, після смерті 17.08.2017 року [PERSON] Ісаєвича спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON], відповідач по справі, яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Всі спадкоємці не оформилися в спадкових правах, обєктом спадкування є житловий будинок №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна), який належить на праві власності спадкодавцю [PERSON] Іса Абаєгулу (Абасгулу) на підставі нотаріально посвідченого 16.02.1974 року державним нотаріусом Вознесенської Державної нотаріальної контори договору купівлі-продажу, акту про закінчення будівництва житлового будинку від 16.01.1975 року та рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №30 від 28.01.1975 року. Посилаючись на те, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та наявність різного написання в документах імені спадкодавця [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу), позивач просила позов задовольнити. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 02.10.2017 року (а.с. 36) провадження за позовом було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників померлого 15.08.2017 року [PERSON] Ісаєвича. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 16.02.2018 року (а.с. 39) провадження за позовом було поновлено. 12.03.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 43-51). 27.03.2018 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с. 58-59) з клопотанням про витребування з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копії спадкової справи №23/2011 заведеної приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті 08.05.2011 року [PERSON], та від приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу [PERSON] копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Ісаєвича. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 27.03.2018 року (а.с. 60) клопотання позивача [PERSON] про витребування копій спадкових справ задоволено. 06.04.2018 року позивачем [PERSON] подана заява про збільшення позовних вимог з долученням позовної заяви про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ѕ частки житлового будинку №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна) та про зупинення провадження до вирішення судом її позову про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 08.05.2011 року баби - [PERSON] (а.с. 83-87). 17.04.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на уточнену позовну заяву [PERSON] (а.с. 128-130). 17.04.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про визначення часток спадкодавців [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу), [PERSON] в майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ѕ частки нерухомого майна в порядку спадкування за законом (а.с. 133-135). Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 19.04.2018 року (а.с. 148) було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] про визначення частки спадкодавця [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу), [PERSON] в майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ѕ частки нерухомого майна в порядку спадкування за законом та обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ѕ частки нерухомого майна в порядку спадкування за законом, закрито підготовче судове засідання Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 19.04.2018 року (а.с. 150) провадження за первісним та зустрічним позовами було зупинено до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 08.05.2011 року баби - [PERSON]. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 14.01.2019 року провадження за первісним та зустрічним позовами було поновлено, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] підтримала позовні вимоги, зустрічні позовні вимоги не визнала. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнала частково, зустрічні позовні вимоги підтримала. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2004 року помер [PERSON] Іса Абаєгулу (Абасгулу), що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно зі статтею 1266 ЦК України позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за правом представлення (син спадкодавця та батько позивача [PERSON] Ісаєвич помер 18.03.1995 року) та згідно зі статтею 1261 ЦК України разом з дружиною спадкодавця - [PERSON], яка є спадкоємцем за законом першої черги, прийняли після його смерті спадщину: позивач відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України (була неповнолітньою), баба відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України (була зареєстрована та проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини). До складу спадщини входить житловий будинок №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна), який належить на праві власності спадкодавцю [PERSON] Іса Абаєгулу (Абасгулу) на підставі нотаріально посвідченого 16.02.1974 року державним нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори договору купівлі-продажу, акту про закінчення будівництва житлового будинку від 16.01.1975 року та рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №30 від 28.01.1975 року. Вказане нерухоме майно було придбано в період шлюбу [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу) з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про їх одруження у 1968 році (а.с. 139). Відповідно до положень статті 22 КпШС УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, а згідно положень ст. 28 КпШС УРСР у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. З урахуванням викладеного, обсяг спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Іси Абаєгулу (Абасгулу) визначається судом як Ѕ частина житлового будинку №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна), і відповідно позивачу належить ј частина цього будинку в порядку спадкування, така ж частка в нерухомому майні належить і [PERSON], як спадкоємцю, а з урахуванням її частки в спільному майні подружжя, на час її смерті їй належало ѕ частки житлового будинку №92, що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Калинова (раніше Калініна). Ніхто із спадкоємців не оформився в спадкових правах, спадкова справа не була заведена. 08.05.2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), згідно зі статтею 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги був її син [PERSON] Ісаєвич, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 89-124), але не оформився в спадкових правах. 17.08.2017 року помер [PERSON] Ісаєвич, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 27), спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON], відповідач по справі, яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 65-82), але не оформилась в спадкових правах. Не заперечуючи належність позивача до спадкоємців за правом представлення після смерті 08.05.2011 року баби [PERSON] (син спадкодавця та батько позивача [PERSON] Ісаєвич помер 18.03.1995 року), суд зазначає, що позивач не прийняла спадщину після смерті баби, також рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 17.09.2018 року їй було відмовлено в задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 08.05.2011 року баби [PERSON]. Право позивачів за первісним та зустрічним позовами про набуття права власності в порядку спадкування підлягає захисту в судовому порядку шляхом постановлення рішення про визнання за кожним із них права власності по праву спадкування за законом, а не в нотаріальному порядку оскільки між ними існує спір щодо обсягу спадщини, що спадкується кожним.

Outcome: partial