Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МБВ Інвест» про стягнення заборгованості по заробітній платі, про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він з 18.10.2012 року працевлаштувався гірничим майстром до ТОВ «МБВ Інвест» на умовах роботи за вахтовим методом. На його ім'я роботодавець у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив рахунок для перерахування заробітної плати. Відповідно до укладеного трудового договору позивач виконував свої обов'язки протягом більше як двох місяців, однак відповідач за вказаний період несистематично і не в повному обсязі проводив виплату заробітної плати, тому позивач прийняв рішення про звільнення. 29.12.2012 року його звільнено з підприємства за власним бажанням. На день звільнення заборгованість по невиплаченій заробітній платі складала 4097 грн.: за листопад - 2458.20 грн.; за грудень - 1638.80 грн. В день звільнення вказана сума виплачена не була, повний розрахунок не проведений ні в день звільнення, ні до теперішнього часу. На неодноразові звернення до керівництва підприємства із проханням проведення повного розрахунку керівництво не реагувало, відмовляло у видачі документів, необхідних для звернення до суду за захистом порушених трудових прав. В квітні 2013 року позивач дізнався, що за порушення його трудових прав, прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська (за місцем юридичної реєстрації підприємства) було відкрито кримінальне провадження відносно директора ТОВ «МБВ Інвест» [PERSON]. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.175 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 ( п'ятисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на один рік. Позивач заявляв цивільний позов для розгляду його одночасно із кримінальною справою, однак вироком суду заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишена без розгляду, тому позивач змушений звернутись до суду у порядку цивільного судочинства. Розмір заборгованості заробітної плати в сумі 4097.00 грн. визначена підприємством, позивачем не оспорювалась, тому відповідач мав провести зі мною повний розрахунок в день звільнення. На даний час період, за який підлягає стягненню його середній заробіток складає 9 місяців (з січня 2012 року по вересень 2013 року включно). Сума заборгованості заробітної плати (4097 грн.) є для позивача та його сім'ї значною. Позивач тривалий час позбавлений можливості задовольняти свої матеріальні життєво важливі потреби. Вважає, відсутність реальної оплати виконаної ним роботи з боку роботодавця є грубим порушенням його трудових прав протягом тривалого часу, тому на його користь необхідно сплатити 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач позивача в судове засідання не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, що належить виплатити працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в указаний термін виплатити суму, що ним не оспорюється. У разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум в передбачені законом строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 18.10.2012 року до 29.12.2012 року працював гірничим майстром у відповідача, після чого був звільнений за власним бажанням. З довідки ТОВ «МБВ Інвест» встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 4097,00 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнився з роботи 29.12.2012 року, остаточний розрахунок з ним не був проведений, в зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 4097,00 гривень. Також суд вважає, що з відповідача у відповідності до ст. 237-1 КзпП України на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач грубо порушив трудові права позивача, що призвело до скрутного матеріального становища позивача, у якого на утриманні перебуває сім'я, позивачу необхідно було докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Все це відбувалося з вини відповідача. Суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 500 грн. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з січня 2012 року по травень 2013 року в сумі 27000 грн. залишено без розгляду за заявою позивача. З відповідача також підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., так як позивач звільнений від сплати вказаних витрат по справі.

Outcome: partial