Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору та стягнення суми завдатку в подвійному розмірі, в якій просить розірвати договір про надання послуг № б/н (О) від 11.11.2017, укладений між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON], стягнути з відповідача суму внесеного завдатку за договором про надання послуг № б/н (О) від 11.11.2017 у подвійному розмірі 31600,00 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 1409,60 гривень. В обґрунтування позову вказав, що 11.11.2017 між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання послуг № б/н (О), предметом якого є виготовлення та передача у власність ПВХ конструкцій. Вартість замовлення складає 17350,00 гривень, завдаток - 15800,00 гривень та борг до передання у власність - 1550,00 гривень. Виконавець зобов'язався виготовити вироби в продовж 30 робочих днів з моменту підписання договору, тобто до 12.12.2017, але до теперішнього часу роботи по виготовленню та передачі ПВХ конструкцій не виконані, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом (а.с. 3-4). Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 03.08.2018 цивільну справу за позовом [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору та стягнення суми завдатку в подвійному розмірі передано на розгляд до Рубіжанського міського суду Луганської області. 22 жовтня 2018 року дана цивільна справа надійшла до Рубіжанського міського суду Луганської області та згідно протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями передана на розгляд судді Москаленко В.В. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.11.2018 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 25-26). В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяви про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, згідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, один з яких повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 28, 38). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без її участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2017 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання послуг № б/н (О), предметом якого є виготовлення та передача у власність ПВХ конструкцій (а.с. 5-6). Згідно п. 2.1, 2.2, 2.3 договору вартість замовлення складає 17350,00 гривень, завдаток - 15800,00 гривень, борг до передачі у власність - 1550,00 гривень. Позивачем належним чином виконані умови даного договорів та внесено суму завдатку у розмірі 15800,00 гривень за виготовлення ПВХ конструкцій, що підтверджується копією квитанції від 11 листопада 2017 року (а.с. 7). Відповідно до п. 3.2. договору відповідач взяла на себе зобов'язання виготовити вироби в продовж 30 робочих днів з моменту підписання договору. Проте в порушення умов даного договору відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання у встановлений строк, а саме не здійснила виготовлення та передачу у власність ПВХ конструкцій, грошові кошти, отримані в якості завдатку не повернула. 03 липня 2018 року представнику виконавця - [PERSON], в офісне приміщення за адресою: [ADDRESS], та за місцем проживання ФОП [PERSON] були направлені претензії про розірвання договору та повернення завдатку в подвійному розмірі, які були залишені без відповіді та задоволення (а.с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови. Матеріали справи свідчать, що на час розгляду справи судом відповідачем не здійснено заходів щодо виконання умов договорів. Враховуючи наведене, зазначена в договорі сума згідно ст. 570 ЦК України є завдатком, оскільки сплачена позивачем за договором, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення їх виконання. Отже, враховуючи що відповідачем умови договору не виконані та сума завдатку не повернута, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача завдатку у подвійному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1409,60 гривень.

Outcome: approved