Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

19.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, а також аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно та до досягнення [PERSON] трьохрічного віку - [INFO] р. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, офіційно працевлаштований, здатний надавати кошти на утримання сина та дочки, сім'я знаходиться у важкому матеріальному становищі. Сама не може самостійно без допомоги чоловіка забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей, які виникають у зв'язку з їх вихованням та проживанням, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вона не може самостійно утримувати сина та дочку, тому з приводу цього змушена звернутися до суду. Просить про задоволення позову. В судове засідання позивачка не явилася, 14.11.2016 року подала заяву про задоволення позову та розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, 14.11.2016 року року подав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі (а.с.22). Крім того, подав заперечення, в яких зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. В задоволенні позову про стягнення на утримання дружини просив відмовити (а.с.19-20). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, матеріали справи, суд приходить переконання про часткове задоволення позову. Так, відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З позовної заяви, копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2009 року (а.с.6), копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 17.03.2015 р. та серії [NUMBER] від 04.03.2011 року (а.с.2.5), вбачається, що сторони з 05.09.2009 року перебувають у шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], відповідач батьківства не оспорює. З довідки, виданої виконавчим комітетом Городоцької міської ради Львівської області № 3219 від 01.09.2016 року (а.с.3) вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], з нею проживають син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які є на її утриманні. Із довідки про доходи № 858/68 від 28.10.2016 року видно, що відповідач офіційно працевлаштований (а.с.21). Враховуючи наведене, а саме, що позивачці самій матеріально утримувати дітей важко, відповідач батьківства не оспорює, інших утриманців не має, вихованням дітей та доглядом за ними займається мати, суд задовольняє вимогу позивачки в частині стягнення аліментів на неповнолітніх сина та дочки в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Встановлюючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки, на утримання дітей в такому розмірі щомісячно, суд виходить з того, що зараз така сума буде достатнім вкладом відповідача у матеріальне забезпечення дітей. Право на утримання дружини виникає на підставі ст. 84 СК України, де зазначено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів на дружину, суд враховує, що відповідач є працездатним, має постійний заробіток, разом з тим зобов'язаний до сплати аліментів на сина та дочку, має можливість виплачувати аліменти позивачці до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, враховуючи принципи законності та справедливості, суд вважає, що достатньою сумою буде на утримання позивачки - 250 грн., які необхідно стягувати з відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] р. Судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial