Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного підприємства «АН Альтекс» про визнання договору про наміри укласти договір купівлі-продажу (договір завдаток) нікчемним. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.03.2017 року в місті Харкові між [PERSON] та ним було укладено договір про наміри укласти договір купівлі-продажу (договір про завдаток) 6/45 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Відповідно до цього договору , продавець зобов'язується продати , а покупець купити до 06.04.2017 року 6/45 частини домоволодіння, що належить на праві власності [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1.4. договору , вартість нерухомого майна складає 437 400 грн. ,що на момент укладення даного договору еквівалентно сумі 16 000 доларів США. На виконання вимог п. 2.2.2. цього договору в момент підписання цього договору покупцеві передані грошові кошти в розмірі 27 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США в якості передоплати за вищезазначене майно. Згідно п. 2.2.1. цього договору,попередній договір діє з моменту його підписання та діє до 18 години 00 хвилин 06 квітня 2017 року. Зобов'язання , встановлене попереднім договором , припиняється , якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін) , встановленого попереднім договором , або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Як вбачається з договору від 28.03.2017 року , а саме п. 2.2.1. Зобов'язання Покупця: укласти договір купівлі-продажу, який повинен бути підписаний в строк не пізніше 18 години 00 хвилин 06 квітня 2017 року, у нотаріуса. Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна , що перебуває в податковій заставі. З аналізу зазначеної норми статі вбачається , що перед державною реєстрацією укладеного договору передує його нотаріальне посвідчення. Підписаний сторонами договір нотаріально посвідчений не був, однак на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти. Згідно зі ст. 202 ЦК України , у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору , такий договір є нікчемним. За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення та реєстрації. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення відповідні вищенаведеному . Відповідачі [PERSON] та представник приватного підприємства «АН Альтекс» у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З аналізу зазначеної норми статті вбачається, що перед державною реєстрацією укладеного договору передує його нотаріальне посвідчення. Підписаний сторонами договір нотаріально посвідчений не був, однак на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти. Згідно зі ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення та реєстрації. Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. п. 5, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Оскільки факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 27 000 грн., підтверджується Договором про наміри укласти договір купівлі-продажу (договір завдатку), а укладений 28.03.2017 року договір є нікчемним, суд вважає , що маються підстави для застосування реституції, тобто повернення відповідачем [PERSON] одержаної за договором суми 27 000 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн..

Outcome: partial