Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

18 серпня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити додатковий строк - три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,26 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,3358 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Козельщинського районного нотаріального округу з метою заведення спадкової справи, вважала, що подала заяву про прийняття спадщини, та сплатила держмито за заведення спадкової справи. Як з`ясувалося пізніше, її заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходила, спадкова справа не заводилися, у зв`язку з чим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право на спадщину з-підстав пропущення нею строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 18.09.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, що зазначені нею у позовній заяві. Представник позивачки адвокат Марченко В.В. також підтримав позовні вимоги позивачки, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, уточнив позовні вимоги та просив визначити позивачці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , три місяці додаткового строку, початок перебігу якого встановити з моменту набрання законної сили рішенням, виключивши з прохальної частини позовних вимог слова «за заповітом». Судовий збір просив з відповідача не стягувати. Відповідач Козельщинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду направила лист про розгляд вказаної справи без участі представника, проти даного позову не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Доценко А.М. належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, пояснень до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову з таких підстав. У відповідності\~до ч.\~3\~та ч.\~4\~ст.\~12\~ЦПК України,\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про смерть від 12.11.2008 (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 3,26 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,3358 га наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Лутовинівської сільської ради Козельщинський район, Полтавська область. Право власності померлого на земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 530290, зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 3520, та Державним актом на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 004946, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0199. 13 грудня 1995 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Лутовинівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 110, яким заповів все належне йому майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] заявою від 16.03.2016, справжність підпису якого нотаріально посвідчено, повідомив Козельщинську державну нотаріальну контору, про те, що йому відомо про відкриття спадщини на майно померлого, на спадкове майно не претендує, зі заявою про прийняття спадщини не звертався, відповідно, спадщину у встановлений строк не приймав. Позивачка 30 квітня 2009 року оформила заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , справжність підпису на якій було нотаріально засвідчено приватним нотаріусом Козельщинського районного нотаріального округу Доценком Андрієм Миколайовичем. Заява адресована компетентній державній нотаріальній конторі. 11 серпня 2020 року позивачка звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О.О. від 11.08.2020 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущенням нею строку на прийняття спадщини. З постанови нотаріуса вбачається, що Козельщинською держнотконторою спадкова справа на майно померлого [PERSON] станом на 11.08.2020 не відкривалася, згідно інформації, отриманої зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] складений у рівних частках на ім`я [PERSON] та [PERSON] , є чинним. Спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Спадкове майно є особистою власністю померлого, пережившого з подружжя немає, син померлого [PERSON] за заповітом на спадщину не претендує, спадщину не приймав, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] має усі підстави для успадкування майна померлого, але своєчасно не подала до нотконтори оформлену нею заяву про прийняття спадщини, чим пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦКУ). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦКУ). Відповідно\~до ч.\~1,\~ч.\~3\~ст.1272\~ЦК України,\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її.\~За позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 № 20/5 (в редакції, чинній станом на дату оформлення позивачкою заяви про прийняття спадщини 30.04.2009) письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Отже для прийняття спадщини спадкоємець має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена. Як вбачається з обставин справи та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, позивачка оформила заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на якій була нотаріально засвідчена, але не подала її нотаріусу для заведення спадкової справи, тобто строк для прийняття спадщини пропустила, помилково вважаючи, що тих дій, що вона вчинила, достатньо для прийняття нею спадщини. Дослідивши обставини справи та наявні докази й їх сукупності, суд вважає поважною причиною пропущення строку позивачкою, оскільки вона не є фаховим юристом, нотаріус їй у доступній та достатній мірі не пояснив, що засвідчення справжності підпису на заяві не є достатнім фактом для прийняття спадщини та заведення спадкової справи, а заяву слід направити або подати до того нотаріуса, у якого позивачка бажала в подальшому оформлювати право власності на спадкове майно. Крім цього, згідно п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд вважає, що в даному випадку невизнання вищевказаних причин пропущення строку для прийняття спадщини поважними буде мати наслідком фактичне позбавлення позивача майна, на яке він мав легітимні очікування, що на думку суду не відповідає інтересам суспільства, не є пропорційним втручанням у право власності позивача як спадкоємця на майно, та створює надмірний тягар для позивача. Судовий збір з відповідача не стягується, зважаючи на клопотання позивача про залишення судових витрат за позивачем. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved