Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

19 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом\~ та просила суд встановити факт умисного ухилення [PERSON] від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, який перебував в безпорадному стані через похилий вік, усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 18.01.2018 року, як такого що умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю. Свої вимоги мотивувала наступним. 18 січня 2018 року помер батько позивача та відповідача [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1\~ /2 частину будинку по вул. Князя Олега,16 в м. Овруч Житомирської області. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та [PERSON] відповідач по справі, які у встановлений Законом строк звернулися до Овруцької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] Вважає, що відповідач має бути усунений від права на спадкування за законом після померлого батька, оскільки за його життя та під час його тяжкої хвороби він ухилялися від надання йому необхідної допомоги. З серпня 2008 року по 18.01.2018 року відповідач жодного разу не відвідав батька за місцем проживання, не телефонував, не надав жодної допомоги на неодноразові звернення батька, щодо надання такої допомоги. Позивачка у судове засідання не з»явилася, але надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в заяві, просить позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування заперечень вказували на те, що батько не перебував у безпорадному стані. Він дійсно був похилого віку, але не був інвалідом, до дня смернті самостійно ходив. Батько майже не хворів, мав гарний стан здоров»я, самостійно виконував невелику роботу по господарству, побутовому ремонту та інше. Відносини з батьком були нормальні,\~ протягом\~ всього часу вони спілкувалися, періодично бачилися.\~ Батько отримував достатній розмір пенсії в сумі 2172 грн., але не зважаючи на це, він інколи допомогав йому матеріально. Відповідач надав письмовий відзив (а.с.50-51), в якому вказував, що повністю не погоджується з тим, що зазначено в позові. Представник тртетьої особи в судове засідання не з»явився, але надав лист про розгляд справи без їх участі, щодо винесення остаточного рішення покладається на погляд суду. Суд, заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами ст. ст. 1222, 1224 ЦК України. 18 січня 2018 року помер [PERSON],\~ [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ТП № 327717 виданого 18.01.2018 року (а.с.11). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина\~ на\~ ? частину житлового\~\~ будинку\~ №16 по вул. Фрунзе ([PERSON]) в м. Овруч Житомирської області, яка належала йому на праві приватної власності, що підтверджується копією договору на право забудови будинку (а.с.14).\~ Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивачка та відповідач являються дітьми [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом, і в установлений законом строк прийняли спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори.\~ Довідка, видана 24.07.2018 року державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори [PERSON],\~ свідчить про те, що [PERSON] дійсно являється спадкоємцем за законом в ? (одній другій) частці після померлого 18 січня 2018 року батька [PERSON], у зв»язку з тим, що вчасно, у встановлений законом строк, подала заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької ДНК (а.с.17). Згідно довідки від 08.08.2018 р. № 7777, виданої\~ КП «[PERSON] місто» Овруцької міської ради Житомирської області, [PERSON] проживав в [INFO] по день смерті 18.01.2018 року. В даному будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON],\~ за життя батька [PERSON] ухилявся від надання йому необхідної допомоги,\~ який через похилий вік, хворобу був у безпорадному стані, мав повні 89 років та потребував постійної сторонньої допомоги у всіх сферах життя та побуті,\~ не відвідував батька за місцем проживання, не надавав жодної допомоги на неодноразові звернення батька. Відповідачем не надавалась допомога і в періоди хвороб спадкодавця, в тому числі коли батько зламав руку і місяць перебував у гіпсі, відповідач був повідомлений про безпорадний стан батька, але навіть не відвідав хворого батька, а тому відповідач має бути усунений від права на спадкування за законом після померлого батька. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК Україниза рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту частини п'ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих судам у пункті 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов»язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Факт ухилення особи від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов»язку. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п'ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Стаття 51 Конституції України закріплює обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивач вказувала, що батько хворів та потребував стороннього догляду, який він отримував лише від своєї дочки (позивачки) та рідної доньки позивачки, а не від сина (відповідача). Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача та відповідача надали суперечливі показання, які різняться між собою та не доводять факту перебування спадкодавця у безпорадному стані та потребу сторонньої допомоги . Верховний Суд у своїй постанові від 17.10.2018 року по справі № 200/21452/15-ц зауважив, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах. На підтвердження перебування [PERSON]\~ у безпорадному стані позивачем надані наступні медичні документи, а саме: картка амбулаторного хворого [PERSON], який за життя відвідував лікарів Овруцької районної поліклінніки (а.с.19-32).\~ Зазначені докази свідчать про наявність у [PERSON] певних захворювань у зазначений період (2008-2018 роки), але не підтверджують і не вказують в достатній мірі на факт перебування [PERSON] саме у безпорадному стані. Під час розгляду справи також не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо ухилення відповідача від утримання [PERSON] З довідки № 6666 від 18.10.2018 року виданої Овруцьким об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України в\~ Житомирській області слідує, що [PERSON] знаходився на обліку в Овруцькому ОУПФУ та отримував пенсію за віком в розмірі 2172,89 грн. (а.с.52). Отже, доказів того, що спадкодавець перебувала у безпорадному стані, додатково потребував допомоги та просив про неї у відповідача, а також те, що відповідач, маючи змогу надати допомогу, умисно ухилялась від її надання, матеріали справи не містять. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як було зазначено у рішенні вище, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування, чого в судовому засіданні при розгляді даної справи доведено та встановлено не було, а тому в задоволенні позову слід відмовити.\~ Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв'язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

Outcome: dismissed