Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики від 07.05.2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.05.2009 року вона позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 грн. строком до 01.12.2009 року. На підтвердження позики та отримання коштів вони уклали з відповідачем нотаріально договір позики грошових коштів. В цьому договорі також були обумовлені умови щодо повернення грошових коштів в такій же сумі, яка була передана, з врахуванням тих обставин, що у разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України позичальник зобов*язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 3000 євро за офіційним курсом НБУ, встановленим на день повернення грошових коштів. (п.3 Договору). Станом на теперішній час борг повернуто не в повному обсязі, у зв*язку з чим позивач і звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду оригінал договору позики від 07.05.2009 року, який залучений до матеріалів справи, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в тому числі і через оголошення у засобах масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі. Згідно вимог ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2009 позивач [PERSON] ( на той момент Гончарова) передала відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 грн. зі строком повернення до 01.12.2009 року. Зміна прізвища позивача з «Гончарової» на «Сушко» відбулася після укладення шлюбу та підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про шлюб від 09.09.2009 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. \~ Факт передачі грошових коштів в розмірі 30000 грн. підтверджується наданим до суду оригіналом договору позики грошових коштів від 07.05.2009 року. Доказів на спростування зазначеного суду не надано. Пунктом п.3 даного договору передбачено, що у разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України позичальник зобов*язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 3000 євро за офіційним курсом НБУ, встановленим на день повернення грошових коштів. Згідно наданих до суду документів відповідач повернув грошові кошти позивачу в вересні 2013 року лютому 2014 року частково в сумі 1500 євро і залишок неповернених коштів складає 1500 євро. Доказів на підтвердження повернення залишку суми боргу відповідачем у встановлений строк або до теперішнього часу суду не надано, у звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги та стягує грошову суму, заявлену позивачем в сумі 35232,18 грн. з врахуванням вимог п.3 Договору з відповідача на користь позивача. Також, суд погоджується з позицією позивача щодо девальвації національної грошової одиниці України під час дії договору та з позицією щодо строку дії договору, враховує відсутність заперечень з даного питання з боку відповідача. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved