Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

19 грудня 2019 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позову до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 73637,82 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 по 30 листопада 2019 у розмірі 45181 грн 65 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 по 30 листопада 2019 у розмірі 22459 грн 86 коп; інфляційні витрати - 4386 грн 63 коп; 3% річних від простроченої суми - 1609 грн 68 коп.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . За відповідачем утворилася заборгованість в сумі 67641 грн 51 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 по 30 листопада 2019 у розмірі 45181 грн 65 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 по 30 листопада 2019 у розмірі 22459 грн 86 коп. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв`язку чим і звернулися до суду. Боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернулась до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Призначено до розгляду в судове засідання. Представник позивача, Лобач М.С., яка діє на підставі довіреності від 27.12.2019 року № 01.01-23/7320-19, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . З розрахунку щодо об`єму поставлених відповідачам послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, що надано позивачем, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 67641 грн 51 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 по 30 листопада 2019 у розмірі 45181 грн 65 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 по 30 листопада 2019 у розмірі 22459 грн 86 коп. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення, їх не оплачує, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2004 по 30 листопада 2019 у розмірі 45181 грн 65 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 по 30 листопада 2019 у розмірі 22459 грн 86 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, відповідачам нараховано 4386 грн. 63 коп. - суми інфляційних витрат за час прострочення та 1609 грн. 68 коп. - три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. При пред`явленні позову до суду позивачу відстрочено строк для сплати судового збору до ухвалення остаточного судового рішення по даній справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved