Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

19 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору. Свій позов мотивує тим, що 26 березня 2009 року між нею та відповідачем був укладений спадковий договір, за умовами якого вона зобов'язувалася передати після смерті у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а відповідач зобов'язувався щомісячно, не пізніше 17 числа кожного місяця надавати їй грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,тобто 170 грн., забезпечити її житлом, шляхом забезпечення безоплатного довічного проживання у вищевказаній квартирі, разом із набувачем, забезпечити триразовим харчуванням(сніданок, обід, вечеря). Вартість продуктів складає 300 грн. щомісяця, забезпечити лікувальними засобами до 100 грн. щомісяця та надавати побутові послуги, прання, прибирання квартири та інше до 100 грн щомісяця, а також сплачувати комунальні платежі за комунальні послуги. Однак вказані зобов'язання відповідач не виконує належним чином, а тому просить розірвати укладений 26 березня 2009 року спадковий договір, який нотаріально посвідчений нотаріусом Другої Луцької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-985. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, позивач попередньо подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. В судовому засіданні 23 квітня 2015 року відповідач позов заперечив, суду пояснив, що дійсно умови договору не виконуються, оскільки позивач заповіла квартиру іншій особі, крім того умови договору не виконуються обома сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно зі ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належить квартира в [ADDRESS]. 26 березня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений спадковий договір, за умовами якого відчужувач - позивач по справі передає після своєї смерті у власність набувача - відповідача по справі належну їй на праві приватної власності вищевказану квартиру. Крім того, за згодою сторін на набувача майна покладаються певні зобов'язання за спадковим договором, зокрема згідно п.п. 7.1,7.2,7.3.7.47.5,7.6 договору він зобов'язувався щомісячно, не пізніше 17 числа кожного місяця надавати [PERSON] грошову винагороду в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн., забезпечити її житлом, шляхом забезпечення безоплатного довічного проживання у вищевказаній квартирі, разом із набувачем, забезпечити триразовим харчуванням(сніданок, обід, вечеря). Вартість продуктів складає 300 грн. щомісяця, забезпечити лікувальними засобами до 100 грн. щомісяця та надавати побутові послуги, прання, прибирання квартири та інше до 100 грн щомісяця, а також сплачувати комунальні платежі за комунальні послуги. В разі смерті відчужувача організувати поховання за християнськими звичаями на кладовищі м.Луцька (а.с.5). Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. В судовому засіданні сторони ствердили той факт, що умови спадкового договору не виконуються належним чином, а з 2014 року відповідач взагалі не надає будь-яких коштів позивачу. Вказані обставини не заперечувалися відповідачем по справі. Крім того позивач надала суду копії квитанцій з яких вбачається, що вона самостійно здійснює оплату за комунальні послуги, купує ліки та харчування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спадковий договір, укладений 26 березня 2009 року між сторонами по справі слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved