Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

17 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03 вересня 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис № 04. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, через різність характерів, постійні сварки, та різність поглядів на подальше спільне проживання та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На даний час вони спільного господарства не ведуть. Тому він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований у Будеївській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис № 04. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірванню шлюбу не заперечує проти проживання неповнолітніх дітей з матір`ю. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, після розірвання шлюбу просить неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2006 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 вересня 2006 року виконавчим комітетом Будеївської сільської ради. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що між стронами досягнута домовленість, щодо місця проживання неповнолітніх дітей:дочки [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] - з матір`ю. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved