overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

17.11.2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, якою просить встановити факт проживання однією сім'єю та перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що вона проживала з чоловіком більше 27 років. Вона зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком за адресою [ADDRESS]. Її чоловік був визнаний ліквідатором аварії на ЧАЕС першої категорії, тому мав більшу пенсію, яка значно перевищувала її. Тому в неї виникла необхідність, після смерті чоловіка, перейти на його пенсію та отримувати відповідні пільги. В судове засідання заявниця не з'явилася, проте надала суду заяву в якій свої вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Представник зацікавленої особи Шабадей Б.В. в судове засідання не з'явився, проте направив письмову заяву в якій зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на думку суду та розгляд справи проводити за його відсутності. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, з 26.07.1986 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). [INFO] її чоловік [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть (а.с.9). Померлий за життя працював в ТОВ «ЛУК-АВІА Ойл» та отримував заробітну плату в середньому більше 4000 грн. (а.с.34). Заявниця є інвалідом 2 групи загального захворювання, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду в м. Бориспіль та Бориспільському районі та отримувала пенсію, яка становить близько 1049,00 грн. щомісячно (а.с.11,33), при цьому остання ніде не працює. З Висновку акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.10) встановлено, що заявниця є інвалідом 2 групи та в даний час проживає за адресою [ADDRESS] в зв'язку з аварійним станом помешкання по [ADDRESS]. Вона є дружиною ліквідатора аварії на ЧАЕС [PERSON] та має право на частину його пенсії (а.с.10). Зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.4-6). Таким чином, враховуючи вищенаведенені обставини, що підтверджуються наявними у справі доказами, суд дійшов до висновку, що слід встановити факт перебування заявниці на утриманні її померлого чоловіка [PERSON], оскільки встановлення такого факту має юридичне значення і необхідне заявниці для призначення їй частини пенсії ліквідатора наслідків на ЧАЕС її чоловіка [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

17.11.2014 року заявник звернулася до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] з 2012 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. Від лікування відмовляється, в амбулаторних умовах ліки приймає нерегулярно, що сприяє прогресуванню психічного захворювання у формі шизофренії, зміни особистості по типу «фершробен» . На прийоми до лікаря ходити категорично відмовляється. Відповідно до висновку лікаря - психіатра [PERSON] має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих і себе,що являють собою безпосередню небезпеку. В березні 2011 року намагався скоїти суїцид, в жовтні 2011 року наніс собі ножові поранення в область живота ,лікувався в хірургічному відділенні Марківського РТМО з діагнозом: проникаюче ножове поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки і підшлункової залози, кровотеча ІІІ ст., внаслідок чого він має тяжкий психічний розлад та потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник, лікар-психіатр [PERSON], просила справу розглянути без її участі, надавши про це заяву. Заінтересована особа, [PERSON], надав заяву, в якій визнав вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Марківським районним судом 31.03.2014 року ухвалено рішення про надання амбулаторної-психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою лікаря-психіатра, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Як вбачається із висновку комісії, [PERSON] має тяжкий психічний розлад і потребує надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

17.11.2014 року заявник звернулася до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] ,[INFO], посилаючись на те, що [PERSON] з 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра. Від лікування відмовляється, має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих,що являють собою безпосередню небезпеку для них. Постійно агресивний, дратівливий, вживає алкогольні напої, наркотичні засоби, б'є батьків . Хворий неспроможній самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні , який забезпечує його життєдіяльність. Також може завдати своєму здоров'ю значної шкоди. Він має тяжкий психічний розлад та потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник ,лікар-психіатр Філоненко О.І. ,просила справу розглянути без її участі, надавши про це заяву. Заінтересована особа,[PERSON] , надав заяву, в якій визнав вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Марківським районним судом 31.03.2014 року ухвалено рішення про надання амбулаторної-психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою лікаря-психіатра, який надає особі таку психіатричну допомогу ,на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Як вбачається із висновку комісії від 14.11.2014 року , [PERSON] має тяжкий психічний розлад і потребує надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

17.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002-16041-080708 від 08.07.2008 року який був укладений з [PERSON] в сумі 1772,00 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2008 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №002-16041-080708 відповідно до якого банк зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1772,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 06.06.2014 року борг складає 1720,01 гривень, а саме: - заборгованість за сумою кредиту - 1568,01 грн. - заборгованість за відсотками - 39,32 грн. - заборгованість за комісіями - 112,68 грн. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує банку проценти, виходячи зі ставки 10 % в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.5. договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує банку плату в розмірі 1% в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватися відповідно до умов договору. Положенням договору передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більш ніж на один місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної сплати. При несвоєчасній сплаті позичальником плати в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

17.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 25 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №263. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 25 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис №263 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 25.10.2003 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо з серпня 2014 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.11.2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.09.2009 року в відділі РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1344, між нею та [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в квітні 2014 року, з цього часу проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, виявляє бажання присвоїти дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON], подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.2009 року в відділі РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1344, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]), який проживає з позивачем. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в квітні 2014 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач [PERSON] з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з позивачем [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

17.11.2014 року позивач звернувся в Шосткинський міськрайонний суд з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором № 8В/84-КЕК-08 від 09.04.2008 року в сумі 17 391, 25 грн., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем був укладений зазначений кредитний договір згідно якого позивачу був наданий кредит у сумі 3000.00 грн. на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту за графіком погашення кредиту, процентів і комісійних. У порушення зазначених норм Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Так, станом на 16.10.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 17 391, 25 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 16 194.26 грн; - заборгованість за відсотками-1196 грн. 99 коп; Представник позивача Марченко О.О., просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток від 02.12.2014 р., від 04.12.14 р., заяв чи клопотань про перенос справи суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, взаємні зобов'язання сторін були напряму вказані кредитному договорі. Позивач із своєї сторони положення умов договору виконав, проте відповідач всупереч йому відмовився. Відповідно до ст. 526, 527,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

17.11.2014 року позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі вказаний вище гараж, право власності на який не оформлено. Він в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на гараж він вимушений звернутися до суду. Інших спадкоємців немає. В судове засідання позивач надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Балаклійської міської ради в судове засідання не з'явився, надав в судове засідання заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. [INFO]. померла мати позивача [PERSON] /а.с.7/ та [INFO] помер батько позивача [PERSON] /а.с.8/. 01.02.1984 року [PERSON] отримав дозвіл та висновок на будівництво гаража. Гараж в експлуатацію не здавався, право власності не оформлювалось. Після смерті останнього відкрилася спадщина, на яку в установлений законом строк позивачем була подана заява про прийняття спадщини. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст.1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця за законом, як той, що є сином померлого [PERSON] Факти смерті та родинних стосунків підтверджуються матеріалами справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

17.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.03.2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.03.2006 року, актовий запис № 364, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

17.11.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 26.11.1994р. по 08.12.2009р., мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO]р.н., та [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з з 26.11.1994р. по 08.12.2009р., мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]р.н., та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,5,7,8). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання синів не вистачає, діти фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved