Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

19.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Бердянської міської ради Запорізької області, у якому просила: 1. Встановити факт постійного проживання [PERSON] ([INFO], який помер [INFO] року) разом із своєю матір'ю - [PERSON] (яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]) на час відкриття спадщини. 2. Визнати за [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області від 30.11.2000 року, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS].) право власності на 1/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON]. В позові зазначено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2011 року виданного приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С. належить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Зазначена частина домоволодіння перейшла до позивача після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Інших спадкоємців крім позивача не було. Коли позивач переглядала документи то виявила, що співвласником спірного будинку значиться її бабуся [PERSON] (мати її батька). Однак, бабуся померла ще [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 26.01.2016 року. Після смерті бабусі спадкоємцем став батько позивача, проте до нотаріуса для оформленням спадщини він не звертався. За час життя бабуся залишила заповіт на батька позивача на 4/16 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Запорізької області. Її батько вважав, що оскільки він постійно проживав зі своєю матірю до її смерті, доглядав за нею, здійснював догляд за будинком і після її смерті фактично вступив у володіння спадковим майном, тому є таким спадкоємцем який прийняв спадщину автоматично. Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року (який діяв на момент виникнення правовідносин), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину серед іншого, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Однак, за час життя батько позивача не встиг оформити на себе право на спадщину після своєї матері, оскільки вважав дану проблему не нагальною і він встигне оформити документи згодом. Позивач не змогла знайти оригіналів документів на 4/16 частку майна, що належить її бабусі. Коли вона звернулась до нотаріуса Ларіна О.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/16 частку спірного будинку, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2016 року. На теперішній час позивач не має можливості дооформити на себе частину домоволодіння яке складається з 1/4 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] Посилаючись на дані обставини, а також на утруднення у реалізації спадкових прав, оскільки нотаріусом відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, на підставі ст. ст. 1221, 1261 ЦК України просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] просили задовольнити позов на підставі обставин, зазначених у позові. Представник відповідача, за довіреністю Ю.В,Шаталінська просила розглянути справу за її відсутністю. Вислухавши позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). За змістом пп. 4, 5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2004 р. відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 р. Про що також зазначено в правовому висновку Верховного суду України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 р. у справі № 6-138цс13). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963р. часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Тобто часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року. Згідно заповіту від 04.02.1984 року [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті 4/16 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], [PERSON] (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с.15). Після смерті [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем є [PERSON], позивач по справі (а.с.13). На заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], яку він отримав після смерті своїй матері [PERSON], нотаріус Ларін О.С. 26.01.2016 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як заявником не було надано правовстановлюваних документів на зазначену частку житлового будинку (а.с.10). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] жив та доглядав за своєю матерю [PERSON] в її будинку по [ADDRESS] день її смерті в 1992 році, а також і після цього, до дня своїй смерті. Таким чином встановлений факт постійного проживання [PERSON] ([INFO], який помер [INFO] року) разом із своєю матір'ю - [PERSON] (яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]) на час відкриття спадщини. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В позовної заяві [PERSON] не ставилося питання про визнання право власності за її батьком [PERSON] на 1/4 частину будинку по [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Тому суд не розглядав дане питання у судовому засіданні. Сама позивач [PERSON] має право на спадщину, тобто на майно яке належало її батькові [PERSON] на день його смерті [INFO] року. Так як у судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] на день смерті [INFO] року був власником 1/4 частину будинку по [ADDRESS] яка раніше належала його матері, позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія АВ №0665588 від 12.12.2015 року [PERSON] є інвалідом другої групи, тому звільняється від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір». Сплачений [PERSON] судовий збір за квитанцією № 0.0.499531342.1 від 02.02.2016 у сумі 551.20 грн. та за квитанцією № 0.0.499530842.1 від 02.02.2016 у сумі 551.20 грн. слідує повернути їй за належністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved