Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

19 жовтня 2017 року представник товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 46500 грн. 61 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500338379 від 23 січня 2013 року на суму 19944 грн. 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500338379 від 23 січня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, має непогашену заборгованість перед позивачем згідно додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року за кредитним договором № 500338379 від 23 січня 2013 року в сумі 46500 грн. 61 коп., з яких 18318 грн. 15 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 15782 грн. 46 коп. заборгованість по процентам та комісією, 12400 грн. пеня, штраф, неустойка. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № 500338379, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 19944 грн. з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, дата остаточного повернення якого становить 25.01.2016 року (п.2.1,2.2,2.3). 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500338379 від 23 січня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання киї належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500338379 від 23 січня 2013 року в сумі 46500 грн. 61 коп., з яких 18318 грн. 15 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 15782 грн. 46 коп. заборгованість по процентам та комісією, 12400 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, остання зобовязання, передбачені кредитним договором не виконала, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 500338379 від 23 січня 2013 року, яка згідно розрахунку заборгованості складає 46500 грн. 61 коп., з яких 18318 грн. 15 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 15782 грн. 46 коп. заборгованість по процентам та комісією, 12400 грн. штраф. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved