Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

18.03.2021 до суду надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.02.2015 року, яка станом на 04.02.2021 становить 30\~829, 91 грн., і складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту 29\~329,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1500,88 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 227 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулося до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.02.2015, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, вона була повністю проінформована про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві. Проте, наразі відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 04.02.2021 має заборгованість перед позивачем у розмірі 30\~829, 91 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР №01-71/4343 від 24.03.2021 на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.05.2020 по теперішній час. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Учасники справи в судове засідання двічі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 13.02.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжку картку, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідно до вказаного договору відповідач отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 04.02.2021 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 30\~829,91 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 29\~329,03 грн., заборгованості за простроченими відсотками, 1500,88 грн. Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13.02.2015 не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими була ознайомлена позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком. Витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитної картки\~«Універсальна» та\~Умови та\~правила надання\~банківських послуг\~у Приватбанку\~не містять\~підпису відповідача,\~а тому\~їх не\~можна розцінювати,\~як складову\~кредитного договору,\~укладеного між\~сторонами 13.02.2015\~шляхом підписання\~анкети-заяви.\~Зважаючи на\~наведене,\~відсутні підстави\~вважати,\~що сторони\~у письмовому\~вигляді обумовили\~розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Крім того, з підписаної відповідачем заяви не вбачається, що остання мала намір отримати кредит саме на умовах тарифів за карткою «Універсальна», які долучено до позовної заяви, адже в анкеті-заяві відсутня відповідна позначка. Слід зазначити, що позивачем до позовної заяви додано клопотання про огляд веб-сайту, в якому позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 5, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.12.2016 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 345-377 повного договору. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч.7 ст.85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. У клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі. Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність станом на 28.12.2016 тієї чи іншої редакції Умов та Правил надання банківських послуг. Враховуючи викладене, огляд веб-сайту не зможе довести обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, зокрема такий огляд не змінить тих обставин, що Умови та Правила неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин, а саме з 13.02.2015 до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Також, огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані, а отже й обставини щодо недоведеності, що саме ці Умови та Правила розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Таким чином, клопотання позивача про огляд веб-сайту, яким позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню. Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, банк посилався у тому числі і на вимоги ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Анкета-заява від 13.02.2015, яка підписана [PERSON] не містить відомостей щодо погодження сторонами розміру відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення вищевказаних відсотків, у позовній заяві посилався у тому числі на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, у редакції, яка почала діяти з 01.03.2019, і відповідно до якого у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України, не у розмірі, встановленому законом (3% річних), а у розмірі, зазначеному в Умовах та правилах надання банківських послуг (84%). Проте, як вже зазначалось, Умови та правила банківських послуг, на які посилається позивач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 13.02.2015, оскільки вони не підписані позичальником і більш того, як зазначено у самій позовній заяві вказані Умови та Правила надання банківських послуг почали діяти лише з 01.03.2019, а відтак викладені у них тарифи не можуть бути застосовані до [PERSON] , яка підписувала анкету-заяву 13.02.2015. Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за процентною ставкою 84%. Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, які розраховані виходячи із процентної ставки, що зазначена у розрахунку заборгованості, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах. Позовні вимоги про стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 3% річних, Банком не заявлялись і позивачем не було надано суду першої інстанції відповідний розрахунок відсотків у вказаному розмірі. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1500,88 грн., є необґрунтованими. В анкеті-заяві позичальника від 13.02.2015 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Оскільки [PERSON] , не сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29\~329,03 грн., яке визначено Банком, як прострочене тіло кредиту, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості за тілом кредиту, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2159,5 грн. (2270 грн. х 29\~329,03 грн./30 829,91 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial