Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

18 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківвської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявник пояснила, що вона народилася 23 грудня 1958 року в с.Крючки Савинського району Харківської області .23 липня 1976 року вона була прийнята на роботу та отримала трудову книжку. [INFO], вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Волоськобалаклійській сільській раді Шевченківського району Харківської області. 25 березня 1979 року вона прийнята на роботу та отримала трудову книжку колгоспника. При видачі книжки колгоспника її по батькові невірно вказали ,як «[PERSON]», а також невірно вказала рік народження 1958. Все це з'ясувалось , коли вона звернулась для оформлення пенсії. Виправити помилку в адміністративному порядку немає можливості , внаслідок того ,що колгосп де вона працювала ліквідовано. В зв'язку з допущеними помилками в офіційному документі щодо написання її по батькові та року народження, вона позбавлена можливості оформити пенсію. Тому звернулася до суду та просить встановити той факт, що трудова книжка колгоспника від 20 квітня 1979 року виписана на ім'я [PERSON],1959року народження , належать їй і всі записи в ній стосуються її. Заінтересована особа: представник Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи , вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ,виданого в с.Крючки Савинського району Харківської області 13 січня 1959 року), [INFO] народилась [PERSON] . 11 листопада 1978 року [PERSON] , [INFO] одружилася з [PERSON] Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON]. Свідоцтва (№[NUMBER] про професійно-технічну освіту виданого 17 липня 1976 року), атестат про отримання середньої освіти ,виданий 23 грудня 1984 року, засвідчують факт того ,що їх отримала [PERSON], та [PERSON], [INFO]. З паспортп громадянина України (серія [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 10 квітня 1998 року) вбачається ,що його отримала , [PERSON], [INFO]. 20 квітня 1979 року [PERSON] була виписана трудова книжка колгоспника (серія [NUMBER]), виходячи з якої, заявник розпочала свою трудову діяльність, та працювала на різних підприємствах та установах. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, що знають [PERSON] [INFO] ,тривалий час, працювали разом , відмічали її день народження, тому засвідчили ,що [PERSON] , [INFO] , яка зазначена в трудовій книжки колгоспника та [PERSON] , [INFO] є одна і таж особа. Виходячи з вищевикладеного, документів оглянутих судом . пояснень свідків встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] одна і та особа, і трудова книжка колгоспника та записи зроблені в неї , видані на ім'я однієї стосуються іншої. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином встановлення факту належності право установчого документу має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення пенсії, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Outcome: approved