overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особу такою, що втратила право користування житлом. Вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2017 року №1-145 йому належить квартира [ADDRESS]. З 14 лютого 2006 року у квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON], [INFO]. У 2014 році відповідач разом зі своїм чоловіком, з яким офіційно не перебуває у шлюбі, виїхали мешкати до м. Абакан Російської Федерації. Своїми діями відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні його власністю, визнавши відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: судовою повісткою. До суду він надав заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без його участі. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Судові повістки відповідачу вручалися комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №62/2017 від 12 травня 2017 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту б/н від 27 квітня 2017 року, виданого територіальним комітетом мікрорайону № 3 «Сонячний» м. Дружківка Донецької області, у 2011 році [PERSON] виїздила до м. Абакан Російської Федерації, тобто не проживає у [INFO]. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Та обставина, що відповідач зареєстрована у квартирі позивача, порушує його права як власника квартири, а саме: позивач, не отримуючи ніяких доходів відповідача, оплачує за неї комунальні послуги. Крім того, він не має можливості розпорядитися майном, яке йому належить. Відповідач є членом сімї власника квартири - його рідною сестрою, але вона з 2011 року не проживає у квартирі без поважних причин, тобто, відповідно до ст. 405 ЦК України, вона втратила право на користування цим житлом, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 03.08.1979 року, який зареєстрований Хорпійською радою міста Івделя Свердловської області. Від даного шлюбу у подружжя малолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності з підтриманням позовних вимог, строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільно господарство не ведуть з січня 2000 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 03.08.1979 року Хорпійською сільською радою міста Івделя Свердловської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 03.08.1979 року, серія ІІ-АИ № 496428, актовий запис № 3. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в звязку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], серії ІВЛ №442661, виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 6 квітня 2016 року, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище відповідача [PERSON] та перебування на його утриманні ще однієї дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 06.09.1995 року у Хотинському відділі РАГС управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 92, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою і не перебуває на їхньому утриманні. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вони перестали розуміти одне одного. У них різні погляди на життя та сімю. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, зявилося образливе відношення, сварки, суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Подальше спільне життя є не можливим. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 06.09.1995 року у Хотинському відділі РАГС управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 92. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Бариська». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON]М в судовому засіданні позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06.09.1995 року у Хотинському відділі РАГС управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 270839. У сторін від спільного подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 023595. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, небажання позивача зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Вказала, що відповідно до спадкового договору від 28 березня 2017 року їй належить квартира [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрований колишній співмешканець її покійної сестри - [PERSON]. Своїми діями відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею у будинку № 69 квартири № 35 по вул. Космонавтів в м. Дружківці Донецької області. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судові повістки відповідачу вручалися управлінням житлового будівельного кооперативу «Гвоздіка» м.Дружківка Донецької області. Суд вважає, що відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Квартира № 35, що розташована у будинку № 69 по вулиці Космонавтів в м. Дружківка Донецької області, належить позивачу [PERSON] на підставі спадкового договору на квартиру від 28 березня 2017 року. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 квітня 2017 року № 85716846 підтверджено, що 1/1 частка квартири [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до довідки б/н від 10 травня 2017 року, виданої управлінням житлового будівельного кооперативу «Гвоздіка» м.Дружківка Донецької області відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці права власник втрачає разом із втратою права власності на майно. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своєю квартирою. Та обставина, що відповідач зареєстрований у квартирі позивача, порушує права останньої як власника квартири володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідач не є членом сімї власника квартири, тому він втратив право користуватися житловим приміщенням у цій квартирі разом з втратою права власності на неї. У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2011 року. Від даного шлюбу мають доньку Мілану, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить суд змінити їй прізвище на Десенко. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.07.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №084545 від 29.07.2011 року, актовий запис №164 (а.с.3). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.10.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, вказала, що спільно з відповідачем господарство не ведеться, строк на примирення просила не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 19.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-БВ № 118400, актовий запис № 2051. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 262123. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

17 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі по остаточному розрахунку при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив суду, що остаточний розрахунок по заробітній платі відповідачем був проведений 25.05.2017 року, а тому просив з часу звільнення з роботи, а саме з 04.04.2017 року по 25.05.2017 року стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову та пояснив суду, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, до якого призвів позивач будучи на посаді директора, не змогли в день звільнення провести повністю розрахунок, а тому відсутня вина відповідача в не проведенні розрахунку з позивачем по заборгованості заробітної плати. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював на посаді директора Навчальної організації «Чернігівська автомобільна школа» Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України та 04.04.2014 року був звільнений з роботи за власним бажанням. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Зокрема відомостями зарахувань на картрахунки працівників [PERSON] 04.04.2017 року було перераховано заробітну плату за березень 2017 року - 7080 грн., 17.05.2017 року заробітну плату за квітень 2017 року - 3124 грн. 38 коп. та 25.05.2017 року заробітну плату за квітень 2017 року 3000 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відомістю зарахувань на картрахунки працівників №24 від 25.05.2017 року підтверджується, що остаточна заборгованість по заробітній платі позивача була проведена 25.05.2017 року в сумі 3000 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобовязано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Середньоденна заробітна плата позивача становить 198 грн. 23 коп., що підтверджується довідкою виданою Навчальною організацією «Чернігівська автомобільна школа» Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України №27 від 09.06.2017 року. Таким чином, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку за період з 05.04.2017 року по 24.05.2017 року включно, що становить 32 робочих днів в розмірі 6343 грн. 36 коп. (198,23х32=6343,36). При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обовязкових платежів на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

17 травня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 серпня 2000 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved