Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

18 травня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: Донецька область, місто Білозерське місто Добропілля, вул. імені [PERSON], 31/4, на підставі договору міни від 16 вересня 1996 року. З 10 лютого 2010 року у вказаній квартирі зареєстрована її дочка [PERSON], [INFO]. Проте остання вже більше семи років за адресою місця реєстрації не проживає. Позивач має намір продати квартиру, тому просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, місто Білозерське місто Добропілля, вул. імені [PERSON], 31/4. Позивач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягає. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явилась, надала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.33). З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: Донецька область, місто Білозерське місто Добропілля, вул. імені [PERSON], 31/4, належить позивачу [PERSON], що підтверджується договором міни від 16 вересня 1996 року (а.с.5), копією реєстраційного посвідчення форми № 3 (а.с.6), копією домової книги (а.с.7). [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], вул. імені [PERSON], 31/4, що підтверджується копією домової книги та довідкою виконавчого комітету Білозерської міської ради (а.с.7-8). Звертаючись до суду з позовом позивач надав акт, виданий приватним підприємством БРЕС «Прогрес» від 10 травня 2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] за адресою м. Білозерське вул. імені [PERSON], 31/4, зареєстрована, проте більше семи років не проживає (а.с.9). Відповідно до\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~ власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 Цивільного кодексу України\~ власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 156 Житлового кодексу Української РСР\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідач була зареєстрована і проживала в спірній квартирі з дозволу позивача, який є власником квартири. Але більше одного року без поважних причин відповідач в зазначеній квартирі не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2\~ ст. 405 Цивільного кодексу України\~ член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, місто Білозерське місто Добропілля, вул. імені [PERSON], 31/4.

Outcome: approved