Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

18 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року, від якого має спільну з відповідачем дитину - сина [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем не склалися, шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання дитини не надає. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково суду пояснила, що вона не працевлаштована, шукає роботу. Зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте доходів від підприємницької діяльності не отримує. Проживає одна з сином, в шлюбі не перебуває, інших дітей не має. Сину 14 років, він навчається у 8 класі, у зв'язку з його навчання в школі вона сплачує близько 800 грн. на місяць. Здоров'я її та сина нормальне. Вказала, що відповідач з 2006 року дитину не утримує, лише дарував подарунки на Новий рік та день народження. У відповідача дружини та дітей немає, він здоровий, чи працює відповідач на даний час їй не відомо. Зазначила, що відповідач має вищу юридичну освіту, раніше працював спеціалістом по розвитку торгівельної мережі в ЗАТ «Вентиляційні системи». Відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року, у 2006 році шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 08 грудня 2000 року), який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. З урахуванням повідомлених позивачем обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved