Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

18.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 15.03.2016р. (а.с.181-182,т.1), до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує на те, що у 2013 році відповідачка зі своїм сином розпочала самовільне будівництво готелю на земельній ділянці по вул. Толстого,86 в м. Бердянську На початку будівництва було пошкоджено її майно паркан, господарча будівля, стіна і дах її будинку. Самовільне будівництво здійснювалося відповідачем з порушенням вимог ДБН, внаслідок чого 02.12.2013 року її будинок був відключений від системи газопостачання, яке до сьогодні не відновлено. Рішенням суду від 02.09.2015 року [PERSON] було зобовязано знести за власний рахунок реконструйований будинок. Їй та її чоловіку [PERSON] була завдана тяжка шкода, яка виразилася в понесенні її родиною неочікуваних витрат на відновлення майна і забезпечення опалення взимку. ЇЇ стабільний пенсіонерський спосіб життя було порушено, вони вимушені були будувати паркан, господарчу споруду, будувати і утеплювати стінку хати, переробляти зруйнований дах. Серед зими їм терміново прийшлося будувати піч у будинку, купувати піч-буржуйку для ванної кімнати, купувати вугілля, шукати дрова. В результаті чого їм була завдана шкода здоровю, погіршився емоційно-психологічний стан. Вже три роки родина живе в умовах постійного стресу. Вони відчувають постійні незручності, не мають можливості користуватися гігієнічними спорудами тому, що вони не опалюються. Несуть великі фінансові затрати. Також [PERSON] і [PERSON] шляхом шахрайських дій підробили технічну документацію і присвоїли по паркану три метра землі і їй довелося відновлювати документи. Злочинними діями відповідачки їй заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі 41448,74 грн. і матеріальна шкода - 100000 грн., яку вона просить стягнути з [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду додатково пояснила, що вона є власником будинку №86-а по вул. Толстого в м. Бердянську. Власником будинку №86 по вул. Толстого є [PERSON] Восени 2012 року син відповідачки [PERSON] самовільно зніс паркан, який стояв на межі їхніх земельних ділянок і встановив його частину з боку вул. Чубаря. З приводу самоправних дій [PERSON] вона зверталася в міліцію. У 2013 року [PERSON] розпочала будівництво готелю. У вересні цього ж року вона знесла свій старий будинок, який мав спільну стіну і стояв під одним дахом з її будинком. Внаслідок цього був пошкоджений дах її будинку і стіна. Через незаконне будівництво відповідачкою багатоповерхового будинку впритул до її будинку і котельної, в якій встановлений газовий котел опалювання будинку, у вентиляційних каналах зявилася зворотна тяга, що спричиняло самовільне відключення котла. Працівниками ПАТ «Запоріжгаз» її будинок було відключено від газопостачання про що складено акт від 02.12.2013 року. Рішенням суду від 02.09.2015 року [PERSON] було зобовязано знести за власний рахунок реконструйований будинок. До цього часу самовільно збудований відповідачкою будинок не знесений, газопостачання до її будинку не відновлено. Внаслідок неправомірних дій відповідачки їй спричинено матеріальну шкоду, а саме на встановлення нового забору по межі з відповідачем нею затрачено 5485 грн. на купівлю зварювального апарату, цементу, брусу, профлистів, гвинтів, біт, саморізів, електродів, металевих кутів, фарби ( а.с.25,26,27,28,29,30,45, т.1); на відновлення та утеплення стіни будинку вона витратила 3257 грн., а саме на придбання щебеню, цементу, відсіву для укріплення фундаменту під стіною, на купівлю цегли, піску, цементу, пінопласту, сітки полімерної шпаклівки, прес шайб, фарби (а.с.16,17,18,19, т.1). На ремонт даху, а саме на купівлю шиферу і конька витратила 412,10 грн. (а.с.19,20,т.1). На відновлення пічки в будинку вона витратила 7283 грн., а саме на придбання сажотруски, колосників, духовки, чавунних плит, топочних дверей, шуберу, на оплату роботи пічника (а.с.31-32, т.1). Через відсутність опалення в бані розмерзлися лічильник води і бойлер. Їй довелося купляти новий лічильник за 80 грн. (а.с.44), новий бойлер за 1329 грн., котел (буржуйку) за 2037,94 грн. (а.с.43, т.1). Здійснювати утеплення приміщення бані пінопластом, фарбувати стіни (а.с.45,46, т.1). Всього вона витратила 5019 грн. На придбання вугілля вона витратила 3320 грн. (а.с.82,83, т.1). Крім цього впродовж 2013-2015 років вона була вимушена витрачати кошти на листування з різними організаціями і посадовими особами впродовж 2013-2015 років ( 79,54 грн, 134,15 грн., 39,90 грн.), здійснення ксерокопіювання (456,65 грн.), на поїздку до м. Києва і зворотно (306,96 грн.). За послуги захисника вона сплатила 5100,грн. (а.с.35-71, 74-78,85). У лютому 2014 року у неї вийшов з ладу компютер і колонки до нього. Це сталося через попадання до компютера сажі і пилу з пічки. На його ремонт було витрачено 313 грн. (а.с.84). Після того, як [PERSON] продала свою земельну ділянку [PERSON], технік з будівництва сказав їй, що сусіди зайняли 3м. її землі. Вона звернулася до землевпорядної організації з метою проведення геодезичних робіт на земельній ділянці, виготовлення технічної документації з встановлення меж земельної ділянки на місцевості, на що вона витратила 7772,66 грн. Спричинена відповідачем моральна шкода полягає в тому, що було порушено її звичайний спосіб життя, вона вимушена була витрачати свій час і немалі грошові кошти на відновлення свого пошкодженого майна, звертатися до різних організацій з приводу припинення самовільного будівництва і відновлення її порушених прав. З 2013 року вона почала часто хворіти на простудні захворювання, на нервовій почві в неї почалося висипання на тілі (а.с.88-89, т.1). Весь цей час вона відчуває моральні страждання і переживання. Моральну шкоду вона оцінює у 100000 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем не доведено наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем не доведено, що знесений сином відповідачки [PERSON] паркан був її особистою власністю і яка є вина [PERSON] у його знесенні. Дійсно рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.09.2015 року було встановлено, що [PERSON] почала будівництво будинку без дотримання будівельних норм. Однак цим рішенням не встановлено, що внаслідок самочинного будівництва позивачу [PERSON] спричинена якась матеріальна чи моральна шкода. [PERSON], як власник будинку №86 по вул. Толстого, на власний розсуд має право розпоряджатися своїм майном, в тому числі знести своє нерухоме майно. Стіна, яка зєднувала будинки позивачки і відповідачки є несучою стіною. Доказів того, що внаслідок знесення будинку [PERSON] була пошкоджена стіна позивачем не надано. Нею не надано жодного акту технічного обстеження її будинку і кошторису проведених ремонтних робіт. Позивачем також не надано доказів на підтвердження необхідності купівлі бойлеру, лічильника води, котлу. Вимоги позивача про відшкодування їй витрат на листування з різними організаціями і посадовими особами, здійсненням копіювання, поїздки до м. Києва вважає безпідставними, оскільки позивачем не доведено причинного звязку між протиправністю дій відповідача і цими витратами. Так позивачка надсилала різного роду заяви, скарги на адресу Президента України, прокуратури, навіть на адресу посольства США, а тому є не зрозумілим чому ці витрати мають бути покладені саме на відповідачку. Вимоги позивачки щодо відшкодування витрат на виготовлення технічної документації на земельну ділянку є безпідставними і не доведеними, оскільки жодного спору між позивачем та відповідачем стосовно користування земельними ділянками не було. Покладання на відповідача витрат з проведення реєстрації права власності на земельну ділянку і виготовлення у звязку з цим технічної документаціє є безпідставним. Також зауважує на тому, що позивач не довела ніяким доказами витрати, понесені нею на послуги адвоката. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що у 2012 році [PERSON] зніс паркан, який стояв на межі земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] З цього приводу [PERSON] зверталася до міліції про притягнення його до кримінальної відповідальності. [PERSON] із чоловіком за власні кошти у 2015 році встановили новий паркан. У 2013 році [PERSON] почала зводити багатоповерховий будинок. Знесла свій старий будинок, який знаходився під одним дахом з будинком [PERSON] Внаслідок цього був пошкоджений дах над будинком позивачки і стіна будинку. Через побудований багатоповерховий будинок впритул до будинку позивачки, у [PERSON] почав гаснути газовий котел, яким опалювався будинок. Через це будинок [PERSON] взагалі відключили від газопостачання. В зиму вона залишилася без опалення. Терміново вона почала відновлювати пічне опалення в будинку. Все робила за власні кошти. Через відсутність опалення у бані розмерзлися труби води, бойлер. [PERSON] за власні кошти встановила новий бойлер і купила пічку буржуйку. Свідок [PERSON], чоловік позивачки, надав суду показання ідентичні поясненням позивачки. Зауважив на тому, що встановлення паркану, відновлення даху, укріплення і утеплення стіни будинку здійснювали за власні кошти, своїми силами. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України \~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №86-а по вул. Толстого в м. Бердянську та земельної ділянки під цим будинком площею 0,0238 га (а.с.169,170, т.1). Відповідач [PERSON] є власником сусіднього будинку №86 по вул. Толстого в м. Бердянську (а.с.107-111, т.1). Земельна ділянка під будинком №86 по вул. Толстого в м. Бердянську належить на праві власності [PERSON] га підставі договору купівлі- продажу від 03.09.2014р.( а.с.112-116, т.1). Рішенням Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 02.09.2015 року у справі за позовом Державної архітектурно- будівельної інспекції України у Запорізькій області до [PERSON], третя особа [PERSON], [PERSON], про зобовязання знести самочинно збудовану споруду, було встановлено, що у 2013 році [PERSON] почала будівництво будинку по вул. Толстого, 86 в м. Бердянську на підставі повідомлення про початок будівельних робіт, до якого були внесені недостовірні відомості, а також без дотримання будівельних норм, тобто здійснила самочинне будівництво. За цим рішенням [PERSON] зобовязано знести за власний рахунок реконструйований житловий будинок (а.с.172-174, т.2 ) Рішення суду набрало законної сили 22.09.2015 року. До цього часу рішення суду відповідачем не виконано. Під час будівництва самочинної триповерхової будівлі відповідачем був знесений її старий будинок, який мав спільну стіну та дах з будинком позивачки ( а.с.110-112). Внаслідок чого стіна і дах у будинку позивачки були пошкоджені. Встановлені обставини підтверджуються показаннями свідків та відеоматеріалами, долученими до справи ( а.с.114). Для відновлення даху позивачка придбала і встановила шифер на суму 298,60 грн. (а.с.29), коньок вартістю 30,00 грн. (а.с.19), цвяхи шиферні на суму 43,50 грн. (а.с.18), всього на суму 372,10 грн. На підтвердження відновлення і утеплення пошкодженої стінки позивачка надала квитанції на придбання пенопласту на суму 495,00 грн. (а.с.16), сітки шпакліковчної на суму 25,00 грн. (а.с.16), полімерної фарби 165,00 грн. (а.с.17), вапна, колору, фарби, пензлів на суму 218,00 грн. (а.с.18), прес шайби на суму 40,00 грн. (а.с.19), ґрунтовки на суму 23,00 грн. і 23,50грн. (а.с.21), всього на суму 990,00 грн. На підтвердження придбання цегли у кількості 493 шт., 1 куб.піску, 10 мішків цементу для укріплення стіни, використання найманої праці працівників позивачка не надала суду жодного доказу. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача коштів, понесених позивачем на відновлення даху і стіни будинку у сумі 372,10 грн. і 990,00 грн. відповідно. 02.12.2013 року будинок позивача був відключений від системи газопостачання, про що складено акт на відключення газового обладнання. Як було встановлено працівниками газової служби, димові та вентиляційні канали в будинку позивача знаходяться у несправному стані. Причиною несправності є перекидання тяги через знаходження димохідного та вентиляційного каналів у зоні вітрового підпору, яка виникла внаслідок будівництва споруди за адресою Толстого, 86. До цього часу газопостачання до будинку не відновлено (а.с.6-7,163-166, т.1, а.с. 33-37,175 т.2). Оскільки будинок позивача взимку залишився без опалення, їй довелося відновлювати пічне опалення у будинку. На підтвердження чого позивачка надала суду квитанції на придання 5 сажотрусок на суму 100,00 грн., духовки і колосників на суму 370,00 грн. (а.с.31), плити чавунної, колосників, дверки топочної, дверки піддувайла, шуберу всього на суму 1030 грн. (а.с.32). Всього на суму 1500,00 грн. На підтвердження використання найманої праці пічника позивачем не надано суду належних доказів. Для опалення будинку позивачу довелося купляти у грудні 2013 року вугілля на суму 1160,00 грн. (а.с.82). Разом з тим, суд не може прийняти в якості належного доказу накладну на вугілля від 16.09.2014р. на суму 2160,00 грн. (а.с.83), оскільки накладна на відпуск вугілля не є документом, який підтверджує оплату товару. Квитанції про оплату цього товару позивачем суду не надано. Таким чином у звязку із спричиненням шкоди майну позивачки, необхідністю його відновлення їй була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 4022,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди спричиненої сином відповідачки [PERSON] знесенням паркану на суму 5485,00 грн., то суд приходить до висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження належності особисто позивачу знесеного паркану, який стояв на межі земельних ділянок. Судом також не встановлено причинно-наслідкового звязку між шкодою та протиправною поведінкою відповідача [PERSON] Не можуть буди задоволені вимоги позивача про стягнення шкоди у сумі 5019,00 грн, які вона витратила на утеплення бані і встановлення в бані котлу (буржуйки) вартістю 2097,9 грн., бойлеру вартістю 1329,00 грн. (а.с.43,т.1), лічильника води вартістю 80,00 грн., , оскільки позивачем не надано суду жодного переконливого доказу на підтвердження причинного звязку між понесеними позивачем витратами і протиправними діями відповідачки. Жодних доказів на підтвердження того, що бойлер та лічильник води вийшли з ладу через неправомірні дії відповідачки суду не надано. Не доведена також належними доказами необхідність встановлення котла в бані та її утеплення. Надана суду в якості доказу декларація про прийняття вантажу котлу (а.с.4, т.1) не може бути належним і допустимим доказом дійсної купівельної вартості товару. Не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] витрат, які вона несла протягом 2013-2015 на листування з різними організаціями і посадовими особами, на здійснення ксерокопіювання, на поїздку до м. Києва і зворотно, на ремонт компютера, виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянки, оскільки позивачем не доведено причинного звязку між понесеними витратами і протиправними діями (бездіяльністю) відповідача [PERSON] Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат, понесених з наданням їй правової допомоги захисником у розмірі 5100,грн. Відповідно до ст.ст. 79,84 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК Зазначені витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, тому вони не можуть стягуватися як збитки. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем не надано суду жодного доказу. Що стосується вимог позивачки про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн., то суд приходить до наступного. За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивач у позовній заяві посилаються на те, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], повязаних з пошкодженням стіни і даху будинку, відключенням будинку від газопостачання, був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився її емоційно-психологічний стан, її родина вже три роки живе в умовах постійного стресу. Вона почала часто хворіти на застудні захворювання, на нервовому грунті у неї зявилися висипання на тілі. На підтвердження цього надала суду виписку з амбулаторної картки хворого №390 від 07.12.2015р., довідку КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянської міської ради від 10.12.2015р. №1354 ( а.с.3,4 т.1), виписки з медичної картки (а.с.176-191, т.2). Як встановлено у судовому засіданні, позивач, у звязку з пошкодженням її майна, відключенням її будинку від газопостачання, безумовно зазнала душевних страждань і переживань. Був порушений її звичайний спосіб життя, їй довелося докладати додаткових зусиль щоб відновити це майно. Враховуючи характер негативних наслідків, душевних страждань позивача, яких вона зазнав у звязку з пошкодженням її майна, відключенням в зиму її будинку від газопостачання, тривалість цих страждань, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про можливість стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В п.36 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам розяснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову ( частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір ( наприклад його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-УІ). Судом будо встановлено, що при подачі позову майнового характеру позивачем була визначена ціна позову 141448,74 грн., тобто позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 1414,48 грн. Фактично нею було сплачено 1487,20 грн, тобто на 72,71 грн. більше. Вказана сума переплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу на підставі ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ч. 2 ст. 80 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково ( на 6,38%), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 90,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial