Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

19.06.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнив 19.10.2020, в обґрунтування якого зазначив, що вона працює в ДП «Енергосталь». Відповідач щомісяця нараховано заробітну плату , але не здійснено її виплату. Починаючи з лютого 2019 по вересень 2020 відповідачем нарахована, проте не виплачена зарплата. Також позивач вказує, що відповідачем частково сплачено заборгованість по заробітній платі. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, з урахуванням уточнених вимог, стягнути заробітну плату у сумі 25827,19 грн. Позивач до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, уповноважив представника [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. 01.10.2020 представником відповідача подано заяву у якій зазначено, що позивачу частково сплачено заборгованість по заробітній платі. Станом на 29.09.2020 сума не виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 становить 10206,55 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] працює в ДП «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на посаді головного спеціаліста відділу обладнання та комплектації, що підтверджується копією наказу №774-к від 26.06.2015 та копією трудової книжки. Відповідно до довідки №Б-02/599 про розмір нарахованої та не виплаченої заробітної плати станом на 29.09.2020 становить 10206,55 грн за період з 01.01.2020 по 31.03.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4- рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням викладено позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тобто, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по заробітній платі у сумі 10206,55 грн. При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, на підставі п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», яка визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Ч.6 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» визначено, що прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2020 становить 2102 грн. Отже, розмір судового збору становить 840,80 грн. На підставі ст. ст. 47, 116, 117, 233 КЗпП України,

Outcome: partial