Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

17 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 30 січня 1988 року міським відділом ЗАГС м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №173. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Внаслідок цього між ними часто виникали непорозуміння та суперечки, які негативно впливали на їхні стосунки та її психологічний стан. Заходи, які вони вживали для збереження сім`ї жодних позитивних результатів не давали. Більше двох місяців вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. На даний час між ними відсутнє почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 14 травня 2019 року поштовим зв`язком від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі і через розміщення на сайті суду оголошення про його виклик. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки в судове засідання всі учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 30 січня 1988року міським відділом ЗАГС м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №173 (а.с.5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів та різних поглядів на життя. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved