Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

17 листопада 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. 16 червня 2015 року [PERSON] (далі позивач) уклала шлюб з [PERSON] (далі відповідач), який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1212. 22 жовтня 2015 року від спільного шлюбу у сторін по справі народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. В подальшому, [INFO] від спільного шлюбу у сторін по справі народилася дитина [PERSON] . Попри це, позивач зауважила, що наразі шлюбні відносини фактично припинені. Просила шлюб розірвати, строк на примирення не призначати. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] надіслав до канцелярії суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу. Заяви, клопотання. 15 грудня 2021 року на адресу суду надійшли заяви від позивача та відповідача по справі, згідно яких позивач просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти їх задоволення (а.с. 25-26). Процесуальні дії у справі. 25 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 21-22). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що 02 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 11168, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] , про що 09 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 223, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 6). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 липня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 1212, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що позивач наполягає, а відповідач не заперечує відносно задоволення позовних вимог, оскільки шлюбні відносини фактично припинились, зберегти сім`ю не є можливим. Верховний Суд (справа №456/848/16) в постанові від 03 грудня 2020 року зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Стаття 24 СК України регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дане положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації\~прав людини,\~прийнятої Генеральною\~Асамблеєю ООН\~10\~грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Також, згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Положення частини четвертої статті 206 ЦПК України регламентують, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved