Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

19 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2018 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 13 лютого 2017 року був розірваний. Від даного шлюбу вони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, батько добровільно з 06 квітня 2018 року не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 11 січня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], надала суду відзив на позовну заяву, яким відповідач частково позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у стягненні аліментів за період, що передує зверненню до суду, тобто з 07 квітня 2018 року по 19 грудня 2018 року, оскільки сплатив вказану заборгованість, крім того має на утриманні малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що між нею та відповідачем була укладена угода про виплату аліментів на утримання дітей в розмірі 14400 гривень, відповідно до якої відповідач мав виплатити їй вказані грошові кошти до 06 квітня 2018 року, але дане зобовязання ним було виконано несвоєчасно. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечила проти задоволення позову, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Між [PERSON] та [PERSON] 24 листопада 2006 року було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 219282, актовий запис № 62 від 20 лютого 2007 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 219281, актовий запис № 295 від 27 серпня 2010 року.(а.с.5,6) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвано, рішення набрало законної сили 24 лютого 2017 року. (а.с. 7) З копії заяви [PERSON], завіреної приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] 06 квітня 2017 року вбачається, що відповідач має перед позивачем, [PERSON] грошовий борг по сплаті аліментів у сумі 14400 грн. 00 коп., які зобовязується виплатити до 06 квітня 2018 року рівними частинами по 1200 грн. 00 коп. кожного місяця. (а.с.8) Копіями квитанцій про поштовий переказ грошових коштів № 0225 від 27 жовтня 2018 року та № 0216 від 22 грудня 2018 року підтверджується сплата аліментів на користь [PERSON] у сумі 8500 грн. 00 коп. та 1000 грн. 00 коп. відповідно. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положеннями ч.\~1\~ст.\~191\~СК України\~визначено,\~що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З наявних у справі матеріалів суд не вбачає у діях відповідача ухилення від сплати аліментів, а тому, у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення аліментів за період, що передує зверненню з позовом, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., встановлений Законом України «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на день звернення з позовом до суду.

Outcome: partial