Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

17.12.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника заявника, адвоката Суханової Я.С., з проханням : встановити факт народження [PERSON] , жіночої статі, яка народилася в м.Донецьк Донецької області, Україна, [INFO] у матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки Азербайджану; вказати в актовому записі про народження, що матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянка Азербайджану, батьком дитини - є [PERSON] , громадянин Азербайджану, відповідно до вимог ст.135 СК України. Свої вимоги заявник обґрунтовує наступним. [INFO] вона народила дитину жіночої статті - [PERSON] . Крім того зазначає, що у шлюбі, зареєстрованому повноважними органами РАЦС України, вона не перебуває, та не може отримати свідоцтво про народження дочки, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території. Встановлення факту народження заявнику необхідно для здійснення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, за змістом поданої заяви представник заявника просила заяву просили справу слухати без участі заявника та її представника. Від заінтересованої особи Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від 21.12.2021 № 61 23/22.8-28, за змістом якого зазначають, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян України актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , у громадянки Азербайджанської Республіки [PERSON] - не виявлено. Звертають увагу, що в наданих заявником документах виявлено розбіжності, а саме, що в долученому свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 02.09.2020, у графі батько зазначено « [PERSON] , громадянин Азербайджанської Республіки», а також у пред`явленому медичному свідоцтві про народження №528 від 17.08.2020 року, виданому Центральною клінічною лікарнею №6 м.Донецька, у п.9 «Батьки дитини знаходяться у зареєстрованому шлюбі, шляхом підкреслення правильних даних»; відповідно до свідоцтва вбачається, що реєстрація народження була проведена як дитина народжена у шлюбі. Вважають, що аналіз документів суперечить заявленим вимогам заявниці у заяві. Також просять звернути увагу, що згідно підпункту 5 пункту 7 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» обмін посвідки здійснюється у разі: досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку. Вважають, що надана посвідка на постійне проживання серії [NUMBER] від 09.12.2011 року, видана УГІРФО ГУ МВС України Київського РВ ДМУ в Донецькій області громадянці Азербайджанської Республіки [PERSON] , [INFO] , на даний час не дійсна, підлягає обміну з 2019 року, так як заявниці виповнилося 25 років. Дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник громадянки Азербайджанської Республіки [PERSON] , [INFO], 09.12.2011 року отримала Посвідку на постійне проживання серії [NUMBER] , місце реєстрації : [ADDRESS] . Строк дії посвідки: безстроково (а.с.6). За змістом підпункту 5 пункту 7 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №321, обмін посвідки здійснюється у разі: досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства. Разом із цим за змістом пункту 72 «Порядку» посвідка вилучається, визнається не дійсною та знищується у разі: 1) коли вона підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до посвідки (крім додаткової змінної інформації); 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) непридатності посвідки для подальшого використання; 4) скасування посвідки; 5) коли вона заявлена як втрачена або викрадена; 6) смерті особи, якій видано посвідку; 7) закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін такої посвідки до закінчення строку її дії; 8) оформлення посвідки з порушенням вимог законодавства; 9) неотримання посвідки іноземцем або особою без громадянства протягом шести місяців; 10) коли іноземець або особа без громадянства не звернулися для її обміну у строки, визначені пунктом 18 цього Порядку. Так, в силу вимог п.18 «Порядку», у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій). Проте, недійсність посвідки, не позбавляє заявника права на звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з даними медичного свідоцтва про народження №528, виданого на тимчасово окупованій території у м.Донецьку у заявника [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , [INFO] народилася дитини : дівчинка вагою 2730 г (а.с.4). Крім того, даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 вересня 2020 року та тимчасово окупованій території, про народження [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків: мати - [PERSON] , громадянка Азербайджанської Республіки, батько - [PERSON] , громадянин Азербайджанської Республіки (а.с.5) Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк віднесено до населеного пункту, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : а) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.012013 року №9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 45, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. В силу вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» д ержавна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до вимог ч. 4 та ч. 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження дитини підтверджено наданими у судовому засіданні письмовими доказами, с вимоги заявника слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Так, суд враховує, що в силу вимог ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як зазначає заявник, у шлюбі, зареєстрованому повноважними органами РАЦС України, вона не перебуває. З цих підстав, дані про зареєстрований шлюб, внесені до медичного свідоцтва про народження, та відомості про батька дитини, внесені до свідоцтва про народження (а.с.4-5), без реєстрації шлюбу батьками дитини в установленому законодавством України порядку, є недійсними та не мають для суду юридичної сили. Згідно ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Громадянин Азербайджанської Республіки [PERSON] до суду із самостійними вимогами щодо встановлення факту народження дитини та визнання батьківства не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. При цьому з урахуванням вимог ст.135 Сімейного кодексу України батьком дитини необхідно вказати - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved