Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

18.02.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, (а.с., 1 - 3), в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: - прийняти позовну заяву до розгляду та задовольнити її; - стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання в Університеті ім. Адама Міцкевича у Познані на факультеті політології та журналістики в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовуєж наступними обставинами справи та нормами права: Позивач 06.11.1999 уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . 16.03.2005 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що Кагарлицьким управлінням юстиції Київської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу вони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , котра після розірвання шлюбу між батьками проживала з матір`ю. Рішенням Кагарлицького районного суду від 17.09.2014. справа №368/1733/14-ц на користь позивача з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак з 01.10.2018 і на даний час навчається в Університеті ім. Адама Міцкевича у м. Познань, Польща, - на факультеті політології та журналістики. [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 1500 євро, згідно довідки виданої Університетом, яка перекладена на українську мову та завірена нотаріусом. Плановий термін завершення навчання - 30.09.2021. Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Польща про академічне взаємовизнання документів про освіту та рівноцінність ступенів від 11.04.2005, ВНЗ акредитовані в Польщі в рівній мірі, як і документи про здобуття освіти чи навчального ступеня, рахуються такими, що акредитовані і в Україні. Відповідач добровільно кошти на утримання доньки не надає. Відповідно до Ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, сип продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Місце роботи відповідача та розмір заробітної плати встановити не вдалося, оскільки ГУ ДФС у Київській області відмовило у наданні відповідної інформації, що під тверджується листом №6489Л4дб/10-36-08-03-13 від 21.11.2018. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про стягнення аліментів може бути поданий за місцем проживання чи перебування позивача. На виконання вимог ст. 175 ЦПК України повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору, заходи забезпечення позову та доказів не вживалися. 18.02.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 41). 21.03.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до підготовчого судового засідання на 14 год. 00 хв. 15.04.2019 року, ( а.с., 45 - 46). 15.04.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 24.04.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача, ( а.с., 51). 24.04.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 25.06.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, ( а.с., 58). 25.06.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 10.07.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, ( а.с., 64). Одночасно судом було здійснено виклик відповідача [PERSON] до суду через офіційний портал «Судова влада України» веб сторінка Кагарлицького районного суду Київської області https://kg.ko.court.gov.uа/sudІ014/. 10.07.2019 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання без участі відповідача, та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України судом винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу про закриття підготовчого судового провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 05.09.2019 року, ( а.с., 80 - 81). Підготоче судове засідання було проведено без участі відповідача [PERSON] , так як він був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, не надіслав на адресу суду письмової заяви - клопотання про відкладення слухання справи чи про слухання справи у його відсутності, не надіслав відзив на позовну заяву. Підготовче судове засідання також було проведено у відсутності третьої особи, - [PERSON] , так як вона, зі слів її матері, позивачки по справі [PERSON] , - перебувала за межами території держави Україна, - на навчанні в Польщі. Одночасно судом було здійснено виклик відповідача [PERSON] до суду через офіційний портал «Судова влада України» веб сторінка Кагарлицького районного суду Київської області https://kg.ko.court.gov.uа/sudІ014/, (а.с., 83). 05.09.2019 року слухання справи було відкладено на 17 год. 00 хв. 17.09.2019 року в зв`язку з клопотанням відповідача [PERSON] , ( а.с., 86 - 87). 17.09.2019 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 07.10.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, ( а.с., 97). 20.09.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, ( а.с., 100 - 103), в якому зазначено наступне: - у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 368/213/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ст.ст. 178, 191 ЦПК України Відповідач має право подати відзив на позовну заяву, в якому викладає заперечення проти позову. Користуючись наданим правом Відповідач вважає за необхідне заперечити проти поданого Позивачем позову. Позивачем під час складання позовної заяви не дотримано вимог чинного законодавства України щодо змісту позовної заяви. Вважає за необхідне вказати суттєві недоліки, які містить позовна заява. Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Таким чином, з огляду на предмет позову, та на зміст позовних вимог, викладених у прохальній частині заяви, а саме стягнення аліментів з Відповідача на користь Позивача у розмірі 2000,00 гривень на місяць, ціна позову у даному випадку мала становити 12000, 00 гривень. Проте, Позивачем вказано, що дана позовна заява - це «позов нематеріального характеру». Окрім цього, відповідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення Позивача від судового збору. Натомість, текст поданої позовної заяви містить посилання Позивача на п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» і в позовній заяві зазначається, що «від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі». Таким чином, не зрозуміло з яким позовом та на предмет чого мав намір звернутися Позивач до суду. Відповідно до ч. 1 статті 185 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу така позовна заява залишається судом без руху. Щодо позивних вимог Позивача вважає за необхідне повідомити, що 12 березня 2010 року Відповідачем було укладено повторний шлюб. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області від 12.03.2010 року (додається). Від даного шлюбу [INFO] у Відповідача народилася донька - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області від 25.06.2010 року додається). Згідно довідки, виданої Виконкомом Кагарлицької міської ради вих. № 5408 від 12.09.2019 року, на сьогодні Відповідач - [PERSON] , має такий склад сім`ї: дочка - [PERSON] , дружина - [PERSON] , та дочка дружини - [PERSON] . Згідно запису № 11 в трудовій книжці серії [NUMBER] , оформленої на ім`я « [PERSON] », з останнього місця роботи Відповідач звільнився 31.08.2018 року, подальших записів трудова книжка не містить. Окрім цього, відповідно до довідки, виданої Кагарлицькою районною філією Київського обласного центру зайнятості, вих. № 763 від 12.09.2019 року, з 10.09.2019 року Відповідач зареєстрований як безробітний, і перебуває на відповідному обліку. Таким чином, на сьогодні Відповідач не працює, та не має будь-яких доходів, що підтверджується також Відомостями з Державного реєстру фізичних-осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17.09.2019 року № 2605, а отже, Відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в заявленому розмірі. З огляду на вищевикладене, Відповідач насьогодні має скрутний матеріальний стан, та має на утриманні неповнолітню дочку, дружину та дочку дружини. Сплата аліментів у заявленому Позивачем розмірі призведе до надто скрутного матеріального становище не лише Відповідача, а й його сімю, в складі якої є неповнолітня дитина. Окрім цього, заявлений розмір аліментів призведе Відповідача до неможливості виконувати покладений на нього рішенням суду обов`язок. Таким чином, насьогодні Відповідач не має змоги надавати своїй повнолітній дитині матеріальну допомогу. Відповідно до т. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мас той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до наданої Позивачем довідки від 08.10.2018 року, [PERSON] є студенткою факультету політології та журналістики, університету імені Адама Міцкевича у Познані, Республіка Польща, та перебуває на стаціонарному навчанні у Польщі, а відповідно там і проживає. Для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. В силу положень ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що вона самостійно несе витрати на оплату навчання повнолітньої доньки, на оплату проживання, харчування, проїзду, зв`язку. Обов`язок доказування обгрунтованості пред`явлених позовних вимог законодавець покладає на сторони у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Звертає увагу суду також на те, що Позивачем суду не надано жодних доказів, що на час навчання Позивачка проживає з повнолітньою дитиною, а також не надано відомостей про відсутність доходів безпосередньо у повнолітньої доньки сторін, на підтвердження того, що на час навчання вона потребує матеріальної допомоги. Оскільки повнолітня донька, яка навчається за кордоном, постійно не проживає із Позивачем, вважає, що [PERSON] не є належним позивачем у спорі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, оскільки позивач, не надала доказів на підтвердження того, що хоча і не проживає з повнолітньою донькою, але продовжує нести витрати на її утримання. З врахуванням наведених обставин, вважає, що Позивач не довела обставини, які мають істотне значення при розгляді даного спору, а саме можливість Відповідача продовжувати сплачувати аліменти на час навчання доньки у розмірі 2000,00 гривень на місяць. З огляду на вищевикладене у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Суд зазначає, що відзив було прийнято до матеріалів справи, так як під час підготовчого судового провадження відповідач [PERSON] в силу об`єктивних причин ( які не залежали від його волі) не мав можливості скористатися таким правом, а тому суд, грунтуючись на вимогах законності, розумності, замагальності сторін, повноти розгляду справи, - прийшов до висновку щодо врахування обставин та норм права, які вказані у відзиві на позовну заяву, - під час винесення судового рішення по даній справі. 07.10.2019 року слухання справи було відкладено на 11 год. 00 хв. 12.12.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, ( а.с., 118). 12.12.2019 року слухання справи відкладено на 09 год. 00 хв. 17.01.2020 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, ( а.с., 129). 17.01.2020 року в слуханні справи було оголошено перерву до 08 год. 30 хв. 30.01.2020 року, ( а.с., 148 - 149). В судовому засіданні, яке відбулося 30.01.2020 року, Кагарлицьким районним судом винесено судове рішення у формі ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), на підставі якого: 1. Залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фізичну особу, - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт громадянки України серії [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 2. Роз`яснено третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт громадянки України серії [NUMBER] , проживаючій за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] , що на підставі ч. 1 ст. 181 ЦПК України вона має право подати письмове пояснення щодо позову, встановивши строк на подання такого пояснення, - до 10.02.2020 року. 3. В зв`язку з залучення третьої особи оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 18.02.2020 року. Суд зазначає, що третю особу [PERSON] було залучено до участі в справі під час слухання справи в зв`язку з тим, що в силу об`єктивних причин на момент проведення підготовчого судового засідання суду не були відомі ті обставини, що відповідач [PERSON] повторно одружився, від повторного шлюбу у нього є малолітня дитина, а тому з метою недопущення порушення законни прав та інтересів третіх осіб в зв`язку з винесенням рішення по даній справі і було залучено третю особу, - дружину відповідача, так як суд вважає, що винесення даного рішення напряму впливає на права та інтереси дружини відповідача, а також на права та інтереси малолітньої дитини відповідача від повторного шлюбу, а саме, - в частині права на утримання малолітньої дитини в обсязі, достатньому для повноцінного фізичного та морального розвитку дитини. Також при залученні третьої особи судом було враховано положення п. 17 ППВС України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де, зокрема, зазначено, що ... вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: … наявність в платника аліментів інших непонолітніх дітей, … інші обставини, що мають істотне значення. 18.02.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 05.03.2020 року. 05.03.2020 року справу було знято з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, призначено справу до слухання на 10 год. 00 хв. 02.04.2020 року, ( а.с., 170 - 171). 02.04.2020 слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 27.05.2020 року в зв`язку з неявкою сторін по справі. В судове засідання, яке відбулося 27.05.2020 року, позивачка [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, з`явився її представник, - адвокат Клапчук Ф.П. В судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2020 року, представник позивача [PERSON] , - адвокат Клапчук Ф.П. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою та довірителя позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом викладено вище. В судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2020 року, відповідач [PERSON] заперечував проти позову частково, зазначив що винає позов в частині сплати аліментів на повнолітню дитину лише в сумі 1000 грн. щомісячно, в решті суми позов не визнає. В судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2020 року, представник відповідача [PERSON] , - адвокат Лисюк О.В. підтримала позицію свого довірителя, обгрунтовувала свою позицію обставинами справи та нормами права, які викладені у відзиві на позовну заяву, та які судом викладено вище. В судове засідання, яке відбулося 27.05.2020 року, третя особа, - [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. В судове засідання, яке відбулося 27.05.2020 року, третя особа [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав повністю, вислухавши думку відповідача та його представника, які позов визнали частково, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки, виданої 12.03.2019 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, відповідач по справі, - [PERSON] , [INFO] , з 05.01.1998 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, позивачка по справі, - [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . На утриманні позивачки [PERSON] перебуває третя особа по даній справі, - [PERSON] , яка, відповідно, є спільною дитиною сторін по справі. Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, та положення ст.ст. 27, 28 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи. Позивачем по даній справі є фізична особа, - громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Богуслав Київської області, паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий 22 грудня 2015 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, (а.с., 4), реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , ( а.с., 6), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ( а.с., 4, - зворотня сторона). Відповідачем по даній справі є фізична особа, - громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Кагарлик Київської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 22 грудня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, (а.с., 85), ідентифікаційний номер [NUMBER] , ( а.с., 85, - зворотня сторона), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Третьою особою по даній справі є громадянка України, - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кагарлик Київської області, паспорт громадянки України № [NUMBER] , виданий 18.10.2016 органом 3231, ( а.с., 7). Третя особа, - [PERSON] є рідною донькою сторін по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 07 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, ( а.с., 9), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ( а.с., 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , ( а.с., 10). Третьою особою по даній справі є громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Ржищів Київської області, паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий 07 квітня 2010 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 162), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ( а.с., 162, - зворотня сторона). Третя особа, - [PERSON] є офіційною дружиною відповідача по справі, - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 12 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького управління юстиції Київської області, ( а.с., 104). Спір між сторонами виник щодо обов`язку батька утримувати свою повнолітню дитину, - доньку, за наступних обставин. 06.11.1999 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем по справі, - [PERSON] . Окрім того, що даний факт сторонами не оскаржується, даний факт підтверджується копією рішення Кагарлицького районного суду Київської області в справі № 368/1733/14 - ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, (а.с., 30), яке станом на 30.09.2014 року набрало законної сили. Отже, факт перебування сторін у шлюбі, який розірвано на час слухання даної справи, судом встановлено з урахуванням положень ч. 1 та ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Так, згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За час спільного подружнього життя у сторін народилася спільна дитина, - донька, - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 07 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, ( а.с., 9), в якому вказано, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07 жовтня 2000 року зроблено відповідний запис за № 79. В графі «батько» зазначений [PERSON] , - відповідач по даній справі. В графі «мати» зазначена [PERSON] , - позивачка по даній справі. Проте, в подальшому спільне сімейне життя у сторін не склалося, внаслідок чого 16 березня 2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 16 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, ( а.с., 11), в якому вказано, що шлюб між ромадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 16 березня 2005 року зроблено запис за № 31. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки - [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] в судовому порядку стягувала аліменти на утримання неповнолітньої дитини з відповідача по справі, - [PERSON] . Даний факт підтверджується рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2014 року в справі № 368/1733/14 - ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили 30.09.2014 року, ( а.с., 30). Згідно резолютивної частини вищевказаного рішення позов задоволено повністю, та вирішено стягувати з [PERSON] - [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на туримання дитини: [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 02.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. В подальшому [PERSON] (позивачка по даній справі) внаслідок реєстрації нового шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 08 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, ( а.с., 12), в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Богуслав Київської області, Україна, громадянка України зареєстрували шлюб 08 грудня 2015 року, про що 08 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 213. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON] . Дружини - [PERSON] . Що стосується відповідача [PERSON] , то суд зазначає наступне. У 2010 році відповідач [PERSON] зареєстрував новий шлюб, в якому перебуває на даний час. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 12 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, ( а.с., 104), в якому вказано, що [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Ржищів Київської області, Україна, громадянка України зареєстрували шлюб 12 березня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 12 березня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 26. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON] . Дружини - [PERSON] . За час нового шлюбу у відповідача [PERSON] народилася дитина, донька, - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 25 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, ( а.с., 105), в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 25 червня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 73. В графі «батько» зазначений [PERSON] , - відповідач по даній справі. В графі «мати» зазначена [PERSON] , - третя особа по даній справі. Відповідно, станом на час слухання справи відповідач [PERSON] має наступний склад сім`ї: - дружина, - [PERSON] , 1981 року народження; - спільна дитина, - донька, - [PERSON] , [INFO] ; - дочка дружини від іншого шлюбу, - [PERSON] , 2000 року народження. Даний факт підтверджується довідкою № 5408, яка видана 12.09.2019 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, ( а.с., 107). Також склад сім`ї та місце проживання відповідача [PERSON] та третьої особи, - [PERSON] підтверджується актом депутата Кагарлицької міської ради Київської області від 12.09.2019 року, ( а.с., 106). Також слід зазначити, що на даний час відповідач по справі, - [PERSON] обтяжений сплатою аліментів, що підтверджується судовим наказом від 03.10.2019 року в справі № 368/1144/19, ( а.с., 121). Так, згідно вищевказаного судового наказу стягуються з [PERSON] (відповідача по даній справі) на користь [PERSON] (третя особа по даній справі) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку доходу боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, аліменти стягуються з 12 вересня 2019 року. Слід також зазначити, що в самому наказі судом помилково зазначено, що аліменти стягуються на сина, - [PERSON] , (а.с., 121), проте, дана помилка була виправлена судом шляхом винесення ухвали про виправлення описки від 25 жовтня 2019 року, ( а.с., 127). Що стосується працевлаштування відповідача, то він з лютого 2020 року по час винесення рішення працює охоронником в ТОВ «ГОЛД СЕКЮРІТІ», та має середній заробіток близько 4500 (чотири тисячі п`ятьсот) грн. щомісмячно. Даний факт підтверджується довідкою про доходи, яка видана 01 квітня 2020 року ТОВ «Голд Секюріті». Отже, що стосується суті спору, то суд зазначає наступне. 05.09.2018 року дитина сторін, - [PERSON] досягнула повноліття, тобто, - 18 - ти річного віку, в зв`язку з чим у відповідача [PERSON] припинилися аліментні зобов`язання, покладені на нього згідно рішенням Кагарлицького районного суду від 17 вересня 2014 року в справі № 368/1733/14 - ц, згідно з яким відповідач сплачував аліменти на туримання неповнолітньої дитини. Проте, це не звільняє його автоматично від обов`язку утримувати свою дитину, - повнолітню доньку, - [PERSON] на час навчання, проте, не більше ніж до досягнення дитиною 23 - річного віку. Отже, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову [PERSON] , та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання його доньки в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 - річного віку, з огляду на наступні фактичні обставини, та норми матеріального права. Як вбачається з довідки, яка видана 08.10.2018 року Університету ім. Адама Міцкевича у Познані, ( а.с., 23), [PERSON] , [INFO] , навчається на факультеті політології та журналістики, напрямок, - журналістика та соціальна комунікація, навчання триває 6 семестрів, дата початку навчання, - 01.10.2018 року, планований термін завершення навчання, - 30.09.2021 року, оплата становить 1500 євро в рік. Отже, починаючи з 2018 року, позивачка по справі, - [PERSON] сплачує за свою доньку кошти за навчання, які становилять 1500 (одна тисяча п`ятьсот) євро в рік, окрім того періодично здійснює перекази грошових коштів на проживання дитини. Даний факт підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, ( а.с., 73 - 76, 139 - 146). Вищевказана обставина, звісно, тягне за собою як для позивачки [PERSON] , так і для доньки відповідача, - [PERSON] право на звернення до суду про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною сторін 23 - трьох років. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні даного спору. Отже, згідно п. 15 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється в судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно п. 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; можливість у батьків надавати таку допомогу. З огляду на вищевказану норму права, донька відповідача, - [PERSON] , має право на отримання аліментів від свого батька, - відповідача по справі, - [PERSON] незалежно від форми навчання, - чи навчається на денній формі, чи на заочній формі навчання, проте, не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Питання щодо стягнення з батьків аліментів на дітей, які продовжують навчання, регламентується також нормами СК України. Так, згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребу\-ють матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення два\-дцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з бать\-ків, з ким проживає дочка, син, а також: самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, в даному випадку позивачка [PERSON] має право звернення до суду про стягнення аліментів на дитину, так як спільна дитина сторін, - [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання на оплатній основі, перебуває на повному утриманні позивачки, та проживає разом з нею. Отже, ст. 199 СК України встановлює обов`язок батька, - [PERSON] надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, - [PERSON] для завершення навчання та у зв`язку із цим в подаль\-шому утримувати себе самостійно, проте, такий обов`язок виникає за умови, що такі аліменти батько може сплачувати, - з урахуванням обставин, які судом будуть вказані нижче. Матеріальна допомога у випадку навчання доньки до 23 років, включно, - носить алімент\-ний характер. Для того, щоб батько надавав зазначену допомогу потрібна наявність наступних умов: 1. Продовження навчання донькою після досягнення нею повноліття, недосягнення дочкою встановленого законом віку - 23 років; 2. потреба доньки у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу. Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання підтверджена тим, що повнолітня донька відповідача [PERSON] , - [PERSON] ніде не працює, самостійного заробітку не має. Відповідно, як вбачається з матеріалів сторін, - дитина сторін навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує, відповідно, дитина сторін немає іншого джерела доходів, ніж допомога матері, яка таку допомогу надає добровільно, та допомоги батька, який відмовляється в даному випадку без рішення суду надавати таку допомогу. Що стосується розміру аліментів, то дане питання регулюється ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обста\-вин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можли\-вість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повно\-літніми дочкою, сином. Дана стаття встановлює розмір аліментів, які батьки виплачують на непрацездатних повнолітніх сина, дочку та аліменти, які батьки виплачують у зв`язку із продовженням навчання повнолітніх сина, дочки. Обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів є стан здоров`я та ма\-теріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чолові\-ка, дружини, батьків, дочки, сина; сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (напри\-клад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо. У статті 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій гро\-шовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру алі\-ментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліме\-нтного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює. Однак, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина ні за яких обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Що стосується даного предмету спору, то в даному випадку це питання врегульовано ст. 201 СК України, де, зокрема, вказано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання за\-стосовуються норми статей 187,189 -192 і 194 -197 цього Кодексу. Так, до відносин по утриманню батьками повноліт\-ніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою плат\-ника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджу\-ються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів. Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, а згідно частини 3 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працездатного віку, працездатний, працевлаштований, проте, має іншу сім`ю, та має ще на утриманні одну малолітню дитину в цій сім`ї, що істотно, на думку суду, впливає на розмір аліментів, які можливо стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки від першого шлюбу. Отже, як зазначалося судом вище, згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв 'язку з цим потребу\-ють матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення два\-дцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з бать\-ків, з ким проживає дочка, син, а також, самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно, ст. 199 СК України встановлює обов`язок відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, - [PERSON] для завершення навчання, проте, з обов`язковою умовою, - якщо таку змогу батько має. Крім того, стаття чітко встановлює вік дитини - 23 ро\-ки, до якого [PERSON] зобов`язаний надавати матеріальну допомогу доньці, - [PERSON] у зв`язку із навчан\-ням. Крім того, для того, щоб батько, відповідач по справі, - [PERSON] надавав зазначену допомогу, потрібна наявність наступних умов: 1. продовження навчання донькою [PERSON] після досягнення нею повноліття, - така умова підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище; 2. недосягнення донькою, - [PERSON] встановленого законом віку - 23 років, - така умова підтверджується свідоцтвом про народження[PERSON] , з якого вбачається, що на час слухання справи спільна дитина сторін не досягла віку 23 років; 3. потреба доньки, - [PERSON] у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, - вказана обставина підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище, з яких вбачається, що дитина сторін окрім, як матеріальна допомога матері та батька, - не має. 4. наявність у батька, - [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу. Щодо такої умови, то така на даний час підтверджується лише волевиявленням батька, - відповідача по справі, - [PERSON] . Так, судом достеменно встановлено, що середня заробітня плата відповідача в місяць становить близько 4500 (чотирьох тисяч п`ятсот) гривень на місяць. В той же час на утриманні відповідача перебуває одна малолітня дитина від іншого шлюбу, - відповідач сплачує аліменти на підставі судового наказу в розмірі 1/4 від всіх його видів дохходу (заробітку), а тому суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно є непомірним, та таким, що суперечить нормам СК України, що регулюють стягнення аліментів, адже стягнення розміру аліментів, які просить позивачка в позовній заяві буде значно більше, ніж 50 % заробітку відповідача в місяць. Окрім того, шляхом орієнтовного арифметичного відрахування вбачається, що у разі стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину в розмірі 2000 грн., відрахування аліментів на малолітню дитину, відповідача на власне проживання та утримання сім`ї лишається лише близько 1000 грн., - що значно нижче навіть від прожиткового мінімуму осіб відповідного віку, який вказується щорічно у Законі України «Про державний бюджет» на відповідний місяць. Відповідно, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти дещо (не значно) в більшому розмірі, ніж визнає відповідач [PERSON] (визнає відповідач сплату аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно), а саме, - слід стягувати аліменти в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., щомісячно, так як такий розмір аліментів в даному випадку відповідатиме матеріальному та сімейному становищу відповідача, та частково відповідатиме інтересам сторони позивача. Суд вважає, що в разі відмови відповідача від сплати аліментів, суду необхідно було б відмовляти в задоволенні позову, адже, виходячи з розміру доходу відповідача, його заробітна плата не забезпечує навіть мінімального прожиткового мінімуму для членів йцого сім`ї, які перебувають на даний час на його утриманні. Відповідно, суд наголошує на тій обставині, що при відсутності хоча б однієї з вищеперелічених умов аліментне зобов`язання, пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, - не ви\-никає. Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання повинна бути підтверджена, в даному випадку судом встановлено ті факти, що донька відповідача, - [PERSON] досягнула повноліття, проте, не досягнула 23 річного віку, продовжує навчатися, не має іншого заробітку, ніж підтримка батьків, відповідно, донька відповідача потребує матеріальної допомоги. В той же час, як випливає з обставин, викладених судом вище, відповідач по справі, - [PERSON] має змогу надавати допомогу у виді сплати аліментів своїй доньці, - [PERSON] , проте, - в розмірі, що, на думку суду становить 1200 (одна тисяча двісті) грн., щомісячно. Що ж до того, що донька навчається за межами держави Україна, то суд зазначає, що донька могла піти на контрактну основу навчання і в інші інуверситети Європи, зокрема, - могла піти на навчання у вищі навчальні заклади, наприклад, - Італії, Франції, Німеччини, чи навчальні заклади Великобританії чи США, де навчання вартує в десятки разів більше, відповідно, суд вважає, що сам факт навчання у вищому навчальному закладі на платній основі ще не тягне за собою автоматично обов`язок батька сплачувати кошти за таке навчання повнолітньої дитини. В даному випадку (сплата аліментів на навчання повнолітньої дитини) виникає у батька лише в тому разі, якщо батько з огляду на свій, зокрема, фінансовий стан, - спроможний за таке навчання платити, хоча б частково. Більше того, суд вважає, що факт влаштування дитини на платну основу в будь якому закладі вищої освіти повинен відбуватися лише після спілкування між батьком та матір`ю дитини з метою з`ясування платоспроможності сторін щодо навчання дитини. Намагання ж матері в даному випадку зобов`язати батька дитини сплачувати за половину навчання, на думку суду, з урахування обставин справи, - не відповідає матеріальному становищу батька повнолітньої дитини, який на даний час утримує свою сім`ю, та, відповідно, на його утриманні знаходиться малолітня дитина. Обґрунтування виду та розміру аліментів, що підлягають до стягнення. Розмір аліментів, які можуть стягуватися в випадку навчання дитини, врегульовано ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що: Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обста\-вин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можли\-вість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повно\-літніми дочкою, сином. Відповідно, дана стаття встановлює розмір аліментів, які відповідач, за наявності такої можливості, повинен виплачувати на повнолітнюо доньку. Як випливає зі змісту вищевказаної статті, обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів, та які були враховані судом при винесення рішення, є: - стан здоров`я та ма\-теріальне становище повнолітньої доньки; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, - відповідача по справі; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чолові\-ка, дружини, батьків, дочки, сина; - сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (напри\-клад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо. Відповідно, в ст. 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів: - у твердій грошовій сумі; - в частці від заробітку (доходу); - одночасно і в твердій гро\-шовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру алі\-ментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліме\-нтного платежу залежатить від різних обставин, які були вище оцінені судом. Суд зазначає, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює, проте розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку, ні за яких обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно ст. 201. СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання за\-стосовуються норми статей 187,189 -192 і 194 -197 цього Кодексу. Отже, до відносин по утриманню батьками повноліт\-ніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою плат\-ника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджу\-ються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів. Крім того, при визначенні розміру аліментів судом було враховано положення пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього на утриманні інших малолітніх дітей, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Отже, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] працездатного віку, працює, має бажання сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному ним, тому суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню доньку, - [PERSON] на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 - ти трьох річного віку, - до [INFO] . Що ж стосується розміру аліментів, то суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову позивачки [PERSON] , тобто стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, а не в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, як зазначено в прохальній частині позовної заяви позивачки. Окрім цього, суд наголошує на тій обставині, що відповідач не заперечував проти саме орієнтовно такого розміру аліментів. Що стосується часу, з якого слід стягувати аліменти, то аліменти слід стягувати з 18.02.2019 року, - з часу подання позовної заяви, з огляду на положення ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 201 СК України. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 182, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивачка [PERSON] , - мали місце, проте, - лише частково, що і потягнуло за собою часткове задоволення позову; - із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - п.п. 15, 17, 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів», ст.ст. 182, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 СК України; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до часткового задоволення; - судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial