overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

18.02.2016 року в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 17.04.2012 року строни одружилися, щлюб зареєстрували в Дідушицькій сільській раді Стрийського району. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Здорової та міцної сім'ї у них не склалося, припинили спільне проживання. Дитина перебуває на її утриманні. З часу припинення спільного проживання відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання дочки, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров'я, духовним розвитком, а тому просить стягувати з відповідача аліменти. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільно з відповідачем не проживає та шлюб між ними ще не розірвано. Припинили спільне проживання. Дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Її одній матеріально важко утримувати неповнолітню дочку, а відповідач молодий та здоровий, а тому може надавати утримання на їхню дочку. Просить стягувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів інших утриманців не має. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2012 року, від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] батьком якого являється відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. а.с. 3, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частину доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

18.02.2016 року голова правління Кредитна спілка «Аккорд» - [PERSON] звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 17 червня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва було задоволено заяву представника Кредитної спілки «Аккорд»- [PERSON], про видачу дублікату виконавчого документа № 2-919/11 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» у сумі 10 758,22 грн., визнавши поважними причини втрати виконавчого документу на підставі припинення документообігу з Центрально-Міського ВДВС Горлівського МУЮ, у зв»язку з проведенням АТО на території Донецької області, отримати інформацію та/або вжити заходи забезпечення примусового виконання не виявляється можливим, через відсутність паперових проваджень (в тому числі оригіналів виконавчих документів) які перебували у відділі У виконавчому документі вказано, що рішення набрало чинності 08.03.2011 року. Строк пред»явлення виконавчого листа до виконання становить три роки., тобто до 09.03.2014 року. Ухвала про видачу дублікату виконавчого листа постановлена 17.06.2015 року тобто з пропуском строку пред»явлення виконавчого документа до виконання. З цих підстав заявник просив суд, визнати поважною причину пропуску строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це відбулося з незалежних від заявника причин, та поновити пропущений строк для пред»явлення до виконання виконавчого документа № 2-919/11 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» у сумі 10 758,22 грн. Заявник в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, зважаючи на положення ч.2 ст. 378 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за його відсутності, оскільки неявка вказаної особи не є перешкодою для розгляду заяви. Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути пред»явлений до виконання протягом року. Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред»явлення виконачого документа до виконання з причин, вказаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву голови правління Кредитна спілка «Аккорд» - [PERSON] про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 2-919/11 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» у сумі 10 758,22 грн, слід задовольнити, оскільки строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання позивачем пропущено з поважних причин, в зв»язку з чим пропущений строк слід поновити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

18.02.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 21.07.2015 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

18.02.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою 03.12.2015 року [PERSON], яка є її матірю. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Заінтересована особа - Чернігівське міське управління юстиції до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла 03.12.2015 року у віці 74 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕЛ №269877 від 07.12.2015 року (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження 1-АГ № 444715 батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] записи виконано російською мовою (а.с. 6). Відповідно до копії Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції розглянувши заяву громадянки [PERSON] встановлено, що в актовому записі про перший шлюб заявниці № 2090 від 05.11.1994 року з громадянином [PERSON] було зазначено прізвище нареченої до державної реєстрації шлюбу як «Силко», по батькові зазначено «Феодосіївна», що також підтверджується витребуваною на запит суду копією Запису акту про одруження № 2090. Внести зміни до актового запису про шлюб неможливо. (а.с. 13). 08.11.2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЕЛ № 077452 (а.с. 7). 14.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис за № 968. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова № 829 від 25.03.2016 року за адресою: пр.. Перемоги, 116/37 в м. Чернігові разом із померлою [PERSON] була зареєстрована її дочка - [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є донькою померлої [PERSON], яка померла 03.12.2015 року, що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

18.02.2016 року Краматорським міським судом було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №234/18751/15-ц, провадження №2/234/395/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів до 1/10 частки, яким позовні вимоги задоволено частково, зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки всіх доходів боржника, щомісячно, до повноліття дитини, раніше виданий виконавчий лист відкликано. Позивач [PERSON], не погодившись з прийнятим судом рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку. При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження Апеляційний суд Донецької області постановив ухвалу від 03.03.2016 року про повернення цивільної справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Згідно ст.220 ч.1 п.4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання сторони не з'явилися, були належним чином сповіщені про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. На підставі наведеного, враховуюче те, що строк виконання рішення суду не закінчився, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід ухвалити додаткове рішення до заочного рішення суду від 18.02.2016 року, в якому навести вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме: Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» пропорційно задоволеному позову за рахунок відповідачки [PERSON] позивачу [PERSON] слід відшкодувати понесені судові витрати в розмірі 292,32 грн. (487,20 х 6 /10)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

18.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 23.09.2006 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки близько шести років та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5), сторони уклали шлюб 23.09.2006 року, який зареєстрований Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 63. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

18.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 02.11.1985 року Виконкомом Одеської міської ради народних депутатів УРСР, Палац одруження, актовий запис № 2187. При цьому позивач посилається на те, що на теперішній час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, незважаючи на те, що за період шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON]. Так як примирення сторін неможливе, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] до судового засідання до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 02.11.1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Палаці одружень м. Одеси, актовий запис № 2187, що вбачається із свідоцтва про одруження [NUMBER] /а.с. 6/. [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 444, що слідує із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 9/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна та виховання доньки на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

18.02.2016 року позивач [PERSON]звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй та її сину належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло. Також зазначила, що відповідач [PERSON] виїхала на постійне місце проживання в іншу місцевість та більше 6 місяців в квартирі не проживає. Крім цього, відповідач не оплачує оплату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги. За таких обставин, просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровано три особи: [PERSON] -власник особового рахунку, [PERSON] - син, [PERSON] - фізична особа, що підтверджується Довідкою Форма №3 від 27.01.2016 року, наданої Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу». Як вбачається з Акту-довідки № 120 від 03.02.2016 року на предмет непроживання, відповідач [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2012 року. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 п. п. 1, 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім без поважних причин членом сім'ї наймача, а також колишнім членом сім'ї житлове приміщення зберігається протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт непроживання відповідача в спірній квартирі більше шести місяців, з огляду на що наявні підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

18.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені в січні 2015 року з причини відсутності між ними взаєморозуміння та абсолютної психологічної несумісності. Майнового спору не мають. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. До канцелярії суду надала письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, згідно якої позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2002 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції за актовим записом № 447. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спору про майно не мають. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - відсутність між сторонами взаєморозуміння та абсолютної психологічної несумісності. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

18.02.2016 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому в відділі реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Шосткинської міської Ради народних депутатів Сумської області, актовий запис № 331, шлюбі з відповідачем з 17.08.1996 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 17.08.1996 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved