Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 18.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 2726,2 гривень та судові витрати у справі. У своїх доводах посилається на те, що [PERSON], яка проживає в квартирі № 173, вул. Миру, 12, м. Чигирин, що знаходиться поверхом вище квартири позивача, залила квартиру [PERSON] та не бажає відшкодовувати власнику завдану матеріальну шкоду, тому він був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог, додавши, що у нього з відповідачем непрязні відносини. Відповіач у судовому засіданні позов не визнала повністю та просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки вона ніякої квартири не заливала та підтвердила про непрязні сусідські відносини з позивачем та те, що вона дійсно проживає у кв.172 яка знаходиться над квартирою позивача. Представник відповідача, у судовому засіданні , посилаючись на письмові заперечення, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі за його недоведеністю, оскільки акт, на який посилається позивач як на підтвердження своїх вимог, не відповідає вимогам законодавства, а тому не є доказом по справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представник, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом[ADDRESS] будинку № 12 що знаходиться по вул. Миру м. Чигирин Черкаської області. належить на праві власності позивачу, а у квіртирі 172 за цією ж адресою, зареєстрована і проживає відповідач (а.с.15). Як встанолвено судом і вбачається з позовної заяви, предметом спору є відшкодування шкоди завданої позивачу внаслідок залиття квартири саме 26.05.2016 року. Обґрунтовуючи відшкодування шкоди, позивач посилається на акт обстеження та кошторис на ремонт квартири (а.с.5-11). Так, матеріали справи містять акт обстеження підвального приміщення житлового будинку за адресою: вул. Миру 12 від 07.06.2016 року №238-02-17/2 . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правил), у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. Вказаний акт про залиття повинен складатися комісією у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. При цьому в акті необхідно чітко зазначити причини залиття. Проте, вищеописаний акт складений з порушенням Правил, оскільки його складено без участі заінтересованих, уповноважених та компетентних сторін, без огляду квартири №172, з якої, як вказує позивач, відбулося залиття, отже, без належного з'ясування причин цього залиття. У зазначеному акті відсутній висновок комісії. Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому матеріали справи не містять даних про відмову відповідача у наданні доступу до квартири № 172, також про неможливість огляду зазначеної квартири не відображено в акті. На підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано жодного доказу, а сам факт залиття квартири не свідчить про вину відповідача в зв'язку з не встановленням причини залиття. Отже, допустимих доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачки відбулося в результаті винних дій відповідачки, позивачем не надано. Таким чином, зазначений акт не відповідає вимогам п. 2.3.6 та додатку 4 до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкової території (затверджені наказом Держкомітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76), а тому не є доказом по справі, де відповідно не заслуговує на увагу кошторис на ремонт квартири, покладений в обгрунтування позовних вимог як розмір для відшкодування шкоди у сумі 2726,2 грн. Отже, належних та допустимих доказів того, що залиття квартири № 168 відбулося з квартири № 172,тобто квартири відповідача та з її вини, позивач суду не надав, тобто не надано доказів спричинення матеріальної шкоди саме відповідачкою [PERSON], як того вимагає ч.1 ст. 1166 ЦК України та ст. ст. 10,11,57-60 ЦПК України. Таким чином, підстави для стягнення з відповідача відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям -відсутні, у звязку з цим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed