Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

18.03.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS], та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. В будинку ніхто не проживав та не проживає, проте відповідач на даний час зареєстрований за казаною адресою, хоча фактично з дня прописки по даний час в зазначеному будинку не проживав та не з'являвся, в зв'язку з чим втратив право на користування будинком внаслідок його відсутності без поважних причин понад рік. Відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення права користування житловими приміщеннями є підставою для зняття відповідача з реєстрації. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, додатково пояснила, що підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а також просить суд врахувати, що внаслідок плутанини з номерами належний їй на праві власності будинок, який вона успадкувала після смерті їх з відповідачем батьків, в різних документах значиться під №34 або №36. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що не бажає виписуватись з будинку, який належав їх з позивачем батькам, поки позивач справедливо не поділить з ним спадщину та не передасть йому право на земельний пай. Він визнає, що тривалий час, з моменту свого одруження, не проживає в спірному будинку, оскільки живе в будинку своєї дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 01 березня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Бориспіського районного нотаріального коругу, реєстровй №687, витягом про реєстрацію прва власності на нерухоме майно №18110213 від 17.03.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2006 року, виданого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори, реєстровий №1-2588, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13252305 від 17.01.2007 року (а.с.4,5, 6,7). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових мов проживання сім'ї від 19.02.2015 року №227, складеного комісіє працівників виконавчого комітету та депутатів Вороньківської сільської рад Бориспільського району Київської області, а також мешканців с.Вороньків, за свідченням сусідів [PERSON] вже як більше десяти років не проживає за даною адресою, догляд за житловим будинком ьа присадибною ділянкою здійснює власниця [PERSON] (а.с.8). Дана обставина повністю визнана в судовому засіданні відповідачем [PERSON] Згідно з довідкою (випискою з домової книги про склад та сім'ю) від 19.02.2015 №226, в [ADDRESS] прописана одна особа: [PERSON], [INFO], брат власника (а.с.9). Згідно з даними відділу адресно-довідкової роботи при ГУ ДМС України в Київській області, відповідач [PERSON],[INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Як встановлено, з наданої Вороньківською сільською радою Бориспільського району Київської області інформацією, викладеної в листі від 05.05.2015 за №2-15/442, Вороньківська сільська рада повідомляє, що дійсно громадянин [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає фактично, в [ADDRESS] (за всіма документами на право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та присадибну земельну ділянку). Згідно по господарського обліку сільської ради по [ADDRESS] відсутній житловий будинок та земельна ділянка (а.с.22). За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає в належному позивачам на праві власності будинку [ADDRESS], він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; Оскільки відповідач не бажає зніматися з реєстрації місця проживання в належному позивачу будинку з власної волі, суд прийшов до висновку, що з метою поновлення порушеного права позивача відповідач має бути знятий з реєстрації місця проживання в порядку, визначеному ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі рішення суду, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, понесені позивачем (а.с.-1), підлягають стягненню на її користь з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved