Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

18.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №3594 від 22 вересня 2020року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КРМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості у сумі 769 807,44грн. (сімсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сім гривень сорок чотири копійки), таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови від 12 травня 2021року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, на підставі заяви ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс», відкрите виконавче провадження ВП №65394212 з виконання виконавчого напису №3594 виданого 22.09.2020року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. У відповідності до виконавчого напису №3594 виданого 22.09.2020року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. стягнуто на користь ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» (Стягувач) заборгованість, що виникла за кредитним договором №7-29/фкв-07 від 11 грудня 2007 року. 11 грудня 2007 року між позивачкою та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк (код ЄДРПОУ 19357325) (правонаступник: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, надалі - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК») було укладено споживчий кредитний договір №7-29/ФКВ-07 з метою придбання автомобіля, з кінцевою датою повернення кредиту - 10 грудня 2014 року. У зв`язку із наявністю кредитної заборгованості ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернувся до суду та 12 червня 2013 року Київським районним судом м. Одеси по справі №520/3977/13-ц було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] (поручитель та колишній чоловік) тіло кредиту, відсотки та комісію, загалом 150674,96грн., судовий збір 1506,75грн. 24 травня 2016 року на підставі заяви ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про примусове виконання, головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієвим А.Т. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51260103 щодо стягнення з [PERSON] грошової суми загалом 150674,96 грн. за виконавчим листом №520/3977/13-ц виданим Київським районним судом м. Одеси. 14 листопада 2017р. в межах відкритого виконавчого провадження було ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Постановлено проводити утримання по 20% від суми заробітної плати, щомісячно до повного погашення боргу. 26 жовтня 2020 року згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі №520/3977/13-ц задоволено заяву ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі №520/3977/13-ц. Таким чином ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» (стягувач) було відомо про вирішення спору за кредитним договором №7-29/ФКВ-07 від 11 грудня 2007 року в судовому порядку, про відкрите виконавче провадження по справі №520/3977/13-ц та про щомісячні сплати відповідної частки з доходів [PERSON] у рахунок погашення боргу. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, не направив вимоги про порушення, не був повідомлений про зміну кредитора в зобов`язанні та йому не направлялося жодної письмової вимоги про погашення заборгованості з боку «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Окрім того, нотаріус не перевірив, що заборгованість пред`явлена поза межами трирічного строку. Таким чином, нотаріусом було грубо порушено норми постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, стягувачем не надані належні та допустимі докази безспірності заборгованості. На підставі викладеного позивачка вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Личук Т.В. повинен бути визнаний судом, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 01.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13.10.2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просить суд задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав відзив відповідно до якого просив у задоволення позову відмовити, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений згідно вимог чинного законодавства, вимоги є безспірними, та строк пред`явлення вимоги ними не порушено, заборгованість позивачкою не погашена та не надано позивачкої свого розрахунку заборгованості. Треті особи - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович Віталійович в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, пояснення на позов не надали. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи суд встановив, що згідно постанови від 12 травня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, на підставі заяви ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс», відкрите виконавче провадження ВП №65394212 з виконання виконавчого напису №3594 виданого 22.09.2020року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. Відповідно до виконавчого напису №3594 виданого 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. стягнуто на користь ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» (Стягувач) заборгованість, що виникла за кредитним договором №7-29/фкв-07 від 11 грудня 2007року, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк (код ЄДРПОУ 19357325) (правонаступник: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020) та [PERSON] (боржник). Правонаступником ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (код ЄДРПОУ 34047020) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» (Стягувач) на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02 липня 2020року. Згідно вказаного виконавчого напису №3594 від 22.09.2020 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №7-29/фкв-07 від 11 грудня 2007року становить 769 807,44грн. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між позивачкою та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк (код ЄДРПОУ 19357325) (правонаступник: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, надалі - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК») було укладено споживчий кредитний договір №7-29/ФКВ-07 з метою придбання автомобіля, з кінцевою датою повернення кредиту - 10 грудня 2014 року. У зв`язку із наявністю кредитної заборгованості ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернувся до суду та 12 червня 2013 року Київським районним судом м. Одеси по справі №520/3977/13-ц було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] (поручитель та колишній чоловік) тіло кредиту, відсотки та комісію, загалом 150674,96грн., судовий збір 1506,75грн. 24 травня 2016 року на підставі заяви ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про примусове виконання, головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієвим А.Т. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51260103 щодо стягнення з [PERSON] грошової суми загалом 150674,96 грн. за виконавчим листом №520/3977/13-ц виданим Київським районним судом м. Одеси. 14 листопада 2017р. в межах відкритого виконавчого провадження було ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Постановлено проводити утримання по 20% від суми заробітної плати, щомісячно до повного погашення боргу. 26 жовтня 2020 року згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі №520/3977/13-ц задоволено заяву ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі №520/3977/13-ц. Таким чином ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» (стягувач) було відомо про вирішення спору за кредитним договором №7-29/ФКВ-07 від 11 грудня 2007року в судовому порядку, про відкрите виконавче провадження по справі №520/3977/13-ц та про щомісячні сплати відповідної частки з доходів [PERSON] у рахунок погашення боргу. Згідно довідки №29289 від 15.06.2021року отриманої позивачкою від Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції, на теперішній час з її заробітної плати стягнуто 34600,00грн. залишок боргу до сплати складає 116074,96грн. Таким чином, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК» «Еліт Фінанс» надало нотаріусу нічим не підтверджені відомості про суму заборгованості за кредитним договором №7-29/ФКВ-07 від 11 грудня 2007року, безпідставно нарахувавши відсотки, комісії.. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.7,8 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Окрім того, вже наявне рішення суду про стягнення з неї заборгованості за вказаним кредитним договором. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 15.05.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 15.05.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей87, 88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved