Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач [PERSON] , зазначив, що 25 червня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , оскільки йому було відомо , що його мати заповіла усе своє майно іншому синові [PERSON]. В січні 2016 року з Смирновської сільської ради йому надійшло повідомлення про те , що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки , яке на даний час ніким не успадковано. Про те, що його брат [PERSON] у шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , він не знав. В нотаріальній конторі позивачу відмовили у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки пропущено встановлений строк, тому він просить суд визначити йому додатковий строк в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Представник Смирновської сільської ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення , прохають розглянути справу без участі їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа у справі нотаріальна контора не заперечувала проти задоволення позову, про що надала відповідну письмову заяву. Виходячи з наведеного, а також положень стст.158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 25 червня 2015 року, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 6.0045 га, яка розташована на території Смирновської сільської ради, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №056443, виданого 16 вересня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №267 (а.с.6,9). За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON]МО. за життя на випадок своєї смерті склала заповіт , за яким заповідала усе своє майно [PERSON]. Заповіт був посвідчений 19 грудня 2005 року секретарем Смирновської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №534 (а.с.7). Спадкоємець за заповітом відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] у встановлений шестимісячний строк з заявою до нотаріальної контори не звернувся , спадщину яка відкрилася не прийняв. Позивач [PERSON] знаючи про існування заповіту , також у встановлений строк не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини . 28 січня 2016 року Смирновська сільська рада направила повідомлення [PERSON] ппро те , що на території Смирновської сільської ради залишилось спадкове майно після померлої 25 червня 2015 року [PERSON] у вигляді земельної ділянки розміром 6,0045 га (державний акт на землю ІІІ-ЗП №056443 та свідоцтво про право власності на майновий пай КСП «40 років Жовтня « ІХ-ЗП № 013493 (майновий сертифікат) розміром 11902 грн., яке на даний час ніхто не успадкував (а.с.10). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері (а.с.14). У січні 2016 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, які відкрилась після смерті [PERSON], однак нотаріусом йому було повідомлено про пропуск строку для подання такої заяви та розяснено порядок встановлення додаткового строку (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 (далі Постанова) Пленум Верховного Суду України розяснив, що\~суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Приймаючи до уваги те, що позивач , як спадкоємець першої черги, в період строку подання заяви про прийняття спадщини , пропустив визначений строк з поважних причин, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved