Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

18.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ шляхом визнання права власності на його частку. Позов мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, ними за спільні кошти було придбано у 2007 році нежитлову будівлю магазин автозапчастин. Дане нерухоме майно було оформлено на відповідача [PERSON]. У 2013 році шлюб між ними розірвано, однак з 2007 року і по теперішній час, у приміщенні вищевказаного магазину вона займається роздрібною торгівлею деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Однак останнім часом відповідач, порушивши їхню домовленість щодо порядку користування приміщенням магазину, став чинити їй перешкоди у користуванні даним приміщенням, почав вимагати покинути приміщення. На підставі викладеного, позивачка [PERSON] просить суд визнати нежитлову будівлю магазин автозапчастин, розташований за адресою вул. Суворова, 50а в смт. Нововоронцовка Херсонської області, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частку вищевказаної нежитлової будівлі. В судове засідання позивачка не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав заяву в якій, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] дійсно перебували в шлюбі з 09.04.1994 року. На підставі заочного рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 30.01.2013 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 461888, виданого 02.08.2007 року виконавчим комітетом Нововоронцовської селищної ради, сторонами було придбано у власність нежитловий будинок-магазин автозапчастин, що розташований за адресою: вул. Суворова, 50а, смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, має загальну площу 38,8 кв.м. Згідно даному свідоцтву власником нерухомого майна зазначений відповідач. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд вважає, що нежитловий будинок належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що сторонами не доведено підстав для відступу від положення закону щодо рівності часток подружжя, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового будинку.

Outcome: approved