Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17 липня 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2012 року між ПАТ «Платинум банк», який передав право грошової вимоги на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», який в свою чергу передав право грошової вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а останнє передало право грошової вимоги позивачу, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 10/7488CLPS3, за умовами якого остання отримала кредит на суму 3553,50 грн., строком до 18 березня 2015 року. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 29 червня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 4411,60 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду письмове пояснення у якому з позовними вимогами не погодилася та просила суд відмовити в задовленні позову. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2012 року між ПАТ «Платинум банк», [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 10/7488CLPS3, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3553,50 грн. строком до 18 березня 2015 року зі сплатою щомісячних обовязкових платежів, до складу яких входять: фіксована процентна ставка за користування кредитом 36,0000% річних, комісія за надання кредиту 90,00 грн., комісія за обслуговування кредиту 99 грн., та зобовязалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлені даним договором та виконати свої зобовязання за даним договором в повному обсязі.(а.с.6). Згідно з п. 2.5 цього договору перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом здійснюється позичальником з 10 по 55 число кожного місяця, а згідно п.2.8 погашення заборгованості здійснюється щомісячно рівними платежами в сумі 281,00 грн. Відповідно до п.4.1. договору, позичальник відповідає перед банком по зобовязаннях, що виникають згідно з умовами договору всім майном та коштами, на яке може бути звернене стягнення згідно з чинним законодавством України. Пунктом 6.1. даного договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязань позичальника. Згідно п.6.2. договору банк має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором. Відповідно до графіку платежів [PERSON] мала сплачувати платежі по погашенню кредиту з 18.10.2012 року щомісячно та здійснити останній платіж не пізніше 18.03.2015 року (а.с.7). Як вбачається з довідки ПАТ «Платинум Банк» №50-04-03/13663 від 08 червня 2015 року банк на підставі договору факторингу відступив право грошової вимоги до третіх осіб (боржників) за кредитними договорами ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» і серед боржників значиться відповідач [PERSON] (а.с.12). З довідки ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів» №ФК/383 від 04 червня 2015 року вбачається, що ТОВ «Бізнесфінанс» на підставі договору факторингу відступило право грошової вимоги до третіх осіб (боржників) за кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», і серед боржників зазначено відповідача [PERSON] (а.с.11). На підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08 травня 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» прийняла у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, та стала кредитором за договорами, укладеними між ПАТ «Платинум банк» та боржниками. (а.с.9-10). Відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором виконувала не належним чином, порушувала строки погашення кредиту, тому сплачені нею платежі погашали заборгованість в порядку визначеному ст.534 ЦК України, тобто у першу чергу відшкодовувалися витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачувалися проценти і неустойка; у третю чергу сплачувалася основна сума боргу. За період з 12.09.2012 року по 29.06.2015 року за кредитним договором відповідачем сплачено всього 1000 грн.. При цьому останній платіж відповідачем було здійснено 21.01.2013 року, а нарахування відсотків та інших платежів зупинено 18.06.2013 року. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за договором станом на 29 червня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 4411,60 грн., з яких: 3351,10 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 639,40 грн. заборгованість за відсотками; 421,10 грн. заборгованість за пенею. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, дійсно відповідно до умов договору від 12.09.2012 року сторонни уклали кредитний договір № 10/7488CLPS3на суму 3533,50 грн. строком до 18.03.2015 року.На виконання умов договору банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 3553,50 грн. за умови повернення кредиту в строк до 18.03.2015 року, процентна ставка за користування кредитом становила 36,%. На обслуговування кредиту та за користування кредитом було утримано 90 і 99 гривень. Виконуючи прийняті на себе зобовязання позивач виконав прийняті на себе зобовязання видавши кредитні кошти, але відповідачка не сплатила в строк передбачений договором кредитні кошти та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також не здійснила всі інші платежі за кредитом, що і стало причиною звернення позивача до суду. В своєму поясненні на даний позов відповідач вказує, що нею було сплачено на погашення заборгованості 400 і 600 гривень, але документально це не підтвердила, що не може бути прийнято судом до уваги, як доказ повернення платежів за договором від 12.09.2012 року. До того ж відповідач не заперечувала проти предявленого позову, але пояснила, що не може сплатити виниклий борг в силу складного матеріального становища, а отримані кошти від позивача вона використала для погашення кредиту в іншому банку, маючи надію, що таким чином вона зможе користуватися кредитними коштами і позбутися претензій зі сторони кредитора з яким раніше уклала угоду. Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України обовязком позичальника за Кредитним договором є повернення кредиту та сплата процентів. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Не визнання відповідачем позовних вимог, суд розцінює як змогу уникнути цивільно-правової відповідальності, так як його пояснення спростовуються доказами дослідженими судом, які сумніву у суду не викликають. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved