Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.02.2021\~р.\~ [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів. Ухвалою судді Жовтневого районного суд м. Запоріжжя від 26 лютого 2021 року позов залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 14-15). 16 березня 2021 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, за результатом розгляду якої просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18-20). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] у неї та [PERSON] народився син - [PERSON] , який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Ухвалою суду від 19 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду\~та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 22-23). Згідно відмітки поштового відділення Запоріжжя-63 виклик відповідача за останньою відомою адресою (м. Сімферополь) не можливий у зв`язку з тим, що ця територія не підконтрольна Україні). Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-порталі\~судової влади\~України (а.с. 25,42). Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкладено розгляд справи через першу неявку відповідача (а.с. 39-40). Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами статей 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача (а.с. 36). \~ \~ \~ \~Відповідач по справі у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до вимог ч.8\~ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 210\~ЦПК України\~визначено,\~що суд\~має розпочати\~розгляд справи\~по суті\~не пізніше\~ніж через\~шістдесят днів\~з дня\~відкриття провадження\~у справі,\~а у\~випадку продовження\~строку підготовчого\~провадження -\~не пізніше\~наступного дня\~з дня\~закінчення такого\~строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. \~ \~ \~ \~З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до уваги пояснення представника позивача та з урахуванням того, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та не з`явилися в судове засідання без поважних причин, суд у відповідності до\~статті 280 ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , яке видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 07.10.2014 р. (а.с. 4). Згідно з довідкою УДМС України в Запорізькій області № 3226 від 31.10.2017 р., [PERSON] , [INFO] набув громадянства України з 13.03.2014 року (а.с. 6). Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пологівської міської ради № 58 від 12.02.2021 р. (а.с. 5). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved