Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

17 січня 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі із січня 2006 року по 11 березня 2009 року. Під час шлюбу у них 10 вересня 2006 року народився син [PERSON] та 07 червня 2008 року син [PERSON]. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2009 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання вказаних синів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину починаючи з 04 червня 2009 року і до досягнення ними повноліття. Відповідач призначених вказаним рішенням суду аліментів не сплачує, будь-якої іншої допомоги не надає, після розірвання шлюбу перестав цікавитися життям синів, нічого їм не купує. Визначений розмір аліментів є недостатнім на утримання дітей і не може в повній мірі задовольнити їх потреби. У звязку з викладеним, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на підставі рішення № 2-237/09 Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2009 року та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно до суду не зявився, причин неявки не повідомив, відзиву, заперечення чи клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11 березня 2009 року був розірваний (а.с. 7). За час перебування у вказаному шлюбі в них 10 вересня 2006 року народився син [PERSON] та 07 червня 2008 року син [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження (а.с. а.с. 5, 6). Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2009 року (а.с. 8) вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття старшого сина на користь [PERSON], починаючи з 04 червня 2009 року. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1860 грн., що 50 відсотків становитиме 930 грн. В силу ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача і стягувати їх в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до повноліття старшої. Задовольняючи позов, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved