Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який було зареєстровано 17 січня 2004 року виконавчим комітетом Соснівської міської ради м. Соснівка Львівської області, актовий запис №02. Позивач вказав, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 11 липня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинились через те, що відповідач [PERSON] на протязі восьми місяців проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. За таких обставин [PERSON] вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві, просив задовольнити його позов та розглянути справу без його участі. Разом з тим, позивач заперечував проти надання судом строку для їх примирення та не виявив бажання зберегти шлюб (а.с.16). Відповідач [PERSON] письмово повідомила судові про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON], та вона їх не оспорює. Відповідач заперечувала проти надання судом строку для їх примирення, прохала позов [PERSON] задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с.18). Сторони у судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (14,15). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження встановлено, що сторони одружились 17 січня 2004 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради м. Соснівка Львівської області, про що зроблено актовий запис №02 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, де її батьком зазначений позивач [PERSON] (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що з 11 липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне життя позивача з відповідачем не склалося та виявилося невдалим через те, що відповідач покинула родину та на протязі восьми місяців проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. Сторони вважають подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливим. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.16,18). За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved