Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

19 липня 2021\~року до суду звернулася позивач із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послалася на те, що 17 лютого 2021\~року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинені два виконавчі написи, зареєстровані в реєстрі за №\~6386 про стягнення з неї заборгованості в розмірі 14155,50 грн. та № 6387 про стягнення з неї заборгованості в розмірі 14245,50 грн., на підставі яких приватним виконавцем Шаган О.А. відкрите зведене виконавче провадження. Вважає вчинені виконавчі написи не підлягають виконанню, оскільки такі вчинені з суттєвими порушеннями законодавства, а саме принципу їх безспірності. Стягнення з Позивача боргу, який не є безспірним з порушенням процедури повідомлення про його наявність, відбулося у позасудовому порядку і [PERSON] була позбавлена можливості заперечувати щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису. Письмової вимоги Відповідача про погашення заборгованості Позивач не отримувала, що є порушенням вимог закону, яке істотно вплинуло на її права та обов`язки. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Вказані виконавчі написи були вчинені нотаріусом після спливу строку виникнення у відповідача права вимоги до позивача. З огляду на зазначене просить суд, визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи №№6386, 6387 від 17.02.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначав, що ним було виконано вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису. Твердження позивача щодо пропуску строку для вчинення виконавчих написів є помилковим, оскільки у відповідача таке право виникло починаючи з моменту укладання договору відступлення права вимоги, а саме з 07 травня 2020 року. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі його представника. Третя особа приватний виконавець Шаган О.А. у судове засідання не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини не явки не повідомила. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинені виконавчі написи, зареєстровані в реєстрі за: № 6386, яким звернено стягнення з [PERSON] , що є боржником за кредитним договором № 008-03502-200810 від 20.08.2010 р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2240/К від 07.05.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заборгованість в розмірі 13505,50 грн., яка складається з простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10129,13 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 3376,37 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувана в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Таким чином загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить 14155,50 грн. Стягнення заборгованості проводилось за період з 07.05.2020 р. по 30.11.2020 р. №6387, яким звернено стягнення з [PERSON] , що є боржником за кредитним договором № 020-99914-250613 від 25.06.2013 р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2240/К від 07.05.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заборгованість в розмірі 14245,20 грн., яка складається з простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7105,20 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 7140,00 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувана в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Таким чином загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить 14895,20 грн. Стягнення заборгованості проводилось за період з 07.05.2020 р. по 30.11.2020 р. Як вбачається з копії виконавчого напису, долученої до матеріалів справи, виконавчий напис був вчинений на підставі договорів, які нотаріально не посвідчені. 02 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. відкриті виконавчі провадження ВП №№ 64672477, 64673030, які обєднано в одне зведене виконавче провадження №64691851 постановою від 02.03.2021. В оспорюваних виконавчих написах, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. посилається на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та на п. 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до\~ст.89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд встановив, що позивач [PERSON] не отримувала від відповідача жодної вимоги (повідомлення) щодо усунення порушень зобов`язання зі сплати заборгованості по кредитному договору, позивач не визнавав та не узгоджував із відповідачем такий розмір заборгованості, тому на думку суду ці обставини не можуть свідчити про безспірність цих вимог між позивачем, як позичальником, та відповідачем, як кредитором, якому ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги. Дане твердження також не було спростовано відповідачем у своєму відзиві, доказів зворотного надано не було. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчих написів з`ясовані всі обставини розміру та періоду за який утворилась заборгованість, не встановлено чи отримував нотаріус від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та можливе здійснення його часткового погашення. За змістом статей\~12\~та\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Як встановлено матеріалами цивільної справи, суду не надано доказів щодо факту отримання позивачем позики в сумі\~13505,50 грн. та 14245,20 грн. З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчих написів боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині. Мова йде про зміни, які дозволяли вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені. Оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 17.02.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладені між сторонами договори, які надані нотаріусу для вчинення виконавчих написів, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначені обставини є підставою для задоволення позовних вимог та визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині сплати судового збору позивачем, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку\~ст.141 ЦПК України\~має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1016 гривень 00 коп. згідно квитанції №0.0.2197884057.1 від 16.07.2021 року за подання позовної заяви та витрати по оплаті судового збору у сумі 454 гривні згідно квитанції №0.0.2197892089.1 від 16.07.2021 за подання заяви про забезпечення позову у даній цивільній справі. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України\~передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин першої-третьої, восьмої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Отже, за змістом частини першої\~статті 246 ЦПК України\~докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин. Позивач та її представник не заявляли, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції. У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої-сьомої\~статті 129 Господарського процесуального кодексу України\~(далі -\~ГПК України) (аналогічні положення містяться в частинах третій-п`ятій\~статті 141 ЦПК України) попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини другої\~статті 124 ГПК України\~(яка кореспондується з частиною другою\~статті 134 ЦПК України) у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору. У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Відповідно до матеріалів справи, представник позивача у позовній заяві просив стягнути судові витрати, які полягають зокрема у понесених витратах на професійну правничу допомогу, проте докази у підтвердження понесених витрат надано не було, як і не надано детального опису наданих послуг, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи.

Outcome: approved