Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою (згодом уточненою) до [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 70823 грн 96 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 04 березня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано та рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2004 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини доходу. Про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою він дізнався лише в серпня 2017 році, оскільки по серпень 2017 року проживати за однією адресою. Відповідачка періодично зникала з дому та виїжджала в невідомому йому напрямку. В той час діти залишались проживали разом з ним та знаходились на його утриманні, тому він аліменти відповідачці не сплачував. Повертавшись додому відповідачка грошей на утримання дітей не давала. Так, в черговий раз в серпні 2017 року відповідачка повернулась додому, та повідомила позивачу, що виходить заміж за іншого чоловіка. В той день відповідачка забрала речі та дітей і пішла від нього. Саме з того часу позивач щомісяця став сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки позивач з 2008 року ніде не працює та не має постійного заробітку, доглядає за матір`ю похилого віку, просить суд звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи перевіривши їх доказами приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 вересня 2017 року та рішення Глухівського міського суду Сумської області від 04 березня 2004 року сторони перебували в шлюбі з серпня 2001 року по 04 березня 2004 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія. Згідно довідки Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби\~ Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 12 вересня 2018 року, Шосткинським міськрайонний судом видано виконавчий лист №2-121 від 20 лютого 2004 року, яким з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] , 2001 року народження. Також із зазначеної довідки вбачається, що [PERSON] за період з 06 лютого 2004 року по 01 вересня 2018 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70823 грн 96 коп. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Як вбачається зі змісту позову, [PERSON] , ставлячи питання про звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів, посилається на те, що після розірвання шлюбу сторони фактично проживали однією сім`єю певний час та він повністю утримував сім`ю, а також на те, що в період з 2015 по 2017 рік відповідач залишила його з дітьми та він самостійно їх утримував. Відповідач, визнавши позов, цим самим погодилася з обґрунтованістю таких доводів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевказану норму закону, виходячи з заявлених позовних вимог, з тих обставин, що відповідач позов визнала і погодилась з викладеними в ньому доводами, і що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону, а також правам інших осіб, суд дійшов висновку, що позовна вимога\~ про звільнення від сплати заборгованості по аліментам є обґрунтованою\~ та підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved