Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

17 червня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 23 жовтня 2014 року померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 32,8 кв.м, загальною площею 56,3 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б, б», сараїв літ. «Б1», «В», «Д», погребу літ. «д», колодязю питного № 2, що розташовані за адресою: с. Писарівка, вул. Соснова, 8, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 4,080 га в межах згідно з планом, що розташована на території Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] та його брат [PERSON], який від належної йому частки спадкового майна відмовився на користь позивача. Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 26.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, тому він звернувся до суду з цим позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-47/269 від 08.07.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Сосновій, 8, в с. Писарівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 32,8 кв.м, загальною площею 56,3 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б, б», сараї літ. «Б1», «В», «Д», погріб літ. «д», колодязь питний № 2 (а.с. 13-15). Згідно довідки виконкому Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області№ 206 від 06.06.2016 року будинковолодіння в с. Писарівка Новосанжарського району Полтавської областіпо вул. Сосновій, 8, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 2302, станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору. Головою колгоспного двору є [PERSON], членом колгоспного двору дочка [PERSON] (а.с. 18). При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 601437, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області 27.06.2003 року, перебувала земельна ділянка площею 4,080 га в межах згідно з планом, що розташована на території Пологівської, Писарівської сільських рад Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 19). Згідно довідки виконкому Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області№ 205 від 06.06.2016 року земельна ділянка площею 4,080 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка числиться за [PERSON], дійсно розташована на території Писарівської сільської ради (а.с. 21). [PERSON] померла 01 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 208825, виданим Писарівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 02.02.2012 року (а.с. 6). [PERSON] померла 23 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 285052, виданим виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 24.10.2014 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 427744 від 27.09.1976 року, свідоцтва про народження серії 1-УР № 964548 від 20.02.1960 року (а.с. 9) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 10, 11) [PERSON] є тіткою [PERSON]. В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1191/01-16 від 15.07.2016 року вказано, що після померлої 01.02.2012 року [PERSON] заведена спадкова справа № 279/2012 від 02.07.2012 року. Спадкоємицею згідно поданої заяви про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 41, 42). З повідомлення в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1192/01-16 від 15.07.2016 року вбачається, що після померлої 23.10.2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 340/2014 від 12.12.2014 року. Спадкоємцями згідно поданих заяв про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39, 40). Згідно письмової заяви [PERSON] він відмовляється у прийнятті спадщини після померлої 23.10.2014 року [PERSON] на користь свого брата [PERSON] (а.с. 43). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved