overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 03.09.2013 року в сумі 30498 грн 20 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.09.2013 року публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» (далі Банк) правонаступником якого є позивач, уклав із відповідачем [PERSON] договір № 500408898 відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн строком до 04.09.2016 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 14.99% річних (далі по тексту Договір, а. с. 4, 5, 15-22). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2016 року становить 30498 грн 20 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 9778 грн 31 коп., заборгованість по сплаті відсотків 3756 грн 34 коп., комісія 11113 грн 55 коп. штраф 5850 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 12, 12 зв.), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 17.01.2013 року в сумі 34618 грн 70 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.01.2013 року відповідач уклала з публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі Банк), правонаступником якого є позивач, кредитний договір № 500902330 відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 10516 грн 94 коп., із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 15.99% річних (далі по тексту Договір, а. с. 5-7, 17-24). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2016 року становить 34618 грн 70 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 10284 грн 28 коп., заборгованість по сплаті відсотків 4467 грн 29 коп., заборгованість по сплаті комісії 7467 грн 13 коп., штраф 12400 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 14), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 22015 грн 70 коп., що була виплачена АТ «Ощадбанк» на підставі кредитного договору укладеного з відповідачем, а також 1600 грн у відшкодування судових витрат. Сторони в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 08.07.2013 року АТ «Ощадбанк» (далі Банк) надав відповідачу кредит в сумі 19000 грн на підставі Додаткового договору № 1 до Договору від 09.07.2013 № 126966. Майнові інтереси Банку, повязані з матеріальними збитками, завданими з неповерненням або неповним поверненням кредиту, застраховані позивачем (а. с. 9-19). За заявою Банку від 29.01.2015 року та складеного ним розрахунку заборгованості відповідача, 18.02.2015 року позивачем здійснено виплату Банку суми страхового відшкодування в розмірі 22015 грн 70 коп. (а. с. 21-25). Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах і фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 20.08.2016 року. Від шлюбу у сторін є дітей немає. З квітня 2017 року спільне проживання з відповідачем припинено у зв'язку із байдужістю по відношенні один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з'явився, 09.10.2017 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання двічі підряд не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 20.08.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER]. Дітей від шлюбу у сторін немає. Сімейне життя у сторін не склалося, сторони проживають окремо, подальше спільне проживання неможливе. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та надала згоду на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Відповідач просив стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 183 ч.1 СК України, визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2017 року, та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасове вивезення малолітнього сина [PERSON], [INFO], до Єгипту, в період з 01 по 31 жовтня 2017 року без дозволу та супроводу відповідача як батька дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона має намір оздоровити сина на курортах Єгипта. Втім відповідач, який проживає окремо та ухиляється від виховання [PERSON], не надає своєї згоди на вивезення дитини за кордон посилаючись на те, що зміна кліматичних умов для дитини двохрічного віку є недоцільною. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; представник органу опіки та піклування вважає позов обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.08.2016 року, яке вступило в законну силу 02.02.2017 року, відповідача визнано батьком малолітнього сина позивача [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5, 24). Як випливає з матеріалів справи (а. с. 2, 6), сторони проживають окремо, при цьому відповідач має іншу сімю. Позивач має намір в жовтні 2017 року оздоровити [PERSON] на курортах Єгипта, що потребує згоди відповідача як батька дитини на тимчасове вивезення сина за кордон без його дозволу та супроводу. Відповідач такої згоди позивачеві не надав мотивуючи свою відмову тим, що в жовтні 2017 року температура повітря в Єгипті буде значно вищою температури повітря в Україні, в звязку з цим зміна кліматичних умов для двохрічної дитини є недоцільною (а. с. 6). Водночас як випливає з довідки Чернігівської дитячої поліклініки № 1 від 22.05.2017 року (а. с. 20) малолітній [PERSON] за станом свого здоровя не має протипоказань до зміни клімату, що дає суду підстави для висновку про необґрунтованість відмови відповідача та її невідповідність інтересам дитини. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи те, що тимчасове вивезення малолітнього [PERSON] разом із позивачем для відпочинку та оздоровлення відповідає інтересам дитини, даний позов підлягає задоволенню. Водночас за приписами частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн у відшкодування сплаченої суми судового збору та 1500 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, оскільки фактичне здійснення цих витрат підтверджується квитанціями (а. с. 1, 23), а обґрунтованість суми витрат на правову допомогу адвоката підтверджується приєднаною до справи калькуляцією (а. с. 22).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

18.07.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з квітня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 01. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу змінити на «Ільїна». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №092630. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ№214984. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

18.07.2017 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 14.07.2007 року. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Спільно нажитого майна не мають. Однією сімєю мешкали до серпня 2014 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що між ними втрачено почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, у родині постійно виникали сварки, які зробили сімейне життя нестерпним. Збереження та відновлення родини на теперішній час позивачка вважає неможливим та суперечить її інтересам. Строк для примирення не потрібен, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про отримання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2017 року , про що виконкомом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецької області зроблено актовий запис № 6 (а.с.5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Питання про стягнення аліментів не вирішено. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

18.07.2017 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва позов [PERSON] до ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів задоволено, визнано недійсним договір фінансового лізингу №005004 від 23.01.2017 року, укладений між сторонами; стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» на користь [PERSON] сплачені позивачем грошові кошти у сумі 42 500,00 грн. Крім цього з відповідача стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 640,00 грн. При ухвалені вказаного рішення судом не повністю вирішене питання щодо стягнення судового збору. Представники сторін в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, оскільки неявка сторін при вирішенні питання про додаткове рішення не є обов'язковою, то суд вирішив ухвалити додаткове рішення по справі у їх відсутність. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, судом не в повному обсязі вирішено питання щодо стягнення судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» на користь держави судовий збір у сумі 4 250,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

18.07.2017 р. Селидівським міським судом Донецької області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. Сторони у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Вивчивши матеріали справи, судом з'ясовано, що в рішенні не вирішено питання щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають також дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 28.11.2012 р. Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.07.2018 [PERSON] вернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 03.06.2011 між ним та відповідачкою. \~ \~ \~ \~Як на підставу позову посилається на те, що з 03.06.2011 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.07.2018 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила покласти на неї. \~ \~ \~ \~Відповідач не з'явився, надав заяву розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №160314 03.06.2011 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харквіського міського управління юстиції, актовий запис №583. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про народження І-ВЛ №262187 у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved