Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

19.01.2017 року ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 23.08.2012 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 14363 грн. 01 коп., яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.08.2012 року шляхом підписання відповідачкою заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкриває позичальнику відповідачці картковий рахунок, надає платіжну картку та встановлює ліміт кредитної лінії на суму 300 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією в розмірі 36% на строк дванадцять місяців з дня його підписання, а в разі відсутності бажання припинити договір його дія автоматично лонгується на той самий строк. Позичальник зобов'язується повертати заборгованість, яка виникла за кредитною лінією, відсотки та оплачувати комісії щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачкою умови договору не виконуються. Станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 290 грн. 38 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 9712 грн. 49 коп.; - заборгованості за пенею та комісіям в розмірі 3200 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та пеню в розмірі 5% від суми заборгованості. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 1160 грн. 14 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідачка доказів належного виконання умов договору не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з її вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 13.12.2016 року та від 04.01.2017 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved