Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

18 грудня 2020 року [PERSON] через представника - адвоката Гінцар Віталія Вікторовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення у натурі частки із спільного майна, а саме об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом сторони є співвласниками по 1/2 частці кожен нерухомого майна, а саме цілого магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 218,8 кв.м., розміщеного на земельній ділянці площею 117,01 кв.м. Після отримання спадщини та набуття права власності на вказане майно сторони на протязі тривалого часу спільно володіли вказаним магазином. В подальшому між сторонами виникли непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження спільного майна, угоди про спосіб виділення в натурі частки позивача із спільного володіння не досягнуто. До цього часу позивач неодноразово намагався владнати конфлікт, примиритися з відповідачем та за взаємною згодою розділити спільне майно. В свою чергу відповідач самостійно здає в оренду спільне майно, відмовляється від його поділу в натурі. Позивачем надсилалися відповідачу листи з пропозицією щодо виділення в натурі його частки майна із спільного володіння. Вказані листи відповідачем отримані не були та були повернуті відправнику по закінченню терміну їх зберігання. Посилаючись на викладені обставини позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами за захистом свого права на користування спірним майном. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано від Бобринецької дільниці Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Гінцар Віталія Вікторовича про об`єднання справ в одне провадження - відмовлено. 15.01.2021 року відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що між сторонами не виникало питання щодо розподілу спірного магазину. Позивач не пропонував йому домовитися та визначити порядок користування спірним майном. Протягом всього часу, як до, так і після виникнення конфліктних ситуацій, позивач не звертався до нього з пропозицією розділити спільне майно в натурі. Крім того, ні в пропозиції, доданої позивачем до позовної заяви, ні в самій позовній заяві, позивачем не вказано як саме він пропонує розділити спільне майно та яке конкретно майно (його частину) бажає отримати у свою власність чи користування, відповідно до належної йому частки у праві спільної часткової власності. Позивач не пропонує жодних варіантів поділу спірного майна. Позивач не вказує чи наявна технічна можливість виділу йому частки або поділу об`єкту нерухомого майна відповідно до розміру й вартості часток сторін в ньому та чи можливо це здійснити без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівель. Твердження позивача про те, що спільне майно перебуває в оренді інших осіб не відповідає дійсності. Твердження позивача про те, що він неодноразово намагався владнати конфлікт, примиритися та за взаємною згодою розділити спільне майно, а також про неможливість досягнення домовленості про порядок володіння та користування майном, не відповідає дійсності та не підтверджується наданими позивачем доказами (а.с.45-48). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Гросул Юлії Олександрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підготовче провадження у справі провести за участю представника відповідача - адвоката Гросул Юлії Олександрівни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon». Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2021 року по справі призначено оціночно-будівельно-технічну експертизу, на час проведення якоїзупинено провадження у справі. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2021 року поновлено провадження у справі, з 14 квітня 2021 року. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів, з 17.04.2021 року. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На судовий розгляд справи викликано судового експерта Таран Олександра Сергійовича. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2021 року залишено без розгляду мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] від 01.10.2021 року. Судовий розгляд справи продовжено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі у урахуванням проведеної експертизи та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти заявленого позову та просила відмовити в його задоволенні, пояснивши, в спірному об`єкті нерухомого майна була здійснена реконструкція без отримання дозволу на її здійснення, внаслідок чого є самочинно збудованим, а тому не підлягає поділу. Також поділ в натурі є неможливим через наявні комунікації з водопостачання та водовідведення, каналізації. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить кожному по 1/2 частці у праві спільної часткової власності нерухомого майна - цілого магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нежитлова будівля, підвал позначена на плані технічної документації літерами «А, А', кр, кр'», цегляна, загальною площею - 218,8 кв.м., розміщена на земельній ділянці площею 117,01 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2010 року, зареєстровано в реєстрі за №1168 (а.с.20) та копією інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №232318920 від 12.11.2020 року (а.с.24). Під час розгляду справи за клопотанням представника позивача - адвоката Гінцар В.В. ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2021 року призначено оціночно-будівельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлено питання щодо ринкової вартості спірного об`єкту нерухомого майна та можливих варіантів його поділу в натурі відповідно до часток у праві спільної часткової власності співвласників. У разі не можливості поділу відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності, то які є варіанти поділу з відхиленням від розміру часток співвласників із визначенням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась від розміру його частки у праві спільної часткової власності на майно. З матеріалів інвентаризаційної справи №1950 на домоволодіння по [ADDRESS] та висновку експерта №1902/21 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 20.03.2021 року вбачається, що до складу входять наступні будівлі літ. «А» магазин з підвалом літ «А1» в складі приміщень 1-1 площею 74,1 м. кв., 2-1 площею 64,1 м. кв., 2-2 битовка площею 9,9 м.кв., І підвал площею 70,7 м.кв., загальна площа якого складає 218,8 м.кв.; споруди літери «кр» - ганок, «кр1» - ганок. Згідно з висновком експерта №1902/21 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 20.03.2021 року, проведеноїсудовим експертом Таран Олександром Сергійовичем, встановлено можливість поділу спірного об`єкту нерухомого майна - магазину по [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності та запропоновано один варіант поділу (а.с.99-107). З висновку експерта також вбачається, що на момент натурного обстеження планування літ. «А?» - підвал не відповідає матеріалам інвентаризаційної справи №1950 на домоволодіння по [ADDRESS] , в частині: наявного додаткового входу з [ADDRESS] з влаштованою вхідною групою; сходів всередині приміщення, що примикають до вказаного входу; прибудованого приміщення площею 5,2 кв.м., нижче позначки землі; сходів до вказаного прибудованого приміщення площею 5,2 кв.м.; в підвал влаштовано приміщення туалету під сходами; на другому поверсі добудовано приміщення, площею 2,64 кв.м. В наданих на дослідження матеріалах відсутні правовстановлюючі документи, які б свідчили, що вказане прибудоване приміщення площею, 5,2 кв.м., приміщення туалету та приміщення, площею 2,64 кв.м., знаходиться у спільній частковій власності співвласників, в зв`язку з чим, при поділі експертом до уваги не приймається. Також експертом встановлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи №1950 відсутні дані щодо самочинного будівництва, перепланування та переобладнання. В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що вхід в підвал з вул. Базарна облаштований в несучій стіні, сходи в підвалі ведуть у добудоване приміщення нижче позначки землі, яке знаходиться поза межами контору будівлі. На розподіл комунікацій потрібна проектна документація. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обЙ`єкт нерухомого майна. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція). Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. За змістом ч.1 ст.376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (ч.2 ст.376 ЦК України). У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року №295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Таким чином, норма ч.1 ст.376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна кількості приміщень, створення нових, втручання в несучі конструкції). За змістом ч.1 ст.376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що в спірному об`єкті нерухомого майна після одержання сторонами його у власність проведені певні роботи по реконструкції (улаштування додаткового входу, зміну площі, конфігурації та кількості приміщень) з виходом за межі контуру зовнішніх стін будівлі підвалу, внаслідок чого збільшилась його загальна площа, без відповідних дозволів, тобто самочинно збудовані. Оскільки об`єкт нерухомого майна, до складу якого входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (стаття 376 ЦК України), то до їх узаконення вони не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами статей 364, 367 ЦК України. З урахуванням вказаного, відсутні підстави для задоволення позову та виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За вказаних обставин відмова відповідача від прийняття пропозиції позивача щодо поділу майна значення не має, адже самочинно збудоване нерухоме майно поділу не підлягає. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що після узаконення самочинно збудованих об`єктів позивач як співвласник магазину зможе реалізувати своє право на виділ частки із цього майна, що є у спільній частковій власності. Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/1 провадження № 61-44133св18. Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed