Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

18.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої ви-моги тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , та відповідно її за-повіту [PERSON] є її спадкоємцем. 09 квітня 2014 року позивач звернувся до Каховської Державної нотаріальної контори з зая-вою щодо прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка складалася з житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . Під час збирання документів, необхідних для оформлення спадщини позивачу стало відомо, що 12.03.2014 року між [PERSON] , яка діяла від імені його померлої матері [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої Каховською міською державною нотаріальною конторою 14.02.2014 року, та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу зазначеної вище квартири. Вказаний договір купівлі - продажу квартири від 12.03.2014 року позивач вважає недійсним, оскільки відповідно до довіреності від 14.02.2014 року, посвідченої державним нотаріусом Кахов-ської міської державної нотаріальної контори Гладушком К.В. ( № в Реєстрі 134 ), [PERSON] уповноважила [PERSON] продати квартиру [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 12.03.2014 року [PERSON] , яка дія-ла представником продавця [PERSON] , продала зазначену квартиру [ADDRESS] громадянці [PERSON] . Позивач зазначав, що з пункту 2.1 даного договору купівлі - продажу вбачається, що вказана квартира була продана за 140 915 ( сто сорок тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень ). З пунктів 2.2 та 2.3 даного договору купівлі - продажу також слідує, що на момент підписання договору сторонами, між ними вже був здійснений розрахунок по даному договору. Позивач наголошував, що після продажу квартири, гроші за її продаж, безпосередньо [PERSON] . відповідачем [PERSON] не передавались, а тому для [PERSON] , як продавця квартири, будь - яких правових наслідків, передбачених ст. 655 ЦК України, не настало. Грошей за продаж квартири, вона не отримувала. Крім того, вона не передавала квартиру покупцю [PERSON] , продовжувала там жити до моменту своєї смерті, яка настала [INFO], тобто через 14 днів після укладення договору купівлі - продажу. Крім того, позивач вказував на наявність зловмисної домовленості представника за довіре-ністю [PERSON] та другої сторони за договором - покупця [PERSON] ( до-шлюбне прізвище [PERSON] ), оскільки вони є близькими родичами - матір`ю та доч-кою. В подальшому позивач дізнався, що 29.04.2015 року року [PERSON] , відпо-відно до договору купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом Каховського районного но-таріального округу Херсонської обл. Корня Т.І., продала спірну квартиру громадянці [PERSON] Позивач вважав, що квартира [ADDRESS] , вибула із власності позивача поза його волі, шляхом укладення недійсного правочину між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та підлягає витребуванню у набувача, - громадянки [PERSON] , а тому просив суд: - визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої Каховською міською державною нота-ріальною конторою 14.02.2014 року, та [PERSON] , посвідчений 12 березня 2014 року державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори, номер у реєстрі 223; - визнати за [PERSON] , [INFO] , пра-во власності на квартиру [ADDRESS] . - витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник позивача - адвокат Подшибякін Я.Є. позовні вимоги підтримав, наполягав на за-доволенні позову. Відповідач [PERSON] позов не визнала, і пояснила, що померла [PERSON] -тівна, яка була власником квартири [ADDRESS] , попросила [PERSON] , як сусідку та подругу, продати зазначене не-рухоме майно, а тому [PERSON] запропонувала своїй дочці - [PERSON] купити вказану квартиру. Остання погодилася, і, за деякий час, назбирали з чоловіком необхідну грошову суму. Ук-лавши договір купівлі-продажу квартири, вони принесли [PERSON] обумовлені при купівлі-продажу гроші, але вона відмовилася отримувати їх на руки і попросила залишити у визначеному місці, щоб потім періодично витрачати на власні потреби. Відповідач наголосила, що гроші за квар-тиру були фактично передані померлій [PERSON] .. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що вона придбала квартиру [ADDRESS] , у громадянки [PERSON] , і є доб-росовісним набувачем. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки - адво-кат Форощук Л.А. вважала позов необґрунтованим і просила відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено: Відповідно свідоцтву про смерть (а.с.8) [INFO] померла [PERSON] . Згідно заповіту від 08.07.2011 року [PERSON] заповіла все своє майно синові - позивачу [PERSON] . Відповідно до довіреності від 14.02.2014 року, посвідченої державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори Гладушком К.В. ( № в Реєстрі 134 ), [PERSON] упов-новажила [PERSON] продати квартиру [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 12.03.2014 року [PERSON] , яка дія-ла як представник продавця [PERSON] ., продала квартиру [ADDRESS] громадянці [PERSON] . При цьому, пунктом 2.1 даного договору купівлі - продажу передбачено, що вищевказана квартира була продана за 140 915 ( сто сорок тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень ). З пунктів 2.2 та 2.3 даного договору ку-півлі - продажу також вбачається, що на момент підписання договору сторонами, між ними вже був здійснений розрахунок по даному договору. Як вбачається з пояснень [PERSON] , наданих в судовому засіданні при розгляді цивільної справи 658/4562/14-ц вбачається, що між нею, та померлою [PERSON] було досягнуто домов-леності про передачу зазначеного нерухомого майна ( квартири ) взамін на здійснення догляду [PERSON] за померлою, тобто фактично, з показів [PERSON] , між сторонами було досягнуто зго-ди про правовідносини, які регламентуються Главою 57 ЦК України ( Довічне утримання ( догляд). Суд, також, не може залишити поза увагою, що, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, від-повідно якій кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду доказів проведеного розрахунку за придбану квартиру (розписки, квитанції, платіжного доручення, акту, тощо). Крім того, після укладення [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, в ній продовжувала проживати [PERSON] , до моменту її смерті, яка настала [INFO] . Згідно ст..655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець прий-має або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодер-жання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами пер-шою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша за-цікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно положень ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК Ук-раїни, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем Малолепетиської сільської ради І.П. Борисенко 8 липня 2011 року, реєстраційний № 75. Відповідно до положень ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визна-чені у заповіті. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'-язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі і право вимоги щодо визнання правочину недійсним. На час відкриття спадщини позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті [PERSON] , 09.04.2014 року звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Каховської місь-кої державної нотаріальної контори, разом з тим, з зазначених вище обставин, отримати спірне майно як спадщину не зміг, оскільки спадкове майно належало іншій особі. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про ви-знання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд враховує, що [PERSON] позбавлений можливості у законному порядку оформити належну йому спадщину і тому, відповідно до положень ст. 392 ЦК України, за ним слід визнати пра-во власності на спірне майно - квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні судом встановлено, що 29.04.2015 року відповідачка [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Каховсь-кого районного нотаріального округу Херсонської обл. Корня Т.І., продала спірну квартиру [ADDRESS] відповідачці [PERSON] Відповідно до положень ст. 658 ЦК України, право продажу товару належить власникові то-вару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо ін-ше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] на підставі фіктивного правочину, суд вва жає незаконним її подальший продаж [PERSON] іншій особі - відповідачці [PERSON]. Відповідно до положень ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК Укра-їни, майно не може бути витребувано у нього. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та роз-порядження своїм майном. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добро-совісний набувач ), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з воло-діння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом. Таким чином, суд вважає, що квартира [ADDRESS] вибула із власності [PERSON] незаконно - шляхом ук-ладення недійсного правочину між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , а тому її слід ви-требувати з незаконного володіння громадянки [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved