Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову і до [INFO], тобто до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 липня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] року у них народився син - [PERSON]. З 08 травня 2016 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, а дитина проживає з нею в м. Києві за місцем її реєстрації. Відповідач ухиляється від участі у витратах на утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина. Окрім того, вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та її доходи зводяться лише до виплачуваної державою допомоги по народженню дитини у розмірі 860 грн., яка буде надаватися на протязі наступних 5-ти місяців і цих коштів не вистачає для повноцінного існування її та їхнього сина. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, проте з їх розміром не погоджується, оскільки у нього дуже скрутне матеріальне становище, і крім того у нього на утриманні знаходиться бабуся. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2011 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис №1512 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї. [INFO] року від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER]. Як зазначила позивач, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, дитина проживає з нею, та перебуває на її утриманні. В цій частині обставини справи відповідач визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За змістом ч. 4 чт. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок носить безумовний характер і не пов'язується законом з наявністю и відсутністю у особи постійного і достатнього доходу. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі вирішення спору судом, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та щомісячно отримує регулярний дохід у виді заробітної плати в розмірі 6000,00 грн. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України, передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 60 ЦПК України на кожну сторону покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. №928-VIII, розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2016 році з 01.05.2016 - 30.11.2016 для дитини віком до 6 років складає 1228,00 грн., для працездатної особи - 1450,00 грн. При таких даних, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач отримує дохід у більшому розмірі ніж той, який зазначено відповідачем - 6000,00 грн., суд знаходить можливим вимогу позивача про стягнення аліментів на її утримання задовольнити частково, а саме у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Outcome: partial