Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

18 листопада 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 15853 грн. 42 коп. Обґрунтовано позов тим, що 09 липня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання заяви про приєднання № 83618/290917 (далі Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Договір), а також кредитної заяви № 411605322 від 09.07.2019, яка є складовою Заяви про приєднання. Відповідно до умов договору відповідачу було\~надано кредит\~у сумі\~20000\~грн.,\~шляхом встановлення\~відновлюваної кредитної\~лінії на\~його картковий\~рахунок,\~строком кредитування\~на строк\~дії картки\~з можливим\~продовженням на\~той самий\~строк. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26\~листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, у зв`язку із чим просить стягнути з нього половину судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні позову. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 липня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке у подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання заяви про приєднання № 83618/290917 (далі Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Договір), а також кредитної заяви № 411605322 від 09.07.2019, яка є складовою Заяви про приєднання. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у сумі 20000 грн., шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок, строком кредитування на строк дії картки з можливим продовженням на той самий строк. Так, відповідно до п. 3.1. Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору. Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.uaта укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Пунктом 3.2. Заяви про приєднання передбачено, що відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до п.п. 3.4.1. - 3.4.2. Заяви про приєднання банк відкрив боржнику поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». За кредитною заявою № 411605322 від 09.07.2019 відповідачу надано кредит у сумі 20000 грн. строком кредитування на строк дії картки з можливим продовженням на той самий строк (а.с. 8-9). Згідно з п. 1.18.2, 1.18.3, 1.9 розділу XXII договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених кредитним договором та/або додатками до нього. При нарахуванні процентів день отримання клієнтом кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше останнього робочого дня до білінгової дати кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню (крім процентів за несанкціонованим овердрафтом), наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Згідно з п. 1.17.1, 1.17.3 розділу XXII договору клієнт зобов`язаний: використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором; щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше останнього робочого дня до білінгової дати, наступного за звітним. Відповідно до п. 1.24 розділу XXII договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку прострочення сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування кредиту, обов`язок сплати яких передбачений відповідним банківським продуктом та умовами користування кредитною лінією (кредитом), що є додатком 1 до цього договору, щонайменше на один календарний місяць. Згідно з п. 1.21 розділу XXII договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за договором станом на 16 листопада 2020 року становить 15853 грн. 42 коп., до якої входить: 15490 грн. 72 коп. заборгованість за основним боргом (кредитом), 46 грн. 29 коп. комісія, 85 грн. 63 коп. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 43 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 169 грн. 05 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 13 грн. 34 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 0 грн. 29 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 4 грн. 65 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с. 17-18). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини 1\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1\~та 2\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Також,\~статтею 1050\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що,\~якщо позичальник\~своєчасно не\~повернув суму\~позики,\~він зобов`язаний\~сплатити грошову\~суму відповідно\~до статті\~625\~цього Кодексу.\~Якщо позичальник\~своєчасно не\~повернув речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~він зобов`язаний\~сплатити неустойку\~відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу,\~яка нараховується\~від дня,\~коли речі\~мали бути\~повернуті,\~до дня\~їх фактичного\~повернення позикодавцеві,\~незалежно від\~сплати процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Також,\~згідно положень\~частини першої\~статті 142\~ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved