Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду та посилаючись на ст.ст. 526, 536, 625, 1049, 1050 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 7000 та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивуються тим, що 23.10.13 року [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 5000 грн. 00 коп. під розписку та зобов'язався повернути суму боргу в повному обсязі до 23.11.2013 року, а також [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 2000 грн. під розписку від 13.11.2013 року, які також зобов'язався повернути до 23.11.2013 року. Зазначені обставини підтверджуються складеними відповідачем власноруч та підписаними ним двома розписками від 23.11.13 р. та від 13.11.2013 року. В порушення даних вимог закону та договірних умов відповідач до цього часу не повернув позивачеві суму позики в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснив, що після спливу строку повернення боргу відповідач неодноразово обіцяв повернути борг, але так і до цього часу зобов'язання не виконав. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду від 11.09.2014 р., від 13.09.2014 року від 23.09.2014 р. та від 25.09.2014 року. Заяв чи клопотань до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечує. Вислухавши позивача, дослідивши та аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України щодо обов'язків доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи встановлено, що між позивачем та відповідачем укладена угода за договором позики, згідно якої позивач із своєї сторони умови виконав та 23.10.13 року позичив [PERSON] у борг 5000 грн. 00 коп. під розписку, які зобов'язався повернути суму боргу в повному обсязі до 23.11.2013 року, а також [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 2000 грн. під розписку від 13.11.2013 року, які також зобов'язався повернути до 23.11.2013 року, що підтверджується відповідними борговими розписками, які власноруч написав відповідач по справі. Згідно ст. 1047 ЦК України, боргова розписка - це документ, що засвідчує передачу позикодавцем позичальникові певної грошової суми або певної кількості речей. Боргова розписка є підтвердженням укладення договору позики між сторонами. Аналізуючи зміст боргової розписки щодо порядку її написання суд визнає такий правочин дійсним, оскільки розписка виконана боржником власноруч, тобто відповідачем по справі, вписані дані відповідача, а саме в тексті повністю розбірливим почерком без помарок та виправлень вказані: прізвище, ім'я та по-батькові боржника, повна адреса, строк дії розписки та строк повернення боргу, сума боргу числом та прописом та виконаний розпис відповідача з зазначеною розшифровкою прізвища (а.с.4-5). Договір вважається укладеним в належній формі, тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст.525 ЦК України не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України щодо обов'язку позичальника повернути позику, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст.525, 526, 527,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 88,84 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 265 грн. 60 коп.

Outcome: approved