Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

18.11.2015 року позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 15.08.2008 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 38-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35500,00 доларів США з 15.08.2008р. по 14.08.2013р. з розрахунку 15,00% річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, розпорядженням за № 1 від 15.08.2008р. видавши відповідачеві кредитні кошти. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконує не належним чином., кредит не погашає, станом на 09.11.2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 9664,20 доларів США, що за курсом НБУ на 09.11.2015р. становить 218884,14 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4761,59 доларів США, що в гривне мову еквіваленті становить 107845,09 грн., прострочену заборгованість по процентам 2006,49 доларів США, що в гривне мову еквіваленті становить 45444,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2763,36 доларів США, що в гривне мову еквіваленті становить 62587,25 грн., заборгованість по комісії 132,76 доларів США, що в гривне мову еквіваленті становить 3006,88 грн., яку і просили стягнути з відповідача на власну користь. Представник позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Під час усього розгляду справи позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» жодним чином не змінював свої позовні вимоги, перерахунок заборгованості на іншій, більш пізній час, суду не надав. Разом із позовом представником позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» [PERSON] до Словянського міськрайонного суду була подана заява від 11.11.2015р., адресові безпосередньо до Вінницького міського суду Вінницької області про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позов не визнає у повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: 15.08.2008 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 38-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35500,00 доларів США з 15.08.2008р. по 14.08.2013р. з розрахунку 15,00% річних (а.с.14, 15-16). Розпорядженням № 1 керівника філії ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» від 15.08.2008р. [PERSON] було видано кредит у розмірі 35000,00 доларів США згідно до п. 1.2 договору про надання кредиту № 38-08 від 15.08.2008р. (а.с. 21). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 115 від 12.06.2015р. розпочата ліквідація ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначена уповноважена на те особа з 12.06.2015р. по 11.06.2016р. включно (а.с.25-26). Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.11.2015 року заборгованість за кредитним договором № 38-08 складає: ●тіло кредиту 4761,59 доларів США, що в еквіваленті складає 107845,09 грн.; ●заборгованість за нарахованими процентами 2006,49 доларів США, що в еквіваленті складає 45444,92 грн.; ●пеня - 2763,36 доларів США, що в еквіваленті складає 62587,25 грн.; ●заборгованість з комісії 132,76 доларів США, що в еквіваленті складає 30006,88 грн. З цього розрахунку слідує, що розрахунок заборгованості з пені здійснювався за періоди: з 08.11.2014р. по 08.11.2015р. (складає 2300,04 доларів США, що в еквіваленті складає 52093,53 грн. та 463,32 доларів США, що в еквіваленті складає 10493,72 грн.), розрахунок % нарахованих на кредит - з 15.08.2008р. по 08.11.2015р. (складає 16834,79 доларів США, що в еквіваленті складає 381290,59 грн., в тому числі і за період з 14.04.2014р. по 01.11.2015р. 1382,84 доларів США, що в еквіваленті складає 31319,90 грн.) (а.с. 7-13). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступних вимог чинного законодавства України: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки [PERSON] банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідність до п. 1.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа (фізична або юридична) має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доказування позовних вимог покладено на позивача, а відповідач, у разі невизнання позовних вимог, зобовязаний надати докази на підтвердження обставин, на підставі яких він не визнає позовні вимоги. Позивач ПАТ «Енергобанк» надав суду свої докази на підтвердження заборгованості за кредитним договором № 38-08 на загальну суму 218884,14 грн. Відповідач [PERSON] жодних доказів суду на підтвердження обставин не визнання ним позову суду не надав. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] України листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Місто Словянськ Донецької області, в якому проживає відповідач [PERSON], з 14.04.2014р. відпостіться до території, на якій проводиться АТО. Позивач ПАТ «Енергобанк» просить суд стягнути солідарно з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 38-08 у загальній сумі 9664,20 доларів США, що за курсом НБУ на 09.11.2015р. становить 218884,14 грн., до складу якої входить тіло кредиту 4761,59 доларів США, що в еквіваленті складає 107845,09 грн, заборгованість за нарахованими процентами 2006,49 доларів США, що в еквіваленті складає 45444,92 грн.; пеня - 2763,36 доларів США, що в еквіваленті складає 62587,25 грн.; заборгованість з комісії 132,76 доларів США, що в еквіваленті складає 30006,88 грн. Таким чином позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені, розрахунок якої здійснювався за періоди: з 08.11.2014р. по 08.11.2015р. (складає 2300,04 доларів США, що в еквіваленті складає 52093,53 грн. та 463,32 доларів США, що в еквіваленті складає 10493,72 грн.), розрахунок % нарахованих на кредит - з 15.08.2008р. по 08.11.2015р. (складає 16834,79 доларів США, що в еквіваленті складає 381290,59 грн., в тому числі і за період з 14.04.2014р. по 01.11.2015р. 1382,84 доларів США, що в еквіваленті складає 31319,90 грн.). Заборгованість за пенею на загальну суму 2763,36 доларів США, що в еквіваленті складає 62587,25 грн., згідно розрахунку заборгованості (а.с. 7-8) виникла після 14.04.2014р., тому, відповідно до ч. 2 Закону України від 02.09.2014р. № 1669-VІІ зазначена заборгованість з пені не підлягають нарахуванню, а в разі їх нарахування в порушення вимог цього Закону України не підлягають стягненню. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так, як відповідач [PERSON] не виконував своїх обовязків за кредитним договором, тому з нього потрібно стягнути на користь позивача заборгованість з тіла кредиту в розмірі 4761,59 доларів США, що в еквіваленті складає 107845,09 грн.; заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 2006,49 доларів США, що в еквіваленті складає 45444,92 грн.; заборгованість з комісії 132,76 доларів США, що в еквіваленті складає 30006,88 грн., а усього 6900,84 доларів США, що в еквіваленті складає 156296,89 грн., а позовні вимоги в частині стягнення пені за період після 14.04.2014р. в розмірі 2763,36 доларів США, що в еквіваленті складає 62587,25 грн., потрібно залишити без задоволення. Пунктом 22 ч.1 Закону України «Про судовий збір» (який діяв на час подання позову) передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому судовий збір під час подання позову не був сплачений позивачем. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1562 грн. 97 коп.

Outcome: partial