Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

18.08.2017 р. представник [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку було уточнено у судовому засіданні, у якій просив суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 26 червня 2017 р. за реєстровим № 1-311 та скасувати державну реєстрацію, проведену державним реєстратором [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS], номер запису 21110768 від 26 червня 2017 року. При цьому, представник позивача зазначив, що нотаріусом було допущено технічну помилку та видано свідоцтво про право на спадщину до спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори, позовні вимоги [PERSON] визнала, пояснила, що свідоцтво видано завчасно з причин технічної помилки, а його скасування можливо лише у судовому порядку. Судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини. [INFO] у віці 75 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 1959). 26.06.2017 р. державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 264/2017, зареєстровано в реєстрі за № 1-311, на 1/6 частку квартири, що заходиться за адресою: [ADDRESS], частка у розмірі 1/3 у якій належала на праві спільної часткової власності [PERSON], померлій [INFO] Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до листа державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.07.2017 р. № 2830/02-14 [PERSON] повідомлено, що згідно матеріалів спадкової справи № 264/2017, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], з технічної помилки видано свідоцтво про право на спадщину. Також повідомлено, що чинним законодавством не передбачено можливості скасування нотаріусом свідоцтв про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. (частина 1 ст. 3 ЦПК України) Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов'язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Згідно ч. 1 глави 15 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 у разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або що вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Як встановлено судом та визнано відповідачем у судовому засіданні, державним нотаріусом [PERSON] допущено технічну помилку, а саме завчасно, до спливу шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, з часу відкриття спадщини, видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину. Очевидно, що зазначене свідоцтво видано з порушенням строку його видачі, який би сплинув 16.08.2017 року, та має бути визнано недійсним. Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації суд керувався наступним. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 95529715 від 28.08.2017 р., отриманої на запит суду, щодо квартири [ADDRESS], загальною площею 79,9 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., вбачається наявність запису про право власності № 21110768 від 26.06.2017 р. щодо реєстрації за [PERSON] права спільної часткової власності на 1/6 частку, проведену державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-311, виданого 26.06.2017 р. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину від 26.06.2017 р. визнається судом недійсним, скасуванню підлягає запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на 1/6 частку квартири. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] необхідно задовольнити та визнати недійсним і скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 червня 2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-311, а також скасувати державну реєстрацію, проведену державним реєстратором [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS], номер запису 21110768 від 26 червня 2017 року.

Outcome: approved