Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

17 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом майно її матері [PERSON] та її батька [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті її мати [PERSON], яка померла 19.03.2014 року, відкрилась спадщина на майно, до якого належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062836, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0106, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062837, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0107, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON] на яку мала право за життя його дружина [PERSON], яка згідно довідки №644 від 24.05.2016 року виданої виконкомом Лисівської сільської ради та випискою із господарської книги виданої Лисівською радою від 24.04.2017 року прийняла спадщину після смерті 21.03.2005 року [PERSON], однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були втрачені, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ИД №232955 від 19.04.2016 року позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті 19.03.2014 року року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД №165866 від 20.03.2014 року її матері [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Лисівської сільської ради №647 від 24.05.2016 року [PERSON] проживала разом із своєю матір'ю [PERSON] та на момент смерті спадкодавиці вступила у володіння майном померлої. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із: - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062836, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0106, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON]; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062837, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0107, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON]. Згідно повідомлень державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори від 03.06.2016 року №01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця та спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Статтею 1218 України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062836, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0106, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,92 га., яка розташована на території Лисівської сільської ради, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №062837, який виданий на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 23.02.2004 року № 97, кадастровий номер 6122085800:01:001:0107, вартістю 27672,38 грн., яка належала [PERSON] на яку мала право за життя його дружина [PERSON], яка згідно довідки №644 від 24.05.2016 року виданої виконкомом Лисівської сільської ради та випискою із господарської книги виданої Лисівською радою від 24.04.2017 року прийняла спадщину після смерті 21.03.2005 року [PERSON] право на спадкування яких за законом належить позивачу у справі. Разом з тим, з матеріалів справи видно, що державні акти на вказані земельні ділянки втрачені та такі вважаються недійсними, що стверджується оголошенням у місцевій газеті Колос №19-20 (8555) від 10.03.2017 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved