Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» про визнання протиправним наказу, поновленні на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В своїх позовних вимогах просить суд поновити строк звернення з даним позовом, що пропущено з поважних причин, скасувати наказ Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» №78-к від 01 червня 2018 року про звільнення, поновити її на роботі на посаду діловода, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2018 року по день поновлення на роботі та стягнути витрати на правову допомогу. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що з 05 вересня 2016 року вона працювала в КП «Житлосвіт 2012» на посаді паспортиста. В подальшому їй за місцем основної роботи було доручено виконання обов`язків діловода зі щомісячною доплатою за інтенсивність в розмірі 40% посадового окладу діловода. 27 березня 2018 року її ознайомлено з наказом №31 від 27 березня 2018 року «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату» та запропоновано переведення на вакантні посади двірник та прибиральник службових приміщень. Самої посади з якої мало відбуватися звільнення в наказі не зазначено. 01 червня 2018 року її звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, відповідно до наказу №78-к від 01 червня 2018 року. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки відповідач не запропонував їй перевестись на інші вакантні посади, а саме бухгалтер, діловод, комірник. Також не врахований був і досвід її роботи, оскільки 16 років вона працювала бухгалтером та 7 років статистом-діловодом. Порушення строків звернення з даним позовом до суду передбачених ч.1 ст.233 КЗпП України, обґрунтовує тим, що вона з 26 червня 2018 року по 05 липня 2018 року перебувала на лікуванні. В жовтні 2018 року вона уклала угоду із адвокатом Сіромаха М.А., який вперше і звернувся до суду з аналогічним позовом в її інтересах. Судом поновлено було строки, відкрито провадження у справі. Проте, результатом розгляду справи була ухвала суду від 27 березня 2019 року про залишення позову без розгляду, в зв`язку з повторною неявкою до суду позивача. Ухвалою від 22 липня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін. 05 серпня 2019 року в порядку ст.178 ЦПК України, до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому позовні вимоги позивача не визнаються в повному обсязі, в зв`язку з пропущенням позовної давності звернення до суду без поважних причин. Разом з відзивом подав до суду заяву про застосування позовної давності та клопотання про витребування доказів. (а.с.32-36, 37-38, 39) Ухвалою від 12 серпня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано докази у позивача та Кіровоградського обласного центру зайнятості. (а.с.79-80) 31 жовтня 2019 року від позивача, в порядку ст.179 ЦПК України до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що про звільнення була попереджена наказом своєчасно. 01 червня 2018 року у неї був останній робочий день. Звільнено її з посади паспортиста, хоча фактично вона виконувала ще і обов`язки діловода. Розрахунок при звільненні, трудову книжку отримала в останній робочий день. Під час попередження про звільнення їй було запропоновано посади двірника і прибиральника службових приміщень, які за станом свого здоров`я виконувати не може. Інших посад не пропонували. Проте, після її звільнення, прийняли працівника на посаду бухгалтера, хоча вона також могла працювати на вказаній посаді. Своєчасно звернутися до суду з позовом не мала можливості, оскільки перебувала на лікарняному з 26 червня по 05 липня 2018 року. Потім уклала договір з адвокатом Сіромаха М.А., який пообіцяв самостійно представляти її інтереси в суді, в той час коли в неї був тяжкохворий чоловік. Працювала вона на посаді паспортиста, проте просить поновити її на посаді діловода, оскільки вакансію паспортиста згідно штатного розпису скоротили, а вона знає роботу діловода і фактично її виконувала, отримуючи за це доплату. В даний час вона ніде не працює, в період з липня 2018 року по липень 2019 року перебувала на обліку в службі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що причини пропуску позовної давності, для подання даного позову є обґрунтованими. По-перше, це повна довіра своє представнику адвокату Сіромаха М.А. Друге, хвороба її чоловіка [PERSON] , та постійне перебування біля нього. Після перегляду апеляційною інстанцією ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2019 року про залишення першого позову без розгляду, вона відразу звернулася з позовом до суду вдруге. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги повністю. Відмову обґрунтовував тим, що [PERSON] не зважаючи на перебування на лікарняному, звернулася та стала на облік до служби зайнятості. Тому, сам факт перебування на лікарняному з 26 червня по 05 липня 2018 року, не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду. Крім того, до адвоката Сіромаха М.А. позивач звернулася аж 30 серпня 2018 року, який в жовтні 2018 року подав до суду позов про поновлення її на посаді паспортиста. Тоді, як зараз вимогою позивача є поновлення на посаді діловода. Тобто, з вимогою поновити на посаді діловода, [PERSON] звернулася вперше через 1 рік та 1,5 місяці. Крім того, позивач була звільнена з посади паспортиста, а тому в принципі поновити її на тій посаді, на якій не працювала, а саме на посаді діловода, не можна. Заслухавши думку позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] від03 березня 1999 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . (а.с.12-13) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №49-к від 02 вересня 2016 року «Про прийняття на роботу [PERSON] », [PERSON] з 05 вересня 2016 року прийнято тимчасово на посаду паспортиста, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до дня фактичного виходу [PERSON] , з відпустки для догляду за дитиною. (а.с.46) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №182 від 12 грудня 2016 року «Про покладення обов`язків» з 13 грудня 2016 року на паспортиста [PERSON] покладено в зв`язку з виробничою необхідністю обов`язки діловода. (а.с.55) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №55 від 01 серпня 2017 року «Про затвердження штатного розкладу» з 01 серпня 2017 року введено до штатного розкладу працівників одну одиницю паспортиста. (а.с.57) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №60-к від 01 серпня 2017 року «Про перевод» паспортиста [PERSON] переведено на постійну посаду паспортиста з 01 серпня 2017 року. (а.с.56, 59) Запис про переведення в трудовій книжці, на підставі наказу №60-к від 01 серпня 2017 року, відсутній. Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №60 від 31 серпня 2017 року «Про доплату», паспортисту [PERSON] , з 01 вересня 2017 року встановлено доплату за інтенсивність в розмірі 40%, за відсутність діловода. (а.с.20) Згідно штатних розкладів КП «Житлосвіт-2012» станом на 01 травня 2017 року посада паспортиста - 1, станом на 01 серпня 2017 року - 2, станом на 01 січня 2018 року - 2, станом на 01 червня 2018 року - 1. (а.с.60-63) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №31 від 27 березня 2018 року «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скорочення штату», [PERSON] персонально попереджено про наступне вивільнення з 01 червня 2018 року з посади паспортиста. Запропоновано переведення на вакантні посади двірника, прибиральника службових приміщень. (а.с.18) Згідно наказу КП «Житлосвіт-2012» №78-к від 01 червня 2018 року «Про звільнення», паспортиста [PERSON] звільнено з посади 01 червня 2018 року, зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпПУ. (а.с.58) Згідно довідки КП «Житлосвіт-2012» №291 від 27 серпня 2018 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] , за період з грудня 2017 року по травень 2018 року, складає 231 грн. 71 коп. (а.с.21) Згідно довідки КП «Житлосвіт-2012» №292 від 27 серпня 2018 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] , за період з квітня 2018 року по травень 2018 року, складає 194 грн. 95 коп. (а.с.22) Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] від 22 липня 1980 року, звіреної в судовому засіданні з оригіналом трудової книжки, [PERSON] , з 05 вересня 2016 року по 01 червня 2018 року, працювала на посаді паспортиста у Комунальному підприємстві «Житлосвіт-2012». Звільнена у зв`язку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. (а.с.15) Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, звіреної в судовому засіданні з оригіналом, [PERSON] з 26 червня по 05 липня 2018 року перебувала на лікуванні. (а.с.16) Згідно інформації директора Світловодської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості від 22 серпня 2019 року, [PERSON] звернулась до центру зайнятості для пошуку роботи 26 червня 2018 року, надано статус безробітної особи з 26 червня 2018 року, виплату допомоги по безробіттю призначено з 03 липня 2018 року. Знята з обліку з 01 липня 2019 року, згідно з поданою заявою про відмову від послуг центру зайнятості. Дати та години відвідування центру зайнятості [PERSON] виконувались вчасно. (а.с.87, 88, 95, 96) Згідно договору №030/18 від 30 серпня 2018 року, укладеного між адвокатом Сіромаха Марком Анатолійовичем та Яковлєвою Тетяною Олександрівною, адвокат зобов`язався надати кваліфіковану правову допомогу та здійснювати представництво клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства щодо захисту порушених його прав. (а.с.5-10) 11 жовтня 2018 року адвокат Сіромаха М.А., в інтересах [PERSON] подав до Світловодського міськрайонного суду позовну заяву до КП «Житлосвіт-2012» про поновлення [PERSON] на посаді паспортиста КП «Житлосвіт-2012», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 червня 2018 року по день поновлення на роботі, стягнення витрат на правову допомогу. (а.с.66-70) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2019 року позов [PERSON] до КП «Житлосвіт-2012» про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишено без розгляду, в зв`язку з повторною неявкою до суду позивача та її представника. (а.с.23-24, 115) Постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 червня 2019 року вищевказану ухвалу суду від 27 березня 2019 року - залишено без змін. (а.с.116-117) Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , останній перебував в Національному інституті хірургії та трансплантології ім.О.О. Шалімова з 18 по 30 жовтня 2018 року, з 14 листопада по 17 грудня 2018 року, з 16 по 23 липня 2019 року. (а.с.111, 112, 114) Згідно наданих суду копій наказу №29 від 23 березня 2018 року «Про переривання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років», картку працівника [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , рішення суду від 03 травня 2012 року про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , рішення суду від 04 січня 2017 року про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що в КП «Житлосвіт-2012» з 01 серпня 2017 року за штатним розкладом було діючих дві посади паспортиста. В березні 2018 року підприємство прийняло рішення про скорочення однієї посади паспортиста. На той час посаду паспортиста займали позивач [PERSON] та [PERSON] , 1984 року народження, яка є матір`ю одиночкою, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стаж роботи на вказаному підприємстві 8 років. Наказ КП «Житлосвіт-2012» №64 від 01 квітня 2016 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років [PERSON] », №27-к від 31 березня 2016 року «Про прийняття на роботу [PERSON] », №39-к від 29 травня 2017 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років [PERSON] », №32 від 27 березня 2018 року «Про перерозподіл обов`язків», лікарняні листки непрацездатності [PERSON] за 2017 роки, довідку з органу опіки та піклування Світловодської міської ради, особова картка працівника [PERSON] , суд не вважає за належний доказ, оскільки вони не стосуються предмету спору та самої позивачки, виходять за межі тих позовних вимог, з якими [PERSON] звернулася до суду. Судом встановлено, що з 05 вересня 2016 року по 01 червня 2018 року [PERSON] займала посаду паспортиста у Комунальному підприємстві «Житлосвіт-2012», з доплатою за інтенсивність в розмірі 40% від посадового окладу, за виконання обов`язків діловода. Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Сторони в судовому засіданні повідомили про відсутність первинної профспілкової організації на підприємстві. Жодних доказів на підтвердження її існування суду не надано. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для погодження розірвання трудового договору з профспілковою організацією. Згідно ч.1 ст.43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається також у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Згідно ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Встановлено, що [PERSON] особисто було попереджено за два місяці про вивільнення. Ті посади, які були вакантними, а саме двірника та прибиральник службових приміщень, остання займати відмовилася. Інші посади, які б відповідали кваліфікаційному рівню позивача були відсутні. Переважне право на залишення на посаді паспортиста мала саме [PERSON] , відповідно до ст.42 КЗпП України, як мати двох неповнолітніх дітей. Таким чином, вся процедура звільнення [PERSON] з посади паспортиста КП «Житлосвіт-2012» відповідала вимогам ст.ст.40, 42, 43, 43-1, 49-2 КЗпП України, тому наказ №78-к від 01 червня 2018 року «Про звільнення» є повністю законним. В зв`язку з чим, позовні вимоги про скасування вищевказаного наказу є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимоги про поновлення позивача на посаді діловода. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] 01 червня 2018 року була звільнена з посади паспортиста КП «Житлосвіт-2012». В той же день, отримала повний розрахунок при звільнені та трудову книжку. Аналізуючи вказану вимогу закону, строк звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі позивача починається з 01 червня 2018 року та закінчується 01 липня 2018 року. Твердження позивача та її представника, що строк порушено з вини адвоката Сіромаха М.А., через хворобу чоловіка та внаслідок перебування її на лікарняному з 26 червня 2018 року по 05 липня 2018 року, суд не вважає обґрунтованими. Оскільки, договір з адвокатом Сіромаха М.А. укладено лише 30 серпня 2018 року, після спливу 3-х місяців з часу звільнення. Лікарняний [PERSON] тривав у період з 26 червня 2018 року до 05 липня 2018 року, проте це не завадило їй своєчасно 26 червня 2018 року звернутися до служби зайнятості, з метою поставлення її на облік та отримання статусу безробітної. Хвороба чоловіка [PERSON] та перебування його на лікуванні підтверджується з 18 по 30 жовтня 2018 року, з 14 листопада по 17 грудня 2018 року, з 16 по 23 липня 2019 року, тобто вже після 4-х місяців з часу звільнення позивачки з роботи. Крім того, суд звертає увагу на те, що в першому позові поданому до суду 11 жовтня 2018 року вимога [PERSON] полягала в поновленні її на посаді паспортиста. Звернувшись до суду вдруге, вимогою позивачки є поновлення на посаді діловода КП «Житлосвіт-2012». Тобто, на посаді, на якій фактично сама позивачка ніколи у вказаному підприємстві не перебувала. Позовні вимоги [PERSON] є різними. Крім того, неможливо поновити працівника на посаді, яку він фактично не займав. Сама ж вимога про поновлення на посаді діловода подана до суду через 1 рік 1,5 місяці, що є неприпустимим. Таким чином, причини порушення строку звернення до суду, вказані в заяві, на переконання суду є необґрунтованими та такими, що не підлягають поновленню та задоволенню. Відповідно, не можливо вирішити питання і про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, оскільки порушення трудових прав [PERSON] відповідачем не виявлено. Вимога про стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню повністю, оскільки позивачем та її представником не надано суду жодного доказу на підтвердження їх понесення, з посиланням на конкретну дату, суму та письмовий доказ. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд з урахуванням ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю, приходить до висновку про необхідність віднести їх за рахунок держави.

Outcome: dismissed