Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

17 червня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501006880 від 15 лютого 2018 року в розмірі 118\~013,94 гривень, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений в ухвалі суду строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від відповідача не надходило. За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 15 лютого 2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до якої відповідач підтвердила акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (далі - Банк), та укладення між нею та Банком на умовах, викладених в пропозиції та додатках до договору, що розміщено на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua. Підписанням анкети-заяви [PERSON] підтвердила, що отримала примірник Договору та всіх додатків до нього (а.с.6). Відповідно до акцепту (а.с.3) та оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501006880 від 15 лютого 2018 року (а.с.4) визначено умови для укладення угоди, підставою для якої є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ Альфа-Банк (далі - Договір), згідно з якими сторони погодили суму кредиту готівкою у розмірі 70\~469,31 грн. З фіксованою процентною ставкою 16,99 процентів річних зі строком кредиту 48 місяців. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 70\~469,31 грн., а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у результаті чого виникла заборгованість за Договором. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с.9), станом на 15 травня 2020 року заборгованість [PERSON] становить 118\~013,94 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 66\~765,06 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 17\~341,87 грн., заборгованості по комісії у розмірі 30\~707,01 грн., штрафу за рік у розмірі 3\~200 грн. Відповідачем не надано заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі\~ст.\~639\~договір\~може бути\~укладений у\~будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved