Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

19 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивує тим, що він на теперішній час проходить навчання на 1-му курсі Донбаської державної машинобудівельної академії на денному відділенні факультету інтегрованих технологій та обладнання. Строк навчання складає з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року. На час навчання він потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно йому не надає. Мати надає йому матеріальну допомогу, однак повністю забезпечити його проживання, харчування, тощо не має можливості. Тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення ним навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Донбаської державної машинобудівельної академії № 08 від 14 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] є студентом 1 -го курсу Донбаської державної машинобудівельної академії, навчається на денному відділенні факультету інтегрованих технологій та обладнання. Строк навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України, що встановлено ст.201 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, від дня пред'явлення позову на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, в частці від заробітку (доходу) відповідача. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141ч.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved