Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

18 лютого 2020 року, заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд: встановити факт смерті [PERSON] , який народився [INFO] у селі Старомлинівка, Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Моспіне, Донецька область. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] в Донецькій області в м. Моспіне Пролетарського району помер [PERSON] , [INFO] у віці 71 рік. 31 березня 2017 року [PERSON] був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою за № 0000161333, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району і перемістився за адресою: [ADDRESS] . Чоловік часто хворів у зв`язку з похилим віком, стан його здоров`я значно погіршився і в листопаді 2019 [INFO] поїхав в м. Моспіне Донецької області до своєї оселі, де і помер. Місце смерті померлого: Донецька область, м. Моспіне, Пролетарський район. Хвороба, яка привела до смерті чоловіка [PERSON] - хронічна серцево-мозкова недостатність III ст., церебральний атеросклероз з гіпертензією. 18 лютого 2020 року заявник звернулась до Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про реєстрацію факту смерті [PERSON] , проте, нею було отримано лист про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Причиною відмови є те, що заявником пред`явлено документ який не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2016 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та вступу у право спадщини. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування заяви підтримує, просила суд задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Моспіне, Донецької області, Україна, є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки про причини смерті № 14 від 02 лютого 2020 року причиною смерті [PERSON] є хронічна серцево-мозкова недостатність III ст., церебральний атеросклероз з гіпертензією. Згідно\~ копії документу «Свідоцтво\~ про\~ смерть, серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в м. Моспіне, Донецька область, Донецької народної Республіки». Дані документи видані на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження не відповідають вимогам чинного законодавства та не є підставою для проведення державної реєстрації народження, в зв`язку з чим заявнику Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відмовлено у здійсненні реєстрації факту смерті [PERSON] що підтверджується листом № 100/21.16.0501-47 від 18.02.2020 року, що міститься в матеріалах справи. У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою\~ забезпечення\~ реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~\~\~\~ наказом\~\~Міністерства\~\~\~ Юстиції\~\~ України\~\~ 18 жовтня\~\~ 2010 р.\~\~ №\~\~ 52/5\~ (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У судовому засіданні встановлено, що надані заявником довідка про причини смерті та свідоцтво про смерть, видані закладами та установами, що знаходяться на окупованій території, не відповідають затвердженій в установленому законодавством України порядку формі. Оцінюючи вказану довідку, видану установою, що розташована\~ на тимчасово окупованій території, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21\~ червня\~ 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини\~ у справах\~ «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та, відповідно, на його підставі зареєструвати смерть чоловіка [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, що\~є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved