Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

18 травня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, посилаючись на те, що з 06 червня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу народились діти, відповідач ухиляється від належного виконання обовязків по утриманню дітей, добровільно матеріальну допомогу не надавав та не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітнього віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях просили постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №260695, яке зареєстровано Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1343 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №3338882, яке зареєстровано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №586 (а.с.3,4). Батьками в свідоцтвах про народження дітей записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом із позивачкою, що не заперечувалось відповідачем та його представником під час розгляду справи в судовому засіданні. Згідно довідки приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» від 15.06.2016 року за № 819, [PERSON] працює у зазначеному підприємстві, займає посаду інженера, його заробітна плата за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року склала 53777,31 грн., середньомісячний заробіток-8962,89 грн.(а.с.17). Відповідач у період з квітня по травень 2016 року у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.18-20), та не заперечувались позивачкою під час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Про необхідність врахування зазначених у ст.182 СК України обставин зазначено також в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітні діти здорові, мешкають разом з позивачкою, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобовязань, частково надає матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку, тому приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей- Марченко [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 18 травня 2016 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial