Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина зокрема на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON]. Спадщину прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім нього, спадкоємцем за заповітом є його брат - [PERSON], проте він відмовився від прийняття своєї частки у спадщині, та сестра - [PERSON], яка не прийнявши спадщину померла. Інших спадкоємців немає. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив суд справу слухати у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що він не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). З довідки виконкому Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області №81 від 01 березня 2016 року вбачається, що після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (згідно до державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 30.11.2009 року), та земельна ділянка, площею 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства (згідно до державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 30.11.2009 року) (а.с.3). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт від 29 червня 2005 року, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом на момент смерті, заповіла - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згодом, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіти від 10 червня 2008 року, в яких розпорядилася, на випадок своєї смерті, земельною ділянкою (згідно до державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 20.06.1999 року) та грошовими вкладами. Таким чином, вказані заповіти, частково скасували перший заповіт. Разом з тим, земельні ділянки, зазначені в позовній заяві, спадкуються за першим заповітом, оскільки таке спадкування не суперечить двом останнім заповітам. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та копією паспорта серії [NUMBER]. [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав в будинку разом з спадкодавцем, що стверджується довідкою Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області (а.с.3). Інший спадкодавець за заповітом - [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с.5), а [PERSON] своїх спадкових справ оформити не встигла, так як померла [INFO] (а.с.7). Разом з тим, [PERSON] постановою державного нотаріуса від 30.05.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], відмовили. Згідно матеріалів спадкової справи №19/2016, інших спадкоємців немає. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Так, з копій державних актів на право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] вбачається, що останні видавалися [PERSON]. Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідача в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме на земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER].

Outcome: approved