Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що, зокрема, складалася із права на земельну частку (пай), площею 4,28 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада), та належало матері померлого [PERSON] , яке її чоловік фактично успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) не було пред`явлено. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 4, 28 га., яка розташована на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) та належала [PERSON] , як члену КСП «Зоря». Позовна заява надійшла до суду 19 грудня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 23 грудня 2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 22 січня 2020 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало заяву про розгляд справи без участі його представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 5/2012 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/407 від 29.11.2019 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] (а.с.10). [PERSON] був сином [PERSON] , що підтверджується посвідкою про його народження (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/420 від 13.12.2019, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступив у володіння спадковим майном (а.с.12). Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишила (а.с.26-28). Таким чином, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в порядку, передбаченому ЦК УРСР 1963 року, був її син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/289 від 24.07.2019 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 1958 року (а.с.5). Згідно з матеріалами спадкової справи № 5/2012, [PERSON] 27 січня 2012 року звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.30). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] (а.с. 35). Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. від 18.10.2019 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , оскільки сертифікат не земельну частку (пай) не було виготовлено (а.с.13). Згідно з інформаційною довідкою № С-253/0-0.29-254/138-19 від 06.11.2019 року, виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] дійсно значиться під № 24 у списках громадян Хибалівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 000017, виданого КПС «Зоря», відповідно до рішення Хибалівської сільської ради від 17.11.1995 за № 41, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17 від 04.12.1995 року. На її ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) не виготовлявся (а.с.9). Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Зважаючи на наведене, оскільки [PERSON] померла [INFO] , за життя, як член КСП «Зоря» с. Хибалівка Куликівського району Чернігівської області включена до списку членів КСП «Зоря», які мають право на земельну частку (пай), а отже за життя, набула право на земельну частку (пай), спадщину після її смерті прийняв [PERSON] , який помер [INFO] та спадкоємцем якого була [PERSON] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved