Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

19.11. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Голвірем - Агро» про стягнення боргу. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь 26 625 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: позивачем згідно усного договору з відповідачем надано на користь останнього поворотну фінансову допомогу на загальну суму 35 375 грн., шляхом внесення коштів на рахунок відповідача, у АТ «ПроКредитБанк». 05.08. 2013р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги-коштів у розмірі пропорційно коштів внесених на рахунок. Відповідачем вимога не виконана в повному обсязі. Так, із зазначеної вище суми заборгованості відповідач передав позивачеві лише 8750 грн. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте її представник [PERSON] подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника. Відповідач ТзОВ «Голвірем - Агро» будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечило повторно. Представник відповідача Бобачич І.Б. подав суду письмову заяву про відкладення судового розгляду справи у зв'язку із тим, що до 27.05. 2014 року він не зумів підготувати заперечення проти позову. Беручи до уваги, що клопотання про відкладення судового розгляду справи є не першим. Такі клопотання про відкладення судового розгляду справи із сторони відповідача свідчать про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами заявити клопотання про відкладення судового розгляду. Судовий розгляд цієї цивільної справи триває з 19.07. 2013 року (станом на час ухвалення рішення понад дев'ять місяців), тому бажання представника відповідача ознайомитися з матеріалами справи, суд не вважає поважною причиною для неявки у судове засідання. Відтак, судовий розгляд справи продовжується у відповідності до вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі представника відповідача, за наявними у ній доказами та ухвалення за результатом судового розгляду заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: позивачем за період часу з 28.12. 2012 року по 13.03. 2013 року перераховано відповідачеві в якості поворотної фінансової допомоги 35 375 грн., що об'єктивно стверджується Квитанціями в підтвердження здійснення операцій /а.с. 6 - 12/. За вказаних вище обставин, суд вважає, що факт отримання відповідачем поворотної фінансової допомого від позивача у загальному розмірі 35 375 грн. доведений повністю. Відповідно до Квитанцій в підтвердження здійснення операцій /а.с. 6 - 12/ призначенням платежу є Фінансова допомога на зворотній основі, тому суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України. Судом встановлено, що при укладені договору позики, про що свідчать Квитанції в підтвердження здійснення операцій /а.с. 6 - 12/ сторонами де дотримано форми такого договору. Проте, на підтвердження укладення між сторонами договору позики суду представлені Квитанції в підтвердження здійснення операцій /а.с. 6 - 12/. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Встановлено, що позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів /а.с. 4/, згідно штампу Укрпошта зазначена вимога про повернення коштів була скерована відповідачеві 05.08. 2013 року /а.с. 4/. Встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем в повному обсязі щодо повернення Фінансової допомоги на зворотній основі, про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків між ТзОВ «Голвірем - Агро» та [PERSON] за внесену поворотну фінансову допомогу станом на 01.08. 2013 року /а.с. 41/. Зазначений висновок також слідує із повідомлення відповідача адресованого позивачеві вих. № 13 від 28.08. 2013 року /а.с. 42/. Із заяви позивача про зменшення позовних вимог /а.с. 37/ слідує, що відповідач повернув позивачеві заборговані кошти у розмірі 8750 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 26625 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Тому, суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. В силу вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, які складаються із оплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved