overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачкою [PERSON] кредитного договору № ABH0RG102190416 від 04.04.2014 року, остання отримала кредит у розмірі 10400,00 грн. Відповідачка зобов'язалась виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідачка свої зобов'язання не виконує та станом на 30.10.2015 року має заборгованість у розмірі 18427,30 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов'язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 04.04.2014 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № ABH0RG102190416 від 04.04.2014 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 10400,00 грн. Відповідачка зобов'язалась виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідачка свої зобов'язання не виконує та станом на 30.10.2015 року має заборгованість у розмірі 18427,30 грн., яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання прав та обов»язків забудовника в порядку спадкування, в якій вказує, що 23.12.2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок , розташований в с.Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області по вул.Шкільній ,5 будівництво, якого завершено, однак в експлуатацію даний будинок зданий не був, і відповідно правовстановлюючий документ на цей будинок виданий не був. Позивач вказує, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Відповідач по справі - син спадкодавця на спадщину не претендує. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за закономпісля смерті [PERSON] однак нотаріус відмовила за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. В позовній заяві позивач просить суд визнати за ним права та обовязки забудовника житлового будинку розташований в с.Синюхин Брід Первомайського району Миколавїської області по вул.Шкільній ,5, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]., який помер 23.12.2013 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач надав про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколавїської області, що [PERSON] помер 23.12.2013 року с. Синюхин Брід Первомайського району Миколавїської області, актовий запис № 32. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON]В, є сином померлого [PERSON]Я, актовий запис № 12 від 10.07.1972 року. В силу п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов*язки забудовника входять до складу спадщини. В судовому засіданні встановлено, що житлового будинку по вул.Шкільній,5 в с.Синюхин Брід Первомайського району Миколавїської області, здійснював [PERSON]Я, згідно з законом, але в експлуатацію не здав та право власності не зареєстрував, а тому його права та обов*язки забудовника перейшли до його спадкоємців. Виходячи, з вищевикладеного, суд вважає, що згідно ст.ст. 1216, 1261 ЦК України є правові підстави для задоволення позовних вимог .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 16.03.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2015 року має заборгованість 13478,05 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.03.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку (а.с.6-31). Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2015 року має заборгованість 13478,05 грн., яка складається із наступного:заборгованість за кредитом 4498,76 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6250,8 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 1610,49 грн., а також штрафи відповідно умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 618 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.4-5). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.09.2005 року в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1000, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2015 року. Від спільного життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Зимогляд». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року, про що є актовий запис № 1000, зареєстрований в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2015 року. Від спільного життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 20.10.2012року ПАТ КБ АКЦЕНТ-БАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00грн., зі сплатою 0,12% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.10.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15485,36грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 20.10.2012року ПАТ КБ АКЦЕНТ-БАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00грн., зі сплатою 0,12% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.10.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15485,36грн., яка складається з наступного: - 4571,05грн. заборгованість за кредитом; - 7,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3900,00 грн. заборгованість за комісією, - 5793,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, - 500грн. штраф ( фіксована частина); - 713,59грн. штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 15485,36грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1218,00грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. На обгрунтування позову послалась на те, що з січня 2013 року вона стала проживати спільно з відповідачем без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилась дочка. Відповідач визнав себе батьком, тому дитина була зареєстрованого на його прізвище. Після досягнення дитиною 1 року 6 місяців відповідач перестав приділяти увагу сім'ї та надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідач працює і має змогу матеріально утримувати дитину, його середній заробіток на шахті «Лісова» становить 8100 грн. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, погодився на сплату аліментів у розмірі ? частини усіх його доходів. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 19.02.2014 року. Дитина фактично перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання дочки не надає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наведене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

18.11.2015 року Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% від пожиточного мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, від сумісного шлюбу з відповідачем по справі в них народилась донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, вони мешкають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно наданого суду свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 115827 від 14.05.2008 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. ( а.с.4) Шлюб між сторонами було розірвано , що підтверджується наданою суду копією рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року. З довідки з КП «Жилкомсервіс» від 20.11.2015 року вбачається , що дитина зареєстрована та мешкає разом із позивачкою за адресою :[ADDRESS] . У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача . Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів -у межах суми виплати за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.12.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з липня 2015 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON], надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач, [PERSON], позов визнав, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 30.12.2004 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №724. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з липня 2015 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, судовий збір в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Після виправлення позивачем недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду - 10.12.2015 року по справі було відкрито провадження і призначено справу до судового розгляду. 18.02.2016 року від позивача надійшла письмова заява, в якій вона просить суд залишити без розгляду її позовну заяву до [PERSON] і одночасно повернути сплачений нею судовий збір у розмірі 974,40 грн. В судове засідання позивач не з'явилася. Відповідач також не з'явився в судове засідання для розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки і не надавши суду жодних заяв. В судове засідання не з'явився також представник третьої особи і не повідомив суд про причини неявки. Про час, дату та місце розгляду справи всі її учасники були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи зазначену норму, суд має задовольнити клопотання позивача і залишити позов [PERSON] до [PERSON] без розгляду. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Таким чином, сплачена сума судового збору не повертається у випадку залишення позовної заяви без розгляду за заявою (клопотанням) позивача. Отже в задоволенні заяви [PERSON] в частині повернення їй судового збору у розмірі 974,40 грн. слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

18.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом записів актів цивільного стану Пролетарського районного виконавчого комітету м.Донецька, актовий запис №317, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем неповнолітніх дітей не мають.. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через розміщення оголошення про виклик учасників по справі на веб-сторінці Дзержинського міського суду від 28.12.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом записів актів цивільного стану Пролетарського районного виконавчого комітету м.Донецька, актовий запис №317, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просив суд залишити прізвище «[PERSON]». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved