Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

18 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до свого брата [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки, які перебували у власності їх матері [PERSON] в порядку спадкування за законом після її смерті. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] належало право на земельну ділянку (пай) згідно сертифікату серії ВЛ № 006256 розміром 5,21 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району, яке вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка та батька сторін [PERSON] , який помер [INFO] . Проте переоформити на себе даний пай не встигла, оскільки також померла [INFO] . Крім цього у власності матері перебувала земельна площею 2, 51 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 281929. У 2006 році [PERSON] склала заповіт, яким заповіла на користь відповідача, проте останній від прийняття спадщини відмовляється на користь позивача. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. За результатом його звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначену земельну ділянку. Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд її постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкової справи щодо майна після смерті [PERSON] . За результатами отримання спадкової справи № 18/2018, заведеної приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Іларіоновою Н.Р. встановлено також наявність іншого заповіту від 19 березня 2001 року, складеного [PERSON] на користь її онуки [PERSON] . Ухвалою від 11 травня 2021 року задоволено клопотання позивача, залучено [PERSON] співвідповідачем у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду через канцелярію заяви про визнання позову. Вказали, що на спадщину не претендують. Просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] також до суду не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1269-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. За наявною у справі копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0068256 від 15 січня 1997 року встановлено, що [PERSON] належала земельна частка розміром 5,21 в умовних кадастрових гектарах у колишній селянській спілці «Світанок», що знаходиться у селі Стенжаричі Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 281929 від 19 червня 2008 року, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2, 51 гектарів для ведення особистого селянського господарства на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить його свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Довідкою Устилузької міської ради Володимир-Волинського району № 383 від 21 березня 2018 року стверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка на день його смерті проживала і була зареєстрована разом з ним, але не оформила спадкових прав і померла [INFO] . Після смерті [PERSON] посвідчений заповіт 15 травня 2006 року на користь [PERSON] . Факт смерті [PERSON] також підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 15 травня 2006 року, посвідченого секретарем Стенжаричівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 33, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла відповідачу [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 18/2018, [PERSON] спадщини не прийняв, натомість [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини по смерті матері. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до змісту ч.4 ст.1236 ЦК України, заповіт, який був складений [PERSON] щодо онуки [PERSON] є недійсним. Разом з тим встановлено, що [PERSON] спадщини не прийняла і на неї не претендує. За вказаних умов судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 2190/01-16 від 08 листопада 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON] , у зв`язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved