Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

17 вересня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд в порядку ст.ст.328, 331, 1270 ЦК України визнати за нею право власності на спадщину за законом на майно (трактор, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER]), що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], та витребувати зазначене рухоме майно із чужого незаконного володіння. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при житті її чоловік [PERSON], мав у власності трактор, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER] (далі по тексту Трактор, рухоме майно). Вона є спадкоємцем за законом після померлого чоловіка. Інші спадкоємці першої черги, які б претендували на спадщину відсутні. Однак позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на зазначене рухоме майно (трактор), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили право власності спадкодавця на вказане рухоме майно. На разі Трактор знаходиться у відповідача - [PERSON], який на її думку незаконно ним володіє, утримує у себе технічний паспорт на Трактор та відмовляється у добровільному порядку повернути дане рухоме майно. У судовому засіданні позивачка заявлені позивні вимоги підтримала із підстав, що наведені у її позові до відповідача [PERSON] Та просить суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. При цьому ствердила про те, що навиків керування транспортними засобами та посвідчення відповідної категорії на право керування Трактором вона не має. Заявлений позов [PERSON], до неї не визнає і вважає, що ту частину коштів (6020.59 грн.), яку пропонує їй сплатити [PERSON], як 1/2 частку вартості рухомого майна (трактора) її не влаштовує, вона бажає більшої суми частини вартості спірного трактора, а саме 10 000.00 грн., оскільки на її думку такий Трактор на даний час коштує 100 000.00 грн., або нехай поверне Трактор. Доказів стосовно участі в утриманні, ремонті, обслуговуванні зазначеного рухомого майна вона не має. Вона не згодна з висновком № 015/017 від 22.01.2015 року щодо оцінки транспортного засобу. Проводити повторне автотоварознавче дослідження з оцінки Трактора вона не бажає. У неї є кому керувати Трактором. Або нехай [PERSON], сплатить її частку у спільному майні. 20.01.2015 року [PERSON], звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], та Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області про скасування державної реєстрації, визнання права власності на рухоме майно, стягнення грошової компенсації замість втраченої частки майна, який 27.02.2015 року уточнив та просить суд скасувати свідоцтво про реєстрацію машини серії [NUMBER] від 02 квітня 1998 року, виданого на ім'я [PERSON] Державною інспекцією сільського господарства Житомирської області про реєстрацію трактора, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], припинити право власності у спільному майні [PERSON] на 1/2 частини Трактора, визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частини Трактора, що належить позивачці, та стягнути з нього на користь [PERSON], 6020 (шість тисяч двадцять) грн., 59 коп., компенсації вартості 1/2 частини Трактора загальною вартістю 12041 (дванадцять тисяч сорок одна) грн., 18 коп., які внесені ним на депозитний рахунок Олевського районного суду Житомирської області (№ 37317006001562 ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код 26278626), згідно квитанцій № 0.0.352037798.1 та № 0.0.352021719.1 від 20.02.2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він разом із своїм покійним рідним братом [PERSON], 18.03.1998 року за спільні кошти придбали трактора, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який за спільною домовленістю між ним та [PERSON], перебуває на зберіганні у його домоволодінні, за адресою [ADDRESS]. Вони постійно разом користувалися зазначеним Трактором. 02.04.1998 року ними спільно було проведено державну реєстрацію вказаного Трактора, однак з невідомих йому причин Трактор було зареєстровано лише на брата [PERSON] Після смерті останнього спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка не визнає його право, як співвласника на рухоме майно, а саме Трактор, внаслідок чого спільне володіння, користування та розпоряджання вказаним рухомим майном стало неможливим. У зв'язку із чим він звернувся до суду із зустрічним позовом, оскільки позовними вимогами [PERSON]., порушується його право як співвласника на зазначене вище майно. Оскільки позивачка не має права керування транспортним засобом, а майно є неподільним, він просить суд задовольнити його заявлені позовні вимоги у повному обсязі, скасувавши державну реєстрацію Трактора лише за [PERSON], визнавши за ним право власності на Трактор та стягнувши грошову компенсацію замість втраченої частки майна позивачці за первісним позовом [PERSON], припинивши її право власності у спільному майні, тобто на 1/2 частини Трактора, і визнати за ним право власності на 1/2 частини Трактора, вартістю 12041 (дванадцять тисяч сорок одна) грн., 18 коп., та стягнути з нього на користь [PERSON], 6020 (шість тисяч двадцять) грн., 59 коп., компенсації вартості 1/2 частини Трактора, які внесені ним на депозитний рахунок Олевського районного суду Житомирської області, так як позивачка не бажає провести повторну автотоварознавчу експертизу стосовно вартості Трактора, таким чином на його думку погодившись із проведеною 22.01.2015 року автотоварознавчою експертизою № 015/017. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON], - [PERSON], діючи на підставі договору № 28 «Про представництво та надання правової допомоги в цивільній справі» від 09.12.2014 року у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON], підтримав із підстав, які зазначені у зустрічному позові [PERSON], та просить суд задовольнити позов позивача [PERSON], до відповідачки [PERSON] Вважає, що спільне рухоме майно є неподільним, і спільне його володіння, користування та розпоряджання спірним Трактором з відповідачкою є неможливим, а припинення права власності на 1/2 частину спадкового майна - Трактора не завдасть значної шкоди [PERSON] Допитаний у судовому засіданні, як свідок Державний інспектор сільського господарства в Житомирської області Штурба В.В., надав суду свідчення про те, що дійсно трактор, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], був зареєстрований 02.04.1998 року лише за [PERSON] на підставі вимог Постанови КМУ № 694 від 08.07.2009 року, згідно до якої машина, що перебуває у власності кількох осіб (співвласників), реєструється за одним із співвласників, визначеним за їх згодою. Але чому відповідна інформація, тобто наявність іншого співвласника Трактора, у даному випадку [PERSON], не була внесена в книгу реєстрації, а саме у графу «Особливі відмітки» реєстраційного документа та в уніфіковану автоматизовану електронно-облікову систему йому невідомо. Вважає, що за рішенням суду реєстрацію на одного із співвласників може бути скасовано. Представник Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Заяви щодо розгляду чи відкладення справи до суду не подав. Заслухавши сторін, представника [PERSON], свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON], не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов'язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 18 березня 1998 року (а.с.46) є спільними частковими власниками (у рівних долях) трактора, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Зазначений транспортний засіб було зареєстровано 02 квітня 1998 року в Державній інспекції сільського господарства в Житомирській області про що видано свідоцтво про реєстрацію машини серії [NUMBER] від 02 квітня 1998 року, яке виданого на ім'я [PERSON], (а.с.45). [INFO] [PERSON], помер (а.с.5), і після його смерті відкрилася спадщина яку за законом прийняла його дружина [PERSON], (а.с.4). Інші спадкоємці першої черги за законом, які б претендували на спадщину після померлого [PERSON], відсутні. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами п.8 Постанови КМУ № 694 від 08 липня 2009 року «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» визначено порядок реєстрації машин, що перебувають у власності кількох осіб (співвласників), згідно до якого установлюються такі особливості реєстрації: реєстрація проводиться за одним із співвласників, визначеним за їх згодою, яка засвідчується в установленому порядку. В книзі реєстрації, у графі «Особливі відмітки» реєстраційного документа та в уніфікованій автоматизованій електронно-обліковій системі робиться запис «Без права відчуження». Однак за свідченнями Державного інспектора сільського господарства в Житомирській області Штурба В.В., який обслуговує Олевський район Житомирської області, зазначені дані стосовно двох співвласників спірного Трактора не було внесено, а маються лише дані щодо власника трактора, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] (а.с.8, 45). Відповідно до висновку № 015/017 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 22.01.2015 року, ринкова вартість трактора, марки «Т-25 А», 1982 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], на день проведення дослідження становить 12041.18 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON], заперечувала вартість Трактора, яку визначено згідно до висновку експерта № 015/017 від 22.01.2015 року. Вважає, що такий Трактор коштує 100 000 грн. На підтвердження своїх пояснень не надала жодних допустимих доказів. А від проведення повторної автотоварознавчої експертизи відмовилася у судовому засіданні. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В ст.317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 319 ЦК України передбачає те, що здійснення права власності власника майна відбувається шляхом його володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Приписами ст.365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачам вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч.2 ст.365 ЦК України). Так представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні довів суду, що частка рухомого майна, що належить [PERSON], не може бути виділена в натурі та те, що Трактор є неподільною річчю, і довів суду, що спільне володіння і користування Трактором є неможливим, оскільки позивачка [PERSON], не бажає спільного користування та вважає, що дане рухоме майно належить лише їй. В судовому засіданні [PERSON], відмовилася від повторного призначення автотоварознавчої експертизи, будучи незгодною із висновком експерта № 015/017 від 22.01.2015 року щодо ринкової вартості Трактора. Виходячи з матеріалів справи, суд приходить до висновку що припинення права власності на частку у спільному рухомому майні не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного та

Outcome: approved