Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 319087,22 грн., а також по 1827 грн. з кожного, сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору № 401/29/01/2008/840-7838/КФ від 30.01.08 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], останній отримав на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 19053,94 дол. США під 13,39 % річних строком до 12 січня 2038 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 401/29/01/2008/840-7838/КФ від 30.01.08 року, було укладено договір поруки № 401/29/01/2008/840/-7838/КФ від 30.01.08 року, згідно якого [PERSON] відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Поручитель та Позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань вказаних в кредитному договорі як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Боржником були порушені вимоги договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість по договору. Невиконання позичальником умов договору, дає право банку, відповідно до п. 5.2, 5.3 Кредитного договору, вимагати від відповідачів виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Станом на 14.05.2014 року, заборгованість [PERSON] за договором складає - 24582,88 дол. США , що складає за курсом НБУ разом 319 087,22 грн., з яких: основний борг - 18621,92 дол. США; заборгованість по відсоткам - 5960,96 дол. США; заборгованість по пені - 634,57 дол. США (7465,41 грн.), заборгованість по штрафу - 1905,39 дол. США (22416,00грн.) Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи у відсутність сторін відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу технічними засобами не здійснюється. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 401/29/01/2008/840-7838/КФ від 30.01.08 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], останній отримав на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 19053,94 дол. США під 13,39 % річних строком до 12 січня 2038 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 401/29/01/2008/840-7838/КФ від 30.01.08 року, було укладено договір поруки № 401/29/01/2008/840/-7838/КФ від 30.01.08 року, згідно якого [PERSON] відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Поручитель та Позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань вказаних в кредитному договорі як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а відповідач [PERSON] - свої зобов'язання належним чином не виконує, оскільки почав допускати прострочення по платежам. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що при укладенні договору кредиту сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності зі ст.638 ЦК України, які є обов'язковими до виконання ними. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Станом на 14.05.2014 року, заборгованість [PERSON] за договором складає суму - 24582,88 дол. США., що складає за курсом НБУ разом 319087,22 грн., з яких: основний борг - 18621,92 дол. США, заборгованість по відсоткам - 5960,96 дол. США, заборгованість по пені - 634,57 дол. США (7465,41 грн.), заборгованість по штрафу - 1905,39дол. США (22416,00 грн.) Кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь - якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи іншим цінним листом (за адресою, що вказана в договорі) чи надано особисто поручителю ( п. 2.4) (а.с. 17). В матеріалах справи наявні докази надсилання позивачем поручителю листів - претензій від 28.12.2012 року та 18.03.2013 року (а.с. 27,30). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Згідно з положеннями ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Позивач з вимогою до поручителя звернувся своєчасно, до спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України строку, а тому суд вважає, що порука не припинилася і вимоги позивача про солідарну відповідальність поручителя разом з позичальником підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, слід задовольнити і позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь банку сплаченого ними судового збору.

Outcome: approved