Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

18 березня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], зазначивши третьою особою - [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] укладений кредитний договір № 0712/013М, у відповідності з яким позивач надав [PERSON] кредит на строк до 19.12.2012 року в розмірі 145 498,23 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу належне йому майно, а саме: автомобіль марки MAN, модeль: TGL, рік випуску: 2006. тип ТЗ: вантажний автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Взяті на себе зобов'язання по договору банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 25.02.2014 року 108 588,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.08.2014 року еквівалентно 1 450 748 грн. 20 коп. та 183 381 грн. 75 коп. На підставі зазначеного, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0712/013М від 19.08.2009 року в сумі 108 588,94 доларів США звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, шляхом продажу предмету застави ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою суду неналежного відповідача [PERSON] було замінено на належного - [PERSON], та залучено до участі у справі в якості третьої особи - [PERSON] В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Третя особа - [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалив за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] укладений кредитний договір № 0712/013М, у відповідності з яким позивач надав [PERSON] кредит на строк до 19.12.2012 року в розмірі 145 498,23 долара США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 20.12.2007 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу належне йому майно, а саме: автомобіль марки MAN, модeль: TGL, рік випуску: 2006. тип ТЗ: вантажний автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 2.3.3 Договору наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором № 0712/013М від 20.12.2007 року станом на 25.02.2014 року 108 588,94 долари США, що за курсом НБУ станом на 22.08.2014 року еквівалентно 1 450 748 грн. 20 коп. та 183 381 грн. 75 коп. неуспойки, розмір якої підтверджується наданими до позову позивачем розрахунками заборгованості. Оскільки [PERSON] у дане судове засідання не зявився, достовірність розрахунків не оспорена та визнана судом допустимою. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ч. 2 ст. 20 цього ж Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет застави автомобіль, з наданням права позивачу на продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved