Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

19 квітня 2019 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15.12.2018-100002576 від 15.12.2018 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.12.2018 року, та платою за користування кредитом в розмірі 2800 грн. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 02.04.2019 року становить 17800 грн., яка складається з: 100000 грн. - розмір отриманого кредиту, 2800 грн. - розмір процентів за користування кредитом; 5000 грн. - штраф за прострочення сплати заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 15.12.2018-100002576 від 15.12.2018 року в розмірі 17800 грн., судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного Договору № 15.12.2018-100002576 від 15.12.2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.12.2018 року, та платою за користування кредитом в розмірі 2800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем, станом на 02.04.2019 року становить 17800 грн., яка складається з: 100000 грн. - розмір отриманого кредиту, 2800 грн. - розмір процентів за користування кредитом; 5000 грн. - штраф за прострочення сплати заборгованості. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафу відповідно до п. 5.4 договору у сумі 5000,00 грн., то суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ за період з 14 квітня 2014 року, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Горлівка Донецької області. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором № 15.12.2018-100002576 від 15.12.2018 року станом на 02.04.2019 року у розмірі 12800 грн., яка складається з: 100000 грн. - розмір отриманого кредиту, 2800 грн. - розмір процентів за користування кредитом. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 12800 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 12800 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 72 % ((12800 грн. - задоволені вимоги) / (17800 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1383,12 грн. (1921 грн. - сплачений судовий збір * 72%), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1383,12 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial