overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

18.04.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, уподобання, вони не розуміють один одного, однією сім'єю не проживають з травня 2016 року. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Лукіянчук», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

18.04.2017 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], а саме, що він є сином [PERSON]. Встановлення даного факту йому необхідно для прийняття спадщини. Заявник в судовому засіданні заяву просив задовольнити, пояснив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, але через розбіжності в написанні їхніх прізвищ він не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення та допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріли справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, його батьками записані: мати [PERSON],батько [PERSON] (а.с. 5). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] є сином [PERSON]. Таким чином в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON]. Вимоги заяви не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

18.04.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з вищеозначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] [INFO], яка до смерті постійно була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з трикімнатної квартири. Він як спадкоємець першої черги за законом терміном в шість місяців з дня смерті матері подав заяву про прийняття спадщини, але при перевірці документів, які б підтверджували право його покійної матері на житлову квартиру та його право на спадщину нотаріусом було виявлено, що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] прізвище його матері записано [PERSON], а у його свідоцтві про народження [NUMBER] прізвище його матері записано [PERSON], згідно паспорту громадянина України його прізвище [PERSON], прізвище [PERSON] і в технічній документації на житлову квартиру. Просить встановити факт, що зазначена у свідоцтві про смерть [PERSON] померла [INFO] року та зазначена у свідоцтві про його народження [PERSON] є однією і тією ж особою та являється його матір»ю. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила своїми показами той факт, що заявник дійсно являється сином померлої [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Матеріалами справи та показами свідка доведено факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON], а саме: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.06.1962 року (а.с.6), копією паспорту громадянина України серія [NUMBER] (а.с.4), копією технічного паспорту (а.с.7). Встановлення ступеню споріднення має юридичне значення для заявника для прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

18.04.2017 року заявник Баштанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернулось до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання особи померлою, в якій посилається на те, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.12.2008 року [PERSON] визнаний померлим, але на теперішній час з'ясовано, що він живий, отримує пенсію, проживає в м. Дніпро. В судове засідання представник заявника не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належними чином. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що його теща, яка ініціювала вирішення питання про визнання його померлим знала, що він живий, оскільки він приїздив, дзвонив, надсилав кошти дочці- [PERSON] [INFO]. Причини чому його мати [PERSON] дала покази в якості свідка, що не знає де син, пояснити не може, бо вона вже померла. Як свідчить рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.12.2008 року [PERSON] 01.01.1974 року, уродженець м. Вознесенська Миколаївської області народження був оголошений померлим, оскільки з 2000 року не проживав за місцем реєстрації і проживання, його місцезнаходження не було відомо рідним. Судом встановлено, що особа, яка ініціювала питання про визнання [PERSON] померлим- [PERSON] померла [INFO] року. В даний час фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася в судове засідання і просив скасувати рішення суду про оголошення його померлим. Відповідно до ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, суд за місцем перебування особи, або суд, який ухвалив рішення про оголошення особи померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає, що рішення суду про оголошення померлим [PERSON] підлягає скасуванню на підставі ст. 45 ЦК України та ст. 250 ЦПК України у зв'язку з появою фізичної особи, яку було оголошено померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

18.04.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.05.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість станом на 28.02.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 31965,23 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 05.05.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2800,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2740,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 24076,89 грн.; по комісії 3150,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1498,34 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 31965,23 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

18.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття сином, тобто по [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. В судовому засіданні позивачка подала заяву про про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття дитиною. Також просить подальший розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи не надав. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.3) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

18.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON],мотивуючи заяву тим, що з вона є донькою [PERSON] На даний час вона є студенткою денного відділення державної форми навчання факультету філології та журналістики ПНПУ ім.В.Г.Короленка. Проживає разом з матірю [PERSON] Батько [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання не надає. В звязку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму, починаючи з 17.04.2017 року і до 30.06.2019 року. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 квітня 1999 року народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №042028 від 11.05.1999 року, актовий запис №351 (а.с.6). З вищевказаного свідоцтва вбачається, що батьками [PERSON] є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває повністю на її утриманні. Крім того, судом встановлено, що позивач є повнолітньою і на даний час навчається та є студенткою другого курсу денної форми навчання Полтавського національного педагогічного університету імені [PERSON]. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою №380-03 віл 10.04.2017 року (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманні припиняється у разі припинення навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25188,71 грн. за кредитним договором № б/н від 20.12.2010 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповдіно до укладеного 20.12.2010 року договору №б\\н відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 28.02.2017 року має заборгованість у сумі 25188,71 грн., яка складається: 4998,34 грн. заборгованість за кредитом, 15945,63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2569,09 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1175,65 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду», Умовами та Правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29207,64 грн. за кредитним договором № б/н від 05.12.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповдіно до укладеного 05.12.2011 року договору №б\\н відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 28.02.2017 року має заборгованість у сумі 29207,64 грн., яка складається: 3135,25 грн. заборгованість за кредитом, 21305,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1367,03 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду», умовами та правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернувся із позовом в якому просила усунути перешкоди в здійсненні права користування та володіння квартирою шляхом визнання відповідача втратившою право користування квартирою [ADDRESS] у зв'язку з тим, що відповідач - колишня дружина її сина, лишилась зареєстрованою в квартирі, яка належить на праві особистої власності позивачу, чим перешкоджає останній користуватись та розпоряджатись квартирою, хоча протягом усього 2016 року відповідач в квартирі не мешкає, оскільки проживає з іншим чоловіком за іншою адресою, а шлюб її із сином позивачки був розірвано 03.06.2016 року за рішенням суду. В судове засідання позивач не з'явилась, а її представник [PERSON] надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати у відсутність її та позивача. В судове засідання відповідач не з'явилась, але надала заяву в якій вказала, що позов визнає повністю, а справу просить розглядати в її відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із ксерокопії договору купівлі-продажу від 29.08.1996 року (а.с.8-9) видно, що позивач придбала квартиру [ADDRESS]. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2016 року (а.с.13) видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], який було зареєстровано 28.02.2009 року розірвано. Із довідки ОСББ «Гвардійська» від 06.04.2017 року видно, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS], але з січня 2016 року не проживає ( а.с.14). Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, враховуючи те, що сторонами визнано ту обставину, що відповідач зареєстрований, але не проживає в квартирі [ADDRESS], то суд знаходить що позовні вимоги доведені і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved