Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6476 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 7452632 від 24 липня 2018 року, що утворилася за період з 23 листопада 2018 року по 06 січня 2021 року в загальному розмірі 13611,50 гривень таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь витрати за сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що нотаріус вчинив вищевказаний напис з грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, та вимог Закону України «Про нотаріат» а саме, зміст оскаржуваного виконавчого напису не відповідає вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат» щодо місця роботи боржника, яке взагалі не зазначено, місце проживання боржника зазначене не вірно; загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача в розмірі 13611,50 гривень є також не вірною, оскільки позивач вважає, що виконав умови договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7452632, укладеного 24 липня 2018 року між ним (позивачем) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та повернув кошти в розмірі 3500,00 грн. позикодавцеві в строк до 23 серпня 2018 року, а також сплатив нараховані відсотки в розмірі 1512,00 грн. за користування кредитом. Тому позивач зазначає, що вказана сума боргу не є безспірною та вважає що даний виконавчий напис є не законним та таким, що не підлягає виконанню. Тому позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса є безпідставним, незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою судді від 19 травня 2021 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання (а.с. 19). Також, в своїй позовній заяві позивач [PERSON] просив витребувати від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином засвідчену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 6476, виданого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (а.с. 4). Ухвалою від 19 травня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи про вчинення 20 січня 2021 року виконавчого напису, зареєстрованого за № 6476, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7452632 від 24 липня 2018 року, що утворилася за період з 23 листопада 2018 року по 06 січня 2021 року в загальному розмірі 13611,50 грн. (а.с.21). 23 липня 2021 року за вх. № 3595/21 судом отримано від приватного нотаріуса Горай О.С. належним чином завірені копії документів, на підставі яких 20.01.2021 року був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 6476. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив та не повідомив про причини неявки. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міськрайонного нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 січня 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №6476) про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором №7452632 від 24.07.2018 року. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Вирішуючи даний позов, суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно абзацу 3 пункту 4 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та абзацу 4 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Не зважаючи на вищевказані вимоги щодо зазначення інформації щодо боржника, у виконавчому написі приватним нотаріусом не зазначено місце роботи [PERSON] , а місце проживання та реєстрації позивача зазначено невірно. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, документ на підставі якого вчиняється оскаржуваний виконавчий напис, Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Договір про надання коштів [PERSON] у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7452632 від 24 липня 2018 року нотаріально не посвідчувався. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Також постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед стягувачем, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Такою є і правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за договором позики, зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог пункту 2 вище вказаного Переліку відповідач звертаючись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. надав нотаріусу всі необхідні документи для вчинення 20 січня 2021 року оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса № 6476, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису; кредитний договір № 7452632 від 24.07.2018 року; розрахунок суми заборгованості; копії реєстру поштовий відправлень рекомендованих листів; документи стягувача та документи, що підтверджують повноваження представника стягувача. Із наданих документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, які були отримані судом від приватного нотаріуса Горая О.С. вбачається наявність повідомлення представника ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про порушення основного зобов`язання, яке адресоване [PERSON] 09.01.2021 року за місцем його реєстрації ( [ADDRESS] ), однак доказів направлення та отримання [PERSON] вказаної вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, матеріали не містять. В даному випадку відповідачем були порушенні норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме: абз. 3 ст.24 (щодо надіслання вимоги-повідомлення), п. 6 ч. 2 ст. 27 (обов`язок стягувача щодо надання 30-ти днів на добровільне виконання вимоги) та п. 5 ч. 2 ст. 27 (відсутність попередження про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати Відповідач (обтяжувач). Також відповідачем не дотримано положення частини 4 статті 16 Закону «Про споживче кредитування» №1734, яким визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Таким чином, для процедури стягнення боргу за кредитною угодою або договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса для забезпечення прав та інтересів боржника, останньому має бути відомо що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитною угодою або договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач наголошує на тому, що відповідач перед зверненням до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису не направляв йому вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, а також не надав приватному нотаріусу доказів направлення цієї вимоги та її одержання позивачем. Відповідач не довів протилежного та не надав суду доказів того факту, що боржнику направлялось повідомлення про порушення основного зобов`язання від 09.01.2021 року. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З наявного в матеріалах справи кредитного договору № 7452632 (Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту), який був підписаний 24.07.2018 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , із якого вбачається, що сума кредиту видається грошовими коштами розміром - 3500,00 гривень, строк кредитування - 30 днів до 23.08.2018 року (включно), але не більше 30 днів; процентна ставка - 1,44 % від суми позики щоденно за кожен день користування в межах строку позики зазначеного в п. 1.4 Договору (річна процентна ставка за Договором складає 525,60 %), які нараховуються від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; 2,70 % від суми позики за кожний день прострочення сплати заборгованості за позикою (річна процентна ставка до Договором складає 985,50 %), починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору. Згідно Додатку 1 до Договору позики вбачається, що сукупна вартість позики складає: 143,20 % від суми позики (у процентному вираженні); п`ять тисяч дванадцять гривень 00 копійок (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування позикою 43,20% від суми позики (у процентному вираженні), 1512,00 грн. (у грошовому вираженні; 2) сума позики 3500 грн. (у грошовому вираженні). Згідно договору факторингу №03042017 від 03 квітня 2017 року ТОВ «Фінансова кампанія «Профіт Капітал» набуло «Право вимоги» - всі права Первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. З доданої виписки з особового рахунку за кредитним договором № 7452632 вбачається, що, за період з 23.11.2018 року по 06.01.2021 року заборгованість становить 13611,50 грн., яка складається з наступного: 3500,00 - прострочене тіло; 10111,50 грн. - прострочені відсотки, які станом на 06.01.2021 року не погашені. Отже, на переконання суду, в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, а наданих приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис недостатньо для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved