Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

18.02.2020 позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження позову позивач посилається на те, що 08.10.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2020. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження складено відповідний актовий запис №44. Дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомив, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засіданні, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 08.10.2011 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2020. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження складено відповідний актовий запис №44. Дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зіст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України у розмірі 3000 гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з нормами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] та необхідності стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно дост.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі ст.141, 180-182, 191,

Outcome: approved