Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом з вимогою розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 22 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 60, від якого є неповнолітня дитина. Причинами звернення до суду зазначала те, що вони невзмозі побудувати міцну родину через несумісність характерів, непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. У вільний від роботи час чоловік мало бував вдома, проводив час у компанії друзів, зловживав спиртними напоями, необхідної уваги сім'ї не приділяв, вихованням дитини не завмався. Така його поведінка призвела до припинення шлюбних відносин та спільного проживання з 13 грудня 2013 року. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам і є неможливим. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Питання стягнення аліментів буде вирішено в судовому порядку. Сторони у судове засідання не з'явилися, подавши до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. З наявних доказів встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON], який народився [INFO] в м. Прип'ять Київської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Тараща Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 21 червня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 60. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження. Згідно довідки ф. 3 подружжя зареєстроване в різних квартирах, дитина зареєстрована за місцем реєстрації батька. Обставини взаємовідносин сторін, зазначені у позовній заяві, відповідачем не оспорюються, що видно зі змісту поданої ним до суду заяви. У зв'язку з цим вони не підлягають доказуванню згідно правил ст.. 60, 61 ЦПК України і вважаються встановленими. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що на час звернення до суду та вирішення справи сімейні відносини між подружжям через відсутність взаєморозуміння щодо поведінки в сім'ї фактично повністю припинені і подружжя не бажає їх відновити. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона залишається проживати з матір'ю. Питання участі батька в утриманні та вихованні дитини вирішуватиметься за домовленістю батьків або в судовому порядку за наявності спору. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За правилом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, передбачені законом обов'язки подружжя належним чином не виконує, своїми правами не користується, взаємовідносини, що склалися між ним, не притаманні сім'ї і не відповідають її інтересам. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин та збереження шлюбу не вбачається. За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги достатньо обгрунтованими, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Підстав для зміни прізвища подружжя після розірвання шлюбу немає. Судові витрати по оплаті судового збору за подання позивачем позовної заяви на суму 243 грн. 60 коп. за правилами ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved