Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

18.05.2018 року відкрите провадження у справі за позовом [PERSON] з вимогою визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 1418 від 20.03.2018 року на підставі договору іпотеки № 5464421 від 14.06.2007 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати у справі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що нотаріус не мала права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки не мала в розпорядженні документів необхідних для цього, вона не отримувала вимогу з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом, при цьому остання не є безспірною, про вказане свідчить її звернення до банку надати їй розрахунок, яке було проігнороване. Відповідач заперечував проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що заборгованість позивача перед ним є безспірною, ним подані всі необхідні документи для вчинення спірного виконавчого напису. Третя особа при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. 06.06.2018 року закрите підготовче провадження. 11.07.2018 року до суду зявились представник позивача та відповідача. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладений на іншу дату. 07.08.2018 року до суду зявились представник позивача та відповідача. Розгляд справи відкладений на іншу дату, у звязку із початком розгляду іншої справи. 09.10.2018 року до суду зявився представник позивача. За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладений на іншу дату. 30.10.2018 року до суду зявився представник позивача. В звязку із витребуванням матеріалів справи на підставі яких вчинявся спірний виконавчий напис розгляд справи відкладений на іншу дату. 05.12.2018 року до суду зявились представник позивача та відповідача. В судовому засіданні суд заслухав вступне слово представника позивача, представника відповідача, дослідив матеріали справи, після чого заслухав сторони в судових дебатах та видалився до нарадчої кімнати. Із пояснень представника позивача, представника відповідача, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи суд встановив, що 14.06.2007 року між сторонами укладений кредитний договір № 5464375 (а.с. 175-181). За умовами договору сторони погодили, що: банк зобовязується надати позичальнику кредит в розмірі 37 000 доларів США на умовах цього договору, а позичальник зобовязується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та стоки, обумовлені цим договором (п. 1.1). 14.06.2007 року між сторонами укладений договір іпотеки № 5464421 (а.с. 155-157). За умовами договору сторони погодились, що: іпотекою за цим договором забезпечується виконання всіх зобовязань [PERSON] перед іпотекодержателем, що випливають із укладеного між ними кредитного договору № 5464375 від 14.06.2007 року (п. 1.1), іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобовязання, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку на умовах визначених договором нерухоме майно (п. 1.2), предметом іпотеки за цим договором є квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (п. 1.2.1.1). В подальшому до вказаних договорів вносились зміни. 10.12.2009 року додатковою угодою № 5431887 до кредитного договору № 5464375 (а.с. 162-164) сторони погодили, що банк зобовязується надати позичальнику другий транш частини кредиту в розмірі 9 885,02 грн., виключне цільове призначення другого траншу кредиту погашення частини заборгованості позичальника за раніше наданим траншем кредиту (п. 1.1). 27.01.2016 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 5464375 від 14.06.2007 року сторони прийшли до згоди про додаткове надання позичальнику відповідно до умов цієї додаткової угоди третього траншу кредиту в розмірі 377 596,25 грн. та четвертого траншу кредиту в розмірі 374 596,24 грн. (пп. 1.1.1, 1.1.2, п. 1.1). Відповідно для забезпечення зобовязань за додатковими угодами вносились зміни до договору іпотеки. 20.03.2018 року банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису. 20.03.2018 року приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], власником якої є позивач та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації задовольнити вимоги банку у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання, неналежного виконання позичальником кредитного договору № 5464375 від. 14.06.2007 року за період з 15.03.2017 року до 19.03.2018 року. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1418. Не погоджуючись із ним, позивач звернулась до суду із позовом. При вирішенні спору суд керується наступним. Згідно аб. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів від 29.06.99 № 1172, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів від 29.06.99 № 1172, іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно пп. 3.5 п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 16.05.2018 року № 320/8269/15-ц під час розгляду справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), які такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що представник позивача скаржився на те, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки засвідчені стягувачем копії письмових вимог про усунення порушення виконання зобовязання, що були надані нотаріусу для його вчинення, не містили відмітки стягувача про непогашення заборгованості, їх номери та дати, не співпадають із тими, що містяться в описі вкладення, нею вони не отримувались, сума заборгованості за якою виданий виконавчий напис не співпадає із боргом вказаним в них та заяві банку. В свою чергу представник відповідача заперечив вказане та повідомив суд, що нотаріус мав всі документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису, вимоги позивачу направлялись, ризик їх отримання за умовами договору іпотеки лежить на ній. Суд зазначає, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає. Для одержання виконавчого напису за договором іпотеки зокрема, але не виключно подаються: засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання. Судом встановлено, що вимоги, які містяться в матеріалах справи та надані нотаріусу для вчинення ним виконавчого напису не містять відмітки банку про непогашення заборгованості (а.с. 195-196). Опис, який нібито підтверджує їх направлення, містить номери та дати документів, які в матеріалах справи відсутні (а.с. 202). Отже, нотаріус вчинивши спірний виконавчий напис порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.5 п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Суд зазначає, що порушення процедури вчинення виконавчого напису є самостійною підставою для його скасування. За таких обставин дослідження питання про спірність/безспірність заборгованості за якою нотаріус звернув стягнення на предмет іпотеки суд вважає не доцільним. Таким чином,\~ позов слід задовольнити. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір сплачений позивачем за звернення до суду із позовом та заявою про забезпечення позову в розмірі 1057,20 грн.

Outcome: approved