Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

18.12.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, яким просила стягнути із відповідача заборгованість по аліментам на утримання дитини - [PERSON], [INFO], за листопад місяць 2015 року у відповідному розмірі, і стягувати щомісячно з відповідача частку від заробітку (доходу) в розмірі 1/3, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно на користь дитини - [PERSON], починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому завою від 11.01.2016 р. зменшила позовні вимоги та просила стягнути із відповідача заборгованість по аліментам на утримання дитини - [PERSON], [INFO], за листопад місяць 2015 року у відповідному розмірі, і стягувати щомісячно з відповідача частку від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно на користь дитини - [PERSON], починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилалась на те, що 21 лютого 2008 року було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами у справі. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Відповідач до жовтня місяця 2015 року добровільно перераховував аліментні зобов'язання на утримання дитини, але після переведення на роботу в іншу місцевість він не подав відповідну заяву за своєю ініціативою про відрахування аліментів з його заробітної плати на утримання дитини і на дату подачі позовної заяви до суду аліментні зобов'язання не виконує. Відтак, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, що, зокрема, виявилося у несплаті аліментних зобов'язань у листопаді місяці 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надіслав пояснення на позовну заяву, відповідно до яких просив розглянути справу без його участі, частково визнав позов, просив стягувати із нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття, в задоволенні решти позову - відмовити. Зазначив, що шлюб між сторонами було розірвано у 2008 році. В добровільному порядку на підставі заяви відповідача утримання дочки - [PERSON], [INFO], виплачувались аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 28.10.2015 року відповідача було переведено на інше місце роботи, та у грудні 2015 року він добровільно написав заяву про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 від доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, аліменти за листопад 2015 року із відповідача стягнуті не були. Щодо задоволення цієї позовної вимоги відповідач не заперечує. Також вказує, що на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO] (свідоцтво про шлюб від 07.03.2009 року, зареєстроване у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №101). Під час шлюбу з [PERSON] у відповідача народилася донька, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження від 17.06.2009 року, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №366. Дочка перебуває на утриманні відповідача. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. [INFO] у сторін народилася дитина: [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.06.2004 р., складено відповідний актовий запис за № 415, батько дитини - [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав частково, щодо вимоги про стягнення із нього заборгованості по аліментам на утримання дитини - [PERSON], [INFO], за листопад місяць 2015 року у відповідному розмірі не заперечував. Суду не було надано доказів на підтвердження наявності правових підстав для виникнення у відповідача саме заборгованості по аліментам на утримання дитини - [PERSON], [INFO], за будь-який період часу, у тому числі за листопад місяць 2015 року (договір між подружжям про розмір аліментів на дитину , тощо). Проте, згідно із ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості по аліментам на утримання дитини - [PERSON], [INFO], за листопад місяць 2015 року у відповідному розмірі, підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення із позивача аліментів на користь дитини - [PERSON], починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню частково. Відповідач утримує малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 17.06.2009 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №366). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зазначеною нормою встановлено обов'язок батьків утримувати дитину, а ст. 181 СК України встановлено способи реалізації даного обов'язку, зокрема: визначаються за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, при невиконанні обов'язку по утриманню дитини добровільно, суд може за заявою одного з батьків своїм рішенням зобов'язати примусово стягнути аліменти на утримання дитини з одного батьків. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на те, що у відповідача наявна малолітня дитина [PERSON], [INFO], суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 18.12.2015, тому присуджувати аліменти необхідно саме з цієї дати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial