Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

18.05.2021 року [PERSON] звернулася із заявою про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є цивільного дружиною [PERSON] , спільних дітей не мають. З початку 2020 року між ними почали погіршуватися стосунки через зловживання [PERSON] алкогольними напоями, проявляти агресію до співмешканки та її доньки. [PERSON] неодноразово висловлювався в адресу [PERSON] нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, в тому числі в присутності її доньки, сусідів та інших свідків. У зв`язку із виникненням зазначених обставин, [PERSON] попрохала [PERSON] з`їхати та припинити з нею будь-які відносини. Однак, у січні 2021 року [PERSON] розпочав переслідувати [PERSON] , погрожувати їй, бити скло вікон її помешкання, вриватися до будинку та псувати речі в житлі, одежу особистого вжитку. За цими фактами [PERSON] неодноразово зверталася до органів поліції, що підтверджується відповідними відповідями Відділення поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та перебування останнього на обліку, як насильник у родині. Наразі [PERSON] боїться залишатися сама в будинку, оскільки [PERSON] не бажає виправлятися, відношення як до цивільної дружини, так і до її доньки становиться все гіршим, а погрози реальнішими. [PERSON] родину не забезпечує, усі кошти витрачає на придбання спиртних напоїв, із 2017 року взагалі н6е працює, лише пиячить. У зв`язку із постійними погрозами та нецензурними висловлюваннями [PERSON] хвилюється за власне здоров`я та життя. Крім того, [PERSON] , внаслідок протиправних дій [PERSON] , неодноразово самостійно не могла потрапити до житла, телефонуючи доньці та її чоловіку, викликаючи поліцію та звертаючись до сусідів за допомогою. Зазначені дії [PERSON] призвели до того, що виникла необхідність у встановленні обмежувального припису, оскільки протиправні дії з боку [PERSON] відносно членів сім`ї не припиняються та можуть призвести до негативних наслідків. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] , кожний окремо, подали заяви, в яких просять заявлені вимоги задовольнити та розгляд справи провести за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, проживали за адресою: [ADDRESS] в належному заявнику будинку. З інформації, наданою ГУНП в Херсонській області від 14.04.2021 року № К-38/20/23/01-2021, вбачається, що з червня 2018 року по теперішній час на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» з номеру [NUMBER] заявником надано 14 повідомлень щодо виклику наряду поліції за адресою: [ADDRESS] , в т.ч. щодо домашнього насильства зі сторони колишнього співмешканця гр. [PERSON] . Відносно [PERSON] складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП: № 719713 від 30.04.2020 року за вчинення 30.04.2020 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 719533 від 03.06.2020 року за вчинення 03.06.2020 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 406597 від 04.09.2020 року за вчинення 30.09.2020 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 405324 від 22.09.2020 року за вчинення 05.09.2020 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 275419 від 02.03.2021 року за вчинення 02.03.2021 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 649645 від 18.03.2021 року за вчинення 18.03.2021 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; № 649661 від 21.04.2021 року за вчинення 05.04.2021 року домашнього насильства по відношенню до [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Суд приходить до висновку, що факт неодноразового вчинення актів домашнього насильства як фізичного так і психологічного характеру, підтверджений належними доказами, зокрема, адміністративними матеріалами, при цьому, [PERSON] демонструє поведінку, що вказує на наявність ризику її повторення в майбутньому (систематичний характер вчинених діянь), таким чином, наявні підстави для встановлення відносно нього обмежувального припису із забороною перебувати в місці проживання заявника та забороною вести листування та телефонні переговори з заявником, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, строком на три місяці. За таких обставин заява про встановлення обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та

Outcome: partial