Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

18 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та коштів на її утримання. У позовній заяві зазначено, що сторони з 09 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні та вихованні. Сторони по справі припинили спільне проживання. Відповідач не в повному обсязі надає матеріальну допомогу на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Оскільки на цей час позивач не має можливості сама утримувати дитину, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а досягти згоди з відповідачем з приводу матеріального утримання дітей не вдається, просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у позовній заяві. Крім цього уточнила, що просить стягувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Додатково пояснила, що самостійно не спроможна утримувати малолітніх дітей, відповідач веде підприємницьку діяльність, має нерегулярний мінливий дохід та спроможний платити аліменти. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, які надані лише позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. В подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції. Діти проживають з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утримані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області за № 1964 від 18 вересня 2014 року. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їхніх батьків. Батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що є важливою складовою виховання та необхідне для нормального самоусвідомлення дитини. В ч.1 ст.184 СК України зазначено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд може визначити, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивачки, відповідач веде підприємницьку діяльність, має нерегулярний мінливий дохід та спроможний платити аліменти. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи та вимог ч.1 ст.184 СК України, суд визначає для відповідача розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є молодою, працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти, як на утримання синів так і дружини. Даних про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів сторони суду не надали. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача [PERSON] необхідно щомісячно стягувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину та аліменти на дружину, з якою проживає неповнолітня дитина в розмірі 1000,00 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved