Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

19 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] зайво виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 10608,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що з 27 листопада 2014 року [PERSON] знаходилась на обліку в УСЗН Кальміуського району та одержувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 884,00 грн. Всього за період з 27.11.2014 року по 26.11.2015 року [PERSON] було виплачено державну допомогу в розмірі 10608,00 грн. При оформлені документів на отримання державної допомоги [PERSON] було представлено до УТСЗН Кальміуського району недостовірні відомості щодо відсутності в її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. За відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач з 13.09.2006 року є власником двокімнатної квартири, загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., яка розташована м.Маріуполі Донецької області, що не належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р. Посилаючись на пункти 6, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 вказує про відсутність законних підстав для призначення та виплати щомісячної адресної допомоги [PERSON] за весь період з 27.11.2014 року по 26.11.2015 року в розмірі 10608,00 грн. У зв'язку із цим вказує про наявність зазначеної переплати та наполягає на її відшкодуванні відповідачем. На підставі зазначеного просить задовольнити позовні вимоги та стягнути зайво виплачену державну допомогу в розмірі 10608,00 грн. Представник позивача в судове засідання направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечував. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин та відзив на позов не надав, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно із статтею 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085. 27 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Кальміуського району із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В своїй заяві [PERSON] надала письмову інформацію про відсутність у неї та членів сім'ї у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Рішенням УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя від 28.11.2014 року [PERSON] було призначено допомогу на проживання, як переміщеним особам, з 27 листопада 2014 року. Під час подачі заяви [PERSON] також надала письмову розписку, в якій зобов'язалась у триденний строк повідомити УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, з дня настання таких обставин. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; Відповідно до даних Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 61013858 від 09.06.2016 року [PERSON] на праві власності відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 2-1978/06 від 13.09.2006 року належить двокімнатна квартира, загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року. Відповідно до розділу 2 пункту 4 розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь зазначено як населений пункт, де здійснювалася антитерористична операція. Проте, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року № 428-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в яких місто Маріуполь Донецької області не зазначено. Таким чином, на період з 27.11.2014 року по 26.11.2015 року, коли відповідачу виплачувалася щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташована квартира, що належить відповідачу на праві власності, не входило до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території цього міста органи державної влади України здійснювали свої повноваження. 20.07.2016 року позивачем винесено рішення та проведено розрахунок, згідно якого за фактом виявлення у [PERSON] недекларованого житлового приміщення, розташованого не в зоні проведення АТО, виникла переплата державної допомоги за період з 27.11.2014 року по 26.11.2015 року у розмірі 10608,00 грн. Листом від 07 червня 2016 року позивач звертався в досудовому порядку до [PERSON] з вимогою повернути безпідставно отриману державну допомогу в сумі 10608,00 грн. Проте, на даний час вказана вимога відповідачем не виконана. У відповідності із пунктом 11 вказаного Порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідач не повернула добровільно Управлінню праці та соціального захисту населення Іллічівського (Кальміуського) району Маріупольської міської ради переплачену допомогу в загальній сумі 10608,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у зв'язку з чим необхідно стягнути вищевказану суму з [PERSON] У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved