overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій посилалася на те, що під час розгляду справи за її позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Фрунзенський РВ м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області про припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації та зняття з реєстраційного обліку нею було внесено на депозитний рахунок суду в якості компенсації вартості частки [PERSON] у квартирі № 26, б. № 5 по вул. Корчагінців у м. Харкові грошові кошти в сумі 23 770 грн. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова було відмовлено в задоволенні позовних вимог, проте, судом, при ухваленні рішення, не вирішено питання про повернення позивачці внесених на депозитний рахунок суду грошових коштів. Просила суд ухвалити додаткове рішення про повернення їй грошових коштів в сумі 23770 грн. з депозитного рахунку суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], що діяла на підставі довіреності, просила заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення додаткового рішення. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується поданої заяви, та матеріали, які мають значення для ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Фрунзенського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.03.2015 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Судові рішення набрали законної сили. Під час розгляду позовних вимог [PERSON] було внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти в якості компенсації вартості частки [PERSON] згідно квитанції № 1293 від 13.10.2014 року в сумі 23770 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та враховуючи, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації та зняття з реєстраційного обліку відмовлено і рішення набрало законної сили, суд вважає, що має передбачені законом підстави для повернення [PERSON] грошових коштів з депозитного рахунку суду, оскільки це питання в рішенні суду не вирішено. Таким чином заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 23.08.2005 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про що зроблено запис №1388. Від даного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина Нікіту, [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, непорозуміння. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, у якій просила прийняти рішення без її участі (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.15). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Сторони перебувають в шлюбі з 23 серпня 2005 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про що зроблено запис №1388 (а.с.3). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Нікіту Валентиновича, [INFO] (а.с.5, 6). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дітей. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та народження дітей. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.11.2003 року Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 05, мотивуючи тим, що 15.11.2003 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Зазначає, що вони більше року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали та не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.07.2015 року сторонам надавався строк на примирення тривалістю три місяці. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 15.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], повторно виданим 11.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Сторони більше року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що з 27.05.1989 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу за їх відсутності, відповідач позов визнала, позивач позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 27.05.1989 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб,видане Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 13 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], 1982р.н., мешканку смт. Черняхова Житомирської обл., недієздатною, оскільки остання має стійкий , хронічний психічний розлад здоровя, визнана інвалідом дитинства другої групи, являється непрацездатною, внаслідок психічного захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, потребує встановлення над нею опіки. Просив визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном. 06.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про залишення позову в частині визнання [PERSON] недієздатною без розгляду, посилаючись на те, що 25.02.2000 року Черняхівським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про визнання [PERSON] недієздатною, про яке йому не було відомо при зверненні до суду. Однак опіку над недієздатною встановлено не було. Просив розглянути та задовольнити позов в частині встановлення опіки над недієздатною сестрою. Ухвалою суду від 27.08.2015 року заяву в частині визнання особи недієздатною за клопотанням заявника залишено без розгляду. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність , заявник заяву в частині встановлення опіки підтримав, представник заінтересованої особи не заперечував проти встановлення опіки над недієздатною та призначення заявника її опікуном. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє заяву [PERSON] із слідуючих підстав. Дані правовідносини регулюються ст. 60 ЦК України. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. 25.02.2000 року Черняхівським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про визнання недієздатною [PERSON]Ю.(а.с.46) Органом опіки і піклування, відповідно до діючого на той час законодавства, опікун над недієздатною не був встановлений (а.с.47). [PERSON] є сестрою заявника, має психічне захворювання, внаслідок якого не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та лікування, є інвалідом дитинства ІІ групи (а.с.37-38). Оскільки відповідно до діючого на даний час законодавства орган опіки і піклування не може встановити опіку над недієздатною особою, заявник просить встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном, за станом здоров'я він може здійснювати опіку, що стверджується карткою медичного огляду ТОВ «Центр профілактичної медицини» (а.с.50), орган опіки і піклування Черняхівської селищної ради клопоче про призначення його опікуном (а.с.21), суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановити опіку над [PERSON] та призначити [PERSON] її опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 22.05.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, однак з березня 2015 року сторони шлюбні відносини не підтримують, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився. Відновлювати стосунки [PERSON] не бажає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не сповістила. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 22.05.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №605. З березня 2015 року подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбних відносинах з 07.06.2003 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], а.с.4, 5. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.6. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON]аліменти з [PERSON]на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що 26.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримає в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому [INFO], зареєстрований 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 318 (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, як позивач зазначала, що збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 21.11.2009 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харків Харквського МУЮ, актовий запис №2400. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, втрату взаємороуміння т почуття любові, шлюбні відносини припинено з грудня 2014 року. Спору про поділ майна не має. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив також розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21.11.2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського МУЮ, актовий запис №2400, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21.11.2009 року. (а.с.4) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 20.09.2010 року, виданим Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с.8) Шлюбні відносини припинено з грудня 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не мають. Згоди про місце проживання малолітнього сина [PERSON] досягнуто, він після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

18.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 03.01.1990 року, який 15.11.2006 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 15.11.2006\~року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоровя, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього обовязку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved