overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

19 вересня 2017 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи його тим, що 26.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 224 грн. у строк до 11.03.2015 року. [PERSON] умов договору не виконала, в звязку з чим станом на 04.09.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 13\~038 грн. 14 коп. В судове засідання ТОВ «Служба термінового кредитування» свого представника не направила, попередньо надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.1015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» був укладений кредитний договір №150226-144841, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 224 грн., у строк до 11.03.2015 року. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 04.09.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 13\~038 грн. 14 коп., яка складається з: -758,50 грн. сума основного боргу; -212,38 проценти за договором; -12\~067,26 грн. пеня за договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Служба термінового кредитування» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~19 вересня 2017 року, заявник\~ [PERSON],\~ звернулась до суду з даною заявою, в якій зазначила що вона є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.04.1972 р. Серії І-ЕД №313939. Яка померла 27 травня 2017р. у м. Молодогвардійськ, Луганської області, Україна, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть №72 від 29 травня 2017 року. \~Як зясувалося пізніше, під час її звернення до органів на території, підконтрольній Україні, юридичної сили це лікарське свідоцтво не має, так як у відповідності до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р\~ м.Молодогвардійськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території м.Молодогвардійськ, Луганської області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Вказана обставина позбавляє її можливості зареєструвати факт смерті у встановленому Законом порядку Під час звернення до Біловодського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про видачу свідоцтва про смерть матері їй було відмовлено з тих підстав, що м. Молодогвардійськ знаходиться на тимчасово окупованій території України тому документи видані на вище вказаній території ніякої юридичної сили не мають. Заявник\~ [PERSON] до суду не з'явилась, у прохальній частині заяви прохала суд про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягає. \~ \~ \~ \~Представник Біловодського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився. \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши в судовому засіданні надані докази, вважає за необхідне задовольнити подану заяву, оскільки встановлено наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про встановлення факту смерті її матері [PERSON], [INFO], що підтверджується копією лікарське свідоцтво про смерть №72 від 29 травня 2017року (а.с.6), довідкою про причини смерті (а.с.72), фото могили [PERSON] (а.с.7). \~ \~\~\~ \~ \~За такими обставинами суд вважає, що оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 27 травня 2017 р. у м. Молодогвардійськ Луганської області, тому заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

19 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] м. Дніпропетровськ. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.09.2017 р. о 00 год. 05 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є безпорадною, не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, достатньому для життєдіяльності, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат також не заперечує задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.09.2017р. о 00 год. 05 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ОЦЕМД та МК». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора поводилась неадекватно, не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз галюциноз органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

19 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул. Радянська 3, с. Сурсько-Михайлівка, Дніпропетровська область. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.09.2017р. о 10 год. 42 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним для себе та оточуючих, безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.09.2017р. о 10 год. 42 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий відчуває погані голоса в голові, котрі кажуть що робити. Себе не обслуговує, безпорадний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами. Є інвалідом 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 27 квітня 2011 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені більше півроку через відсутність взаєморозуміння та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання також не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №070484 виданого Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №355. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини у подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем прізвище «Осадчук». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

19 вересня 2017року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 травня 2006року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась дитина: Данило,26 червня 2010року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, у зв'язку з її навчанням. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] (а/с 3). [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті управління та адміністрування Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання - з 01.09.2017 по 30.06.2021, що підтверджується довідкою № 353 від 20 вересня 2017 року (а/с 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

19 вересня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 7 серпня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 7 серпня 2015 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 5. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Морарь на [PERSON]. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

19 вересня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаною заявою в якої зазначив, що під час розгляду справи предметом розгляду було нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення, при прийнятті процесуального рішення судом першої інстанції не були з'ясовані обставини які були предметом розгляду, а тому позивач просить визнати право власності на не житловий будинок магазин загальною площею 344.6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0.0456 га яка знаходиться у фактичному користуванні, за адресою:[ADDRESS](далії по тексту спірне нерухоме майно). Представник позивача до суду не з'явився, при цьому направив заяву, в якій зазначив, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Інші сторони до суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Так судом встановлено, що 11 серпня 2017 року Овідіопольським райсудом Одеської області було поставлено рішення згідно якого за позивачем було визначено право приватної власності на нерухоме майно у вигляді магазину загальною площею 344,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS]., який розташований на земельній ділянці площею 0.0456 га яка знаходиться у фактичному користуванні . Під час розгляду справи було з'ясовано, що спірне нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS], згідно довідки Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 18.01.2017 року. В зв'язку з тим, що під час судового розгляду сторонами з даного приводу були подані та досліджені дані докази, які не змінюють фактично судове рішення, суд вважає, що заява представника позивача є обґрунтованою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

19 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір'ю їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved