Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

18 квітня 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк»), приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 25 листопада 2011 року уклав з ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір на суму 219556 грн. на строк до 25 листопада 2018 р. Для забезпечення виконання зобов`язання було укладено договір застави, предметом якого був транспортний засіб «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] . 19 листопада 2018 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3018, про стягнення з позивача заборгованості в сумі 314 900,62 грн. на користь ПАТ «Таскомбанк» за рахунок коштів отриманих від реалізації вищевказаного автомобіля. Позивач покликається на те, що виконавчий напис вчинений не на оригіналі договору, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Факт відступлення права грошової вимоги від ПАТ «ВТБ Банк» до ПАТ «Таскомбанк» не доведений та не підтверджений належними доказами. Окрім того, зазначає, що в порушення вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» його письмово не повідомлено про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та не зареєстровано в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 19 листопада 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 3018 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху. 07 травня 2019 р. відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводи в порядку спрощеного позовного провадження. 07 травня 2019 року за заявою позивача забезпечено позов. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 19.11.2018 р. № 3018 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме автомобіль марки КІА, модель ОПТІМА, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] на користь ПАТ «ТАСКОМБАНКУ» до набрання законної сили рішенням суду. 28 травня 2019 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. подала відзив на позовну заяву. Зазначила, що приватний нотаріус не може виступати відповідачем по справі, а лише третьою особою. Сторонами такого спору можуть були лише боржник до стягувач. Заявлені в даній позовній заяві вимоги вважає не обгрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені судом з наступних підстав. Нотаріус стверджує, що спірний виконавчий напис, вчинений на підставі Закону України «Про нотаріат» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 р. N 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Стягувач ПАТ «Таскомбанк» 19.11.2018 року надіслав лист (заяву) про вчинення виконавчого напису. Право на звернення стягнення виникло у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № R52110157891В, укладеним 25.11.2011 року. Стягувач надав необхідні документи, що підтверджують невиконання боржником [PERSON] зобов`язань за договором /а.с. 40/. 31 травня 2019 року від представника відповідача ПАТ «Таскомбанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що виконавчий напис здійснений на оригіналі договору застави транспортного засобу. Нотаріусу надано усі необхідні документи, зокрема виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, оригінал кредитного договору, договір відступлення права вимоги. Також зазначив, що для вчинення виконавчого напису на договорі застави транспортного засобу не потрібно направляти повідомлення про звернення стягнення на предмет застави боржнику (це не передбачено жодним нормативним документом) /а.с. 68-70/. 10 липня 2019 року позивач подав відповідь на відзиви. Зазначив, що на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, заборгованість має бути безспірною. Однак, одночасно із поданням заяви про вчинення виконавчого напису, ПАТ «Таскомбанк» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 311400,62 грн. Вказана обставина свідчить про наявність спору між сторонами. Окрім того, вказує, що банк надав нотаріусу лише розрахунок заборгованості станом на 30.10.2018 р. Розрахунок пені та загальної суми заборгованості не може вважатися належним та допустими доказом. На підтвердження належного виконання зобов`язань позивач надав суду документи сплати банку коштів у сумі 261780 грн. /а.с. 96-148/. Ухвалою від 10 липня 2019 року за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис від 19.11.2018 р. № 3018 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме автомобіль марки КІА, модель ОПТІМА, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] на користь ПАТ «ТАСКОМБАНКУ». Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі його представника. Представник ПАТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином під розписку /а.с. 213/. Приватний нотаріус ЛМНО Барбуляк Х.М. в судове засідання не з`явилася, згідно відзиву просить проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52110157891В на суму 219556 грн. на строк до 25 листопада 2018 р. із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,00% /а.с.7-10/. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № R52110157891В, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір застави № R52110157891В, посвідчений 25 листопада 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., за реєстр. № 5116. Предметом цього договору була передача в заставу рухомого майна, а саме транспортного засобу марки КІА, модель ОПТІМА, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] /а.с. 43,44/. 27 березня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ПАТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами застави №270317з. У договорі вказано, що у зв`язку з укладенням 27 березня 2017 року договору про відступлення права грошових зобов`янь за фінансовими кредитами №270317АВ, ПАТ «Таскомбанк» отримало право вимоги за кредитними договорами. У випадку невиконання цієї вимоги має право звернути стягнення на предмет застави /а.с. 45/. Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2018 року ПАТ «Таскомбанк» звернулося до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни із заявою про винесення виконавчого напису, шляхом звернення стягнення на предмет застави, у зв`язку з невиконанням кредитного договору № R52110157891В /а.с. 42/. Додатками до заяви вказали: оригінал розрахунку, оригінал договору застави, копію кредитного договору, копію вимоги. 19 листопада 2018 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3018 про звернення стягнення на автомобіль марки КІА, модель ОПТІМА, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів, одержаних від реалізації майна задовольнити вимоги ПАТ «Таскомбанк» за період з 27.03.2017 р. по 30.10.2018 р. включно у розмірі: заборгованість за кредитом: 115566,92 грн.; заборгованість по процентах: 52229,97 грн.; нарахована пеня за період з 30.10.2017 року по 30.10.2018 року: 143603,73 грн.; 3500,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 314900,62 грн. /а.с.41/. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. У частині першій статті 23 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У статті 26 цього Закону визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Відповідно до частини першої статті 50 цього Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Такі вимоги є імперативними і не можуть виконуватися на розсуд стягувача. У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Вказана позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 331/6280/16-ц. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік № 1172), та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Згідно з підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3, підпункт 7.6 пункту 7 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). При цьому неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів щодо витребування від обтяжувача згаданої інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів свідчить про незаконність нотаріальної дії як виконаної без усіх необхідних даних. Такі правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18). Як встановлено судом, для вчинення виконавчого напису відповідач надав приватному нотаріусу оригінал розрахунку, оригінал договору застави, копію кредитного договору. В порушення вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Гулку О.Я. письмово не повідомлено про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Доказів реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави відповідач також не надав. Вимога щодо дострокового повернення кредиту, яка вказана у додатках до заяви про вчинення виконавчого напису суду не надана. До того ж доказів вручення цієї вимоги боржнику матеріали справи не містять. Окрім цього, судом встановлено, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису від 19 листопада 2018 року між сторонами існував невирішений судовий спір щодо умов кредитного договору, на підставі якого здійснено розрахунок заборгованості. У матеріалах справи наявна копія позовної заяви ПАТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R52110157891В, укладеним 25.11.2011 року у розмірі 311400,62 грн., копія ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 22 січня 2019 р. про передачу справи за підсудністю та копія ухвали Буського районного суду Львівської області від 23 квітня 2019 р. у справі №462/8003/18 про відкриття провадження /а.с. 132, 206-208/. Відтак, встановивши відсутність безспірності заборгованості боржника та порушення процедури звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved