overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

19.08.2015 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 26.10.2002 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з квітня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.19) Відповідачка також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.24) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №152 мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. 08.09.2015 року від неї на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути за її відсутності, зазначає, що позов [PERSON] визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 25 червня 2013 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №152. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №516 від 14.04.1998 року квартири розташованої за адресою вул.рилова 38-Б, кв. 104, м. Миколаїв, укладеного між [PERSON] з однією сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Біржею нерухомості «Эдвайс-Консульт» - дійсним. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не зявились, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 14.04.1998 року між [PERSON] однією сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою [ADDRESS] за №516. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання громадянина [PERSON] недієздатною та встановлення над ним опіки. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та суду пояснила, що її чоловік, [PERSON] перебуває на обліку в Краматорській психіатричній лікарні та є інвалідом першої групи А по психічному захворюванню та інвалідом першої групи А по трудовій травмі. Чоловіка постійно потребує стороннього нагляду у звязку зі станом свого здоровя. На даний час виникла така гостра необхідність а саме визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки. У разі визнання фізичної особи недієздатною суд, згідно із ст. 58, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Заявник просить суд ухвалити рішення яким визнати недієздатним [PERSON], [INFO], уродж. [INFO], який проживає в [INFO], встановити опіку над недієздатним [PERSON], [INFO], уродж. [INFO], який проживає в [INFO], призначивши в якості опікуна громадянку [PERSON], [INFO], уродж. [INFO], яка проживає у [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання, паспортом, медичною карткою, довідкою МСЕК. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, надала суду подання щодо доцільності призначення заявника опікуном. Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи вивчивши заяву, думку представника Краматорської міської Ради, прокурора, заявника, суд задовольняє заяву враховуючи наступне. Згідно 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є відповідний висновок КЛПУ «Обласної психіатричної лікарні м. Словянська» про те, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним та встановити над ним опіку. В матеріалах справи також є подання органу опіки та піклування про необхідність призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON]. Таким чином на підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про визнання громадянина [PERSON] недієздатним та встановлення ним нею опіки підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчатися в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, свої позовні вимоги мотивувала тим, що дочка навчається за контрактом, сплачує кошти за проживання в гуртожитку, а працездатний відповідач може надавати матеріальну допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому (а.с. 4). [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання з підготовки фахівців ступеня вищої освіти бакалавра за напрямом підготовки Правознавство» навчально-наукового інституту права та психології (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) Національної академії внутрішніх справ, термін закінчення навчального закладу 30.06.2018 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що батько може надавати таку допомогу, а також враховуючи, що навчання [PERSON] є платним , що підтверджується довідкою та копією контракту (а.с. 3, 8-9), вона проживає в гуртожитку, за який сплачує 657 грн на місяць, що підтверджується копією договору № 18877 від 01.09.2015 року, а отже, дитина, потребує допомоги і суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на час навчання [PERSON], але не більше, як до досягнення нею 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2008 року. Вони мають двох спільних неповнолітніх дітей -дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згодна. Також просить суд змінити їй прізвище на дівоче «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, мають двох спільних неповнолітніх дітей -дочку [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 6-8). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. Вимога позивачки [PERSON] про зміну після розірвання шлюбу прізвища на дівоче «[PERSON]» не підлягає до задоволення, оскільки в суду відсутні об'єктивні дані, які б свідчили про те, що позивачка [PERSON] мала до шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли суттєві взаємонепорозуміння та різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, зникли почуття, підтримка та допомога, почали часто виникати сварки та скандали, спільне господарство не ведеться, родина фактично розпалася. Примирення, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, прохала прізвище залишити без змін, дитину залишити на її вихованні. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 17 липня 2004 року у Словянському міськвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецького облуправління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - Черкасова) [PERSON] (актовий запис № 266 від 17.07.2004 року) (а. с. 3) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 6). Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання неповнолітньої дитини немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до повноліття дитини, тому що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. В судовому засіданні позивачка уточнила заявлені вимоги і просила стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому що відповідач сплачує уже аліменти у розмірі 1/4 частини на дитину від першого шлюбу. Ухиляється від явки до суду, посилаючись на те, що йому це непотрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, належно був повідомлений про день і час судового розгляду, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності або заперечень проти позову не надав. Позивачка наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, який ухиляється від явки до суду. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що справу можливо розглянути за відсутності відповідача, який ухиляється від явки до суду, а позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони перебувають у шлюбі з 12.01.2013 року. Шлюб повторний, зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження дитини вказаний відповідач. Свого батьківства він не оспорює. [PERSON], [INFO], працездатний, працює на промисловому підприємстві, сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, тому може сплачувати аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19.08.2015 року до повноліття дитини на користь [PERSON], на утриманні якої перебуває дитина. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №030730 видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.11.2005 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №122. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Горбань» (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №205746, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №091644, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені з 1996 року у звязку з несумісністю характерів. Спору про поділ майна не заявила. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень щодо винесення судом заочного рішення по справі позивачем суду не надано. 28 вересня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1985 року, який зареєстрований Піддубеньською сільській раді Великоновосільківський район Донецької області, за актовим записом № 12. Подружжя припинили шлюбні відносини в 1996 році, у звязку з грубим ставленням відповідача до позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, що свідчить про його небажання вжити заходів для збереження сімї. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved