Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

17.11.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець склала заповіт від 10.02.2012, за яким все майно, яке їй належить на день смерті заповіла позивачу. Позивач не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої бабусі так як не знала про існування цього заповіту, про який дізналася тільки в жовтні 2020 року. Тому позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті її бабусі тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.11.2020 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у відділу ведення реєстру територіальних громад Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області адресну картку (форми Б) про місце реєстрації померлої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та інформацію про зареєстрованих з нею осіб. 29.12.2020 року від представника відповідача, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Посилався на те, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували поважність причин пропуску всього строку для подачі заяви про прийняття спадщини, так як незнання про існування заповіту такою поважною причиною не є. 29.12.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що не звернулася для прийняття спадщини до нотаріуса так як не знала про існування заповіту на її користь та не є спадкоємцем за законом першої черги. Поважними причинами строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. На час відкриття спадщини вона не проживала зі спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на її користь дізналася поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Представник відповідача, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі. При вирішенні спору просив врахувати відзив на позову заяву. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача, який в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заявах позивача по суті спору. Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [INFO] в м. Кременчук померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.09.2019 серія [NUMBER] , актовий запис 2176 (а.с. - 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1997 № [NUMBER] , виданого житлово-комунальним відділом автомобільного заводу, реєстровий №47. (а.с. - 14) Відповідно до заповіту від 10.02.2012, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Курячим В.М., зареєстровано в реєстрі за №243 [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала. 09.10.2020 [PERSON] звернулась до Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори №1275/02-31 від 09.10.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що спадщина нею не прийнята. У постанові зазначено, що згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.10.2020 №62002650 встановлено, що у строк встановлений ст.. 1270 ЦК України заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав, спадкова справа не заводилася, а згідно з адресною карткою (форми Б), копія якої надана відділом ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.09.2020 вих. №9195/01-32 за адресою: [ADDRESS] з померлою на час відкриття спадщини ніхто не зареєстрований (а.с.15). Відповідно до наданої Автозаводською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 15.01.2021 копії поквартирної картки форми Б за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] на час відкриття спадщини ніхто не був зареєстрований (а.с. 52-53) З наведеного вбачається, що спадщину після померлої [PERSON] ніхто не прийняв. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є матір`ю позивача, померла [PERSON] була її свекрухою. Зазначила, що вона розлучилася з чоловіком, проте стосунки із свекрухою підтримувала. В 2012 році [PERSON] сказала, що бажає скласти заповіт на користь онуки [PERSON] . Заповіт вона склала, проте не бажала про це нікому говорити. В 2018 році стосунки між свідком та її дочкою зіпсувалися. В 2018 році [PERSON] виїхала закордон в Італію на 2,5 роки, на підтвердження чого суду для огляду було надано оригінал її паспорту для виїзду закордон. Свідок з дочкою не спілкувалася до 2-3 жовтня 2020 року, коли зателефонувала їй, щоб повідомити про те, що повертається в Україну. З цієї телефонної розмови від дочки [PERSON] дізналася , що її свекруха [PERSON] померла та у свою чергу повідомила [PERSON] про те, що бабуся залишила заповіт на її користь. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою померлої [PERSON] , знайома з онукою померлої [PERSON] . У вихідні на початку жовтня 2020 році до неї зайшла [PERSON] та попросила зайти з нею до квартири померлої [PERSON] , щоб знайти заповіт, який залишила бабуся. Свідок погодилася та через деякий час позивачу вдалося знайти заповіт, який вона шукала. Вказала, що з дня смерті [PERSON] квартира була зачинена, там ніхто не проживав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція була неодноразово викладена у постановах Верховного Суду,\~в тому\~числі у\~постанові від\~26.06.2019\~у справі\~№ 565/1145/17,\~у постанові\~від 25.03.2020\~у справі\~№ 642/2539/18-ц. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до п. 2.2. глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, а саме: визначає місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна, його склад та місцезнаходження … повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна постанова державного нотаріуса Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори №1275/02-31 від 09.10.2020, відповідно до якої заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав, спадкова справа не заводилася, а отже нотаріус не повідомляв позивача [PERSON] про наявність заповіту [PERSON] . Суд встановив, що [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення ій додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved