Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

18.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона з 15.08.1998 року перебуває у шлюбі, і народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач зазначає, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року у справі № 611/950/2013 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 11 липня 2013 року до повноліття дитини. Позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що останній з сімєю не проживає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Раніше з відповідача стягувались також аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, тому в справі № 611/950/2013 вона прохала стягувати з відповідача 1/12 частину його заробітку. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, тому розмір аліментів, що стягуються на доньку [PERSON], слід збільшити. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. Зі свідоцтва про народження, виданого Подолівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 10.10.2008 року, актовий запис № 7, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася 26.09.2008 року у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів Згідно з наявною в справі довідкою Подолівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 11.09.2017 року № 796, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року у справі № 611/950/2013 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 11 липня 2013 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, зокрема, те, що відповідач працює, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved