Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

17 березня 2014 року ПАТ «БМ Банк» (згідно з датою на штампі поштового відділення) звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «Христинівка-Агро» про стягнення боргу за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Христинівка-Агро». Позивач просив: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р. в сумі 4 291 636,03 грн.; в рахунок погашення заборгованості за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р. в сумі 4 291 636,03 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, який переданий Публічному акціонерному товариству «БМ Банк» згідно з Договором № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 р., а саме: нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6 354,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» (код ЄДРПОУ 33133679) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.01.2010 р., серія САС 453229 від 08.02.2010 р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Уманської міської ради № 27 від 28.01.2010 р.; нерухоме майно - земельну ділянку, загальною площею 4,5992 га, кадастровий № 7110800000:03:003:0964, цільове призначення - для виробничих потреб, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» (код ЄДРПОУ 33133679) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 133661 від 17.03.2008 р., який виданий Управлінням земельних ресурсів у місті Умань Черкаської області; реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував посиланням на такі обставини. 19.03.2010 року між Відкритим акціонерним товариством «БМ Банк», найменування якого відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (надалі - Банк/Позивач/Кредитор) та ТОВ «Христинівка-Агро» (надалі - Позичальник/Боржник/Третя особа) було укладено Договір 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії (надалі - Кредитний договір). Згідно з п. 1.1, 1.2. кредитного договору Банк зобов'язувався надати, а Позичальник зобов'язувався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит в розмірі 172 000,00 євро, сплачувати проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 18.03.2011 року. Відповідно до п.п. 1.6.1.1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 14 % річних. 19.03.2010 року між Банком та [PERSON] (надалі Поручитель1) було укладено Договір поруки 38/3/190310-DС-2 (надалі Договір поруки 1). Відповідно до п. 1.1 Договору поруки 1 Поручитель1 поручився перед Кредитором за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки 1 у разі порушення Боржником зобов'язання за Кредитним договором Боржник і Поручитель1 відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники. 19.03.2010 року між Банком та [PERSON] (надалі Поручитель2) було укладено Договір поруки 38/3/190310-DС-3 (надалі Договір поруки2). Відповідно до п. 1.1 Договору поруки2 Поручитель2 поручився перед Кредитором за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки2 у разі порушення Боржником зобов'язання за Кредитним договором Боржник і Поручитель2 відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники. З метою забезпечення виконання зобов'язання Боржника за Кредитним договором між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Уманьпромжитлобуд-2» (надалі Відповідач3/Іпотекодавець) 19.03.2010 року було укладено Договір іпотеки нерухомого майна № 38/3/19032010-DС-1 (надалі - Договір іпотеки), посвідчений держаним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І. за реєстровим № 1-297, відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6 354,0 кв.м. та земельну ділянку, загально площею 4,5992 га, кадастровий номер 7110800000:03:003:0964, цільове призначення - для виробничих потреб (виготовлення будівельних матеріалів). За умовами пунктів 4.2. та 4.3. Договору іпотеки, у випаду невиконання чи неналежного виконання зобов'язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених Договором та/або чинним законодавством Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному Договором. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь Іпотекодержателя: основну суму боргу, комісійні винагороди Банку, сплата яких передбачена Кредитним договором, проценти за користування кредитом, нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов'язань за Кредитним договором (пеня, штраф), витрати, понесені Іпотекодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, оцінювачів, адвокатів та інші документально підтвердженні витрати Іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце, спричинені Іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до п. 6.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет Іпотеки будь-яким способом, не заборонений законодавством, в тому числі на підставі рішення суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку. Станом на 13.03.2014 загальна заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 332 935,31 євро, що в еквіваленті до гривні складає 4 291 636,03 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 172 000,00 євро, а в еквіваленті до гривні 2 217 131,60 грн.; заборгованість по % 75 450,81 євро, а в еквіваленті до гривні 972 583,58 грн.; пеня 85 484,50 євро, в еквіваленті до гривні 1 101 920,85 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. До початку розгляду справи по суті позивач подав суду Позовну заяву про стягнення заборгованості (уточнену) від 28.05.2014 року, в якій збільшив розмір позовних вимог, та Позовну заяву про стягнення заборгованості (уточнену) від 20.06.2014 року, якою позовні вимоги змінив та зменшив їх розмір. Згідно із останньою заявою від 20.06.2014 року позивач ПАТ «БМ Банк» просило: - стягнути з [PERSON], з [PERSON] (з кожного з них окремо) заборгованість за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 року в сумі 3 932 446,28 грн. - в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Христинівка-Агро», в сумі 2 999 300,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» (код ЄДРПОУ 33133679), посвідченим державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І за реєстровим № 1-297, а саме: нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6354,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2»; нерухоме майно - земельну ділянку, загальною площею 4,5992 га, кадастровий № 7110800000:03:003:0964, цільове призначення - для виробничих потреб, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», - шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» права власності на нього; - припинити право власності ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» на вказане нерухоме майно у зв'язку з переходом права власності до ПАТ «БМ Банк». У заяві від 20.06.2014 року позивач додатково послався на такі обставини. Відповідно до п. 6.6 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж Предмету Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на Предмет Іпотеки в рахунок виконання Зобов'язань на підставі цього Договору або укладеного Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством. Іпотекодавець підтверджує, що він згоден з тим, що перехід Предмету Іпотеки до Іпотекодержателя або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом Договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення Сторонами. У цьому випадку остаточна оцінка Предмету Іпотеки визначається Іпотекодержателем самостійно без додаткового погодження з Іпотекодавцем, а у випадку продажу Предмету іпотеки будь-якій третій особі - на підставі оцінки майна, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що підтверджується відповідним документом суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. З врахуванням положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» АТ «БМ Банк» отримало Звіт про оцінку майна: нежитлові споруди, що належать ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» та розташовані за адресою: [ADDRESS] від 17 06.2014 та Звіт про експертну грошову оцінку: земельна ділянка загальною площею 4,5992 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 17.06.2014. Згідно з цими звітами ринкова вартість предмету іпотеки становить 2 999 300,00 грн. 11.04.2012 року Господарський суд Черкаської області порушив провадження по справі № 14/5026/590/2012 про банкрутство ТОВ «Христинівка-Агро». 02.10.2012 року Господарський суд Черкаської області визнав кредиторські вимоги АТ «БМ Банк» по справі № 14/5026/590/2012 про банкрутство ТОВ «Христинівка-Агро». Заборгованість ТОВ «Христинівка-Агро» була розрахована станом на 11.04.2012 року (на момент порушення провадження по справі № 14/5026/590/2012 про банкрутство ТОВ «Христинівка-Агро»). 25.07.2012 року Апеляційний суд Черкаської області ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «БМ Банк» заборгованості за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії в сумі 2 641 452,87 грн., за період з 19.03.2010 по 28.02.2012 року. Тому АТ «БМ Банк» зробив розрахунок заборгованості за період з 19.03.2010 р. по 10.04.2012 р. та за період з 28.02.2012 р. по 10.04.2012 р. Станом на 17.06.2014 загальна заборгованість Позичальника за період з 19.03.2010 р. по 10.04.2012 р. перед Банком за Кредитним договором становить: 247 102,47 євро, що в еквіваленті до гривні складає 3 932 446,28 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 172 000,00 євро, а в еквіваленті до гривні 2 737 248,8 грн.; заборгованість по % 37 658,51 євро, а в еквіваленті до гривні 599 306,30 грн.; пеня 37 443,96 євро, а в еквіваленті до гривні 595 891,90 грн. Станом на 17.06.2014 заборгованість Позичальника за період з 28.02.2012 р. по 10.04.2012 р. перед Банком за Кредитним договором становить 6 442,84 євро, що в еквіваленті до гривні складає 102 532,86 грн., в тому числі: заборгованість по % 2 809,33 євро, а в еквіваленті до гривні 44 708,33 грн.; пеня 3 633,51 євро, а в еквіваленті до гривні 57 824,52 грн. Позивач ПАТ «БМ Банк» подав письмові заперечення проти зустрічного позову відповідача ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», в яких просив відмовити в його задоволенні, пославшись на сплив позовної давності для пред'явлення позову про визнання недійсним Договору № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року. Також вважав, що вказаний Договір іпотеки був укладений його сторонами саме з метою забезпечення виконання зобов'язання боржника ТОВ «Христинівка-Агро» перед Іпотекодержателем (банком) за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., що був укладений між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Христинівка-Агро», а не якогось іншого договору, на що посилався позивач за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] подав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог до нього повністю через їх необґрунтованість і безпідставність, вважаючи, що договір поруки між ним та банком є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України - пропущення кредитором шестимісячного строку для пред'явлення до поручителя вимоги про виконання основного зобов'язання. Відповідач ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» пред'явило зустрічний позов до ПАТ «БМ Банк» про визнання недійсним Договору № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», посвідченого державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І., за реєстровим № 1-297, у зв'язку з відсутністю основного зобов'язання, для забезпечення виконання якого укладений цей договір іпотеки, що виключає можливість задоволення позовних вимог банку до цього відповідача за первісним позовом. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, письмових заперечень проти позову не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «Христинівка-Агро» подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Товариства, зазначивши, що позові вимоги ПАТ «БМ Банк» не визнають в повному обсязі. Представник позивача ПАТ «БМ Банк» у судовому засіданні змінені заявою від 20.06.2014 року позовні вимоги підтримав, підтвердивши викладені в позовній заяві (уточненій) обставини, та просив задовольнити позов повністю. Заперечив проти задоволення зустрічного позову ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 11.11.2014 року заперечив проти позовних вимог до нього повністю, зазначивши, що рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25.07.2012 року вже був задоволений позов ПАТ «БМ Банк» до нього як поручителя про стягнення заборгованості ТОВ «Христинівка-Агро» за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., тому повторна вимога банку про стягнення з нього того ж самого боргу є незаконною. Просив відмовити в позові до нього повністю. Представник відповідачів ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» та [PERSON] за довіреностями [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог ПАТ «БМ Банк» до його довірителів та просив відмовити в задоволенні позову банку повністю. Підтримав зустрічний позов ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» до ПАТ «БМ Банк» з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві, та просив визнати Договір № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року недійсним. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши документи, подані особами, які беруть участь у справі, у якості письмових доказів, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 19.03.2010 року між Відкритим акціонерним товариством «БМ Банк», найменування якого в подальшому було змінено на Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (надалі - Банк/Позивач/Кредитор) та ТОВ «Христинівка-Агро» (надалі - Позичальник/Боржник/Третя особа) був укладений Договір 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії (надалі - кредитний договір). Згідно з п. 1.1, 1.2. цього кредитного договору Банк зобов'язався надати, а Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит в розмірі 172 000,00 євро, сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 18.03.2011 року. Відповідно до п.п. 1.6.1.1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 14 % річних. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто законом не передбачена можливість покладення на поручителя відповідальності в обсязі, більшому, ніж повинен відповідати боржник за невиконання свого зобов'язання. Станом на час розгляду справи в суді згідно з наданим позивачем розрахунком та Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.10.2012 року у справі № 14/5026/590/2012 про банкрутство ТОВ «Христинівка-Агро», з урахуванням вимог наведеної норми ст. 554 ЦК України, загальна сума заборгованості, визнана Господарським судом Черкаської області, за кредитним договором за період з 19.03.2010 року по 10.04.2012 року - по дату порушення Господарським судом Черкаської області провадження по справі № 14/5026/590/2012 про банкрутство ТОВ «Христинівка-Агро» - становить 209 658,51 євро, з яких: заборгованість по кредиту 172 000,00 євро, заборгованість за процентами 37 658,51 євро, - а також пеня в сумі 158 457,79 гривень (а.с. 140-141, 142-146). У пункті 3.1. Розділу 3 Договору 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 року передбачено, що виконання позичальником зобов'язання за цим договором забезпечується, зокрема: порукою «[PERSON]» згідно з Договором поруки № 38/3/19032010-DС-2 від 19.03.2010 р., який укладено з ТОВ «Христинівка-Агро»; порукою [PERSON] згідно з Договором поруки № 38/3/19032010-DС-3 від 19.03.2010 р., який укладено з ТОВ «Христинівка-Агро». Позивач ПАТ «БМ Банк» у своїй позовній заяві як на підстави своїх вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них по 3 932 446,28 грн. заборгованості за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Христинівка-Агро», посилається на надані суду Договір поруки № 38/3/190310-DС-2 від 19.03.2010 року, що укладений між позивачем (Банком), з однієї сторони, гр. [PERSON] (Поручителем), з другої сторони, та ТОВ «Христинівка-Агро» (Боржником), з третьої сторони; та Договір поруки № 38/3/190310-DС-3 від 19.03.2010 року, що укладений між позивачем (Банком), з однієї сторони, гр. [PERSON] (Поручителем), з другої сторони, та ТОВ «Христинівка-Агро» (Боржником) (а.с. 24-26,21-23). За цими двома договорами поруки [PERSON] та [PERSON] поручилися перед кредитором - ПАТ «БМ Банк» - за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором - Договором відновлювальної кредитної лінії № 38/3/190310-DС від 19.03.2010 року, укладеним між Кредитором і Боржником (розділ «Визначення та тлумачення термінів», п. 1.1. договорів поруки). Ці договори поруки не передбачають відповідальності поручителів [PERSON] і [PERSON] за порушення умов виконання ТОВ «Христинівка-Агро» зобов'язань за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Таким чином, дослідивши надані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] докази, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з цих відповідачів заборгованості в сумі 3 932 446,28 грн. за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р. відсутні, оскільки відповідальність відповідачів [PERSON] та [PERSON] як поручителів за договорами поруки від 19.03.2010 року № 38/3/190310-DС-2 та № 38/3/190310-DС-3, відповідно, передбачена лише за Договором відновлювальної кредитної лінії № 38/3/190310-DС від 19.03.2010 року, а не за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., за умовами якого розрахована заявлена позивачем сума боргу. У зв'язку з вказаними обставинами позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] є недоведеними, не ґрунтуються на досліджених судом доказах і задоволенню не підлягають. Позивач ПАТ «БМ Банк» просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Христинівка-Агро», в сумі 2 999 300,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» (код ЄДРПОУ 33133679), посвідченим державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І за реєстровим № 1-297, - шляхом визнання за ПАТ «БМ Банк» права власності на нього та припинення права власності ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» на вказане нерухоме майно у зв'язку з переходом права власності до позивача. А відповідач за первісним позовом власності ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» у своєму зустрічному позові просило визнати недійним Договір № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, укладений між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», посвідчений державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І за реєстровим № 1-297. Задоволення позовної вимоги за зустрічним позовом виключає можливість задоволення позовної вимоги ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» за первісним позовом. Згідно з наданою позивачем ПАТ «БМ Банк» копією Договору № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Копиловим В.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 1-297 (а.с. 14-20), цей договір укладений між ВАТ «БМ Банк» (у тексті договору - Іпотекодержатель, Банк) та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» (у тексті договору - Іпотекодавець) про те, що Іпотекодавець, як майновий поручитель Боржника, з метою забезпечення належного виконання Зобов'язання Боржника, що випливає з Кредитного договору, передає в Іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в Іпотеку і на умовах, визначених у цьому Договорі, Предмет Іпотеки, що належить Іпотекодавцю на праві власності, - нерухоме майно: нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6 354,0 кв.м. та земельну ділянку, загально площею 4,5992 га, кадастровий номер 7110800000:03:003:0964 (п. 1.1., 1.2. договору). У розділі «Терміни та їх тлумачення» цього Договору іпотеки визначено, що «Кредитний договір» - це Договір № 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладений між Іпотекодержателем (тобто ПАТ «БМ Банк») та Іпотекодавцем (тобто ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2»), а також усі додаткові договори, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладення цього Договору та можуть бути укладені після його (цього Договору) укладання; «Боржник» - ТОВ «Христинівка-Агро», що є стороною (Позичальником) за Кредитним договором; а під терміном «Зобов'язання» в договорі іпотеки мається на увазі Зобов'язання Боржника, що випливають з Кредитного договору, а саме: повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 172 000 євро у строк до 18.03.2011 року. Отже, зі змісту Договору іпотеки вбачається, що він був укладений з метою забезпечення виконання зобов'язання ТОВ «Христинівка-Агро» за Договором № 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., сторонами в якому є три особи: ПАТ «БМ Банк», ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» та ТОВ «Христинівка-Агро», - що відповідає нормам ст. 626, 628 ЦК України, згідно з якими договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зміст якої становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. У ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У частинах 1, 2 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; і недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно зі статтею 1055 ЦК України, якою встановлені вимоги до форми кредитного договору, кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позивач ПАТ «БМ Банк» не надав суду доказів, які б підтверджували його твердження про те, що Договір № 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладений між банком та ТОВ «Христинівка-Агро», на який він посилається в позовній заяві, та зазначений у Договорі іпотеки Договір № 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р., укладений між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, є одним і тим самим кредитним договором, а в Договорі іпотеки була допущена технічна помилка при визначенні сторін Кредитного договору. ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» заперечило укладення між ним та ПАТ «БМ Банк» Договору № 38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 р. Таким чином, суду не надано доказів укладення між ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» та ПАТ «БМ Банк» у письмовій формі основного договору, на який є посилання в Договорі № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, - тобто в справі відсутні докази дійсності основного зобов'язання, для забезпечення якого укладався договір іпотеки. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що під час укладення Договору № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року його сторонами не була додержана вимога ч. 1 ст. 203 ЦК України - зміст правочину суперечить вимогам ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», тому вказаний договір іпотеки підлягає визнанню недійсним. Клопотання представника ПАТ «БМ Банк» про застосування до вимог ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» за зустрічним позовом наслідків спливу позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» зверталося до суду з позовом за захистом своїх прав, пов'язаних з оспорюваним договором іпотеки, тому позовна давність згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України переривалася. Так, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2012 року про часткове задоволення позову Товариства в цивільній справі № 2/2318/179/12 було скасоване судом апеляційної інстанції 31.10.2012 року, і з цієї дати до дня пред'явлення зустрічного позову - 06.10.2014 року - пройшло менше трьох років. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до норм ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved