overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

17.12.2020 року [PERSON] звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із заявою про повернення судового збору в цивільній справі №739/1742/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю. Свою заяву обґрунтовує тим, що перед зверненням до суду, 04.10.2018 року вона сплатила судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Однак, після сплати судового збору з`ясувалося, що вона не повинна була його платити, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи. Про те, що [PERSON] звільняється від сплати судового збору було зазначено в позовній заяві, поданій її представником - [PERSON] . Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.01.2020 року по даній справі набрало законної сили. Однак, питання про повернення [PERSON] сплачених коштів судового збору залишилося невирішеним. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Сплата позивачкою судового збору підтверджується копією квитанції № 13 від 04.10.2018 року, що зарахований на рахунок № 31218206025334, код отримувача 38049215, МФО 899998, отримувач УК у Новгород-Сіверському районі. [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та копією виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. У зв`язку з поданою заявою [PERSON] про повернення судового збору, сума сплаченого судового збору підлягає поверненню заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

17.12.2020 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] в якій останній просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] , зареєстрований 15.09.1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №700. Причиною розірвання шлюбу зазначила той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, окремим пунктом у позовній заяві просить суд справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 вересня 1998 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 22.01.2020 року. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

17.12.2020 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 9514,46 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 26.07.2019 житлове приміщення за вказаною адресою було відключено від системи газопостачання. 02.12.2019 року представниками АТ «Харківміськгаз», була проведена перевірка за адресою відповідача. За результатами вказаної перевірки встановлено порушення Кодексу, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання. Про зазначені порушення складено акт про порушення № 582/19 від 02.12.2019 в якому зазначено, що виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання. 29.01.2020 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

17.12.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про стягнення заборгованості в розмірі 52 114,85 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 27.04.2010 року зобов`язався надавати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води [PERSON] та членам його сім`ї, які мешкають в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 52 114,85 грн. за період з 01.11.2015 року по 30.09.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі 1, 2 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, на адресу відповідачів, за якими останні зареєстровані та фактично проживають, судом направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти, з невідомих суду причин відповідачі не з`явилась за їх отриманням. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

17.12.2020 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до відповідача 1: [PERSON] , відповідача 2: [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 69 354,33 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі 1,2 свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 69 354,33 грн. за період з 01.02.2015 року по 30.11.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі 1, 2 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, на адресу відповідачів, за якими останні зареєстровані та фактично проживають, судом направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти, з невідомих суду причин відповідачі не з`явились за їх отриманням. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

17.12.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені пів року, хоча проживають за однією адресою, однак спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач надав заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

17.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 22.12.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1045. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з серпня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить задовольнити позов та розірвати шлюб з позивачем. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 22.12.2007 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1045. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним ізподружжя (ст. 110 СКУкраїни). Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

17.12.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різність поглядів на життя, несумісність характерів, втрати почуттів один до одного. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу заперечувала, а у разі задоволення позову просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 серпня 2000 року між позивачем та відповідачкою зареєстрований шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області складено актовий запис № 105, та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

17 березня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, який розірваний 28.11.2014 року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: доньку Олену, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачкою, з даним позовом звернулась до суду. Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про дату розгляду справи належним чином був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Так, згідно ст.181, 183 СК України утримання провадиться шляхом стягнення аліментів, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати по справі судовий збір відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

17 березня 2005 року помер батько позивача [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії І ЖД № 408841, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області 28 березня 2005 року, актовий запис № 14 ), який до дня своєї смерті постійно проживав в [INFO]. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,27 гектарів, яка розташована на території Миколаївської селищної ради масив № 3 ділянка № 3, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ОД № 067180, виданого Миколаївською селищною радою, Миколаївського району, Одеської області 09 серпня 2001 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74. Під час звернення до нотаріуса, для прийняття спадщини за законом, нотаріусом було пояснено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини ( шість місяців ) встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а свідоцтво про право на спадщину може одержати лише спадкоємець, який прийняв спадщину. Позивач вчасно не звернувся до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що не обізнаний в діючому законодавстві та вважав, що вже є власником ділянки так як є сином померлого. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер 17 березня 2005 року в с. Воровського, Миколаївського району, Одеської області, оскільки він його пропустив з поважної причини, що не обізнаний в діючому законодавстві та вважав, що вже є власником ділянки так як є сином померлого. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 4 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 - 7 ), копією Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] ( а.с. 8 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

17 березня 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 серпня 2019 року в сумі 158855,84 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 1559,11 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 161698,23 грн; заборгованості за пенею та комісією - 5598,50 грн. Проте представник позивача просить стягнути частину заборгованості у сумі 122911,65 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 1559,11 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 17 березня 2006 року по 30 травня 2019 року - 121352,54 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1921 гривню судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 17 березня 2006 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 2100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом 31 серпня 2019 року 158855,84 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 1559,11 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 161698,23 грн; заборгованості за пенею та комісією - 5598,50 грн. Законодавством не передбачено вимагання від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Проте кредитодавець просив стягнути частину суми заборгованості, яка складає 122911,65 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 1559,11 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 17 березня 2006 року по 30 травня 2019 року - 121352,54 грн. У відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат - 1921 гривню судового збору.

Outcome: approved