Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

17.11.2021 адвокат Королюк О.В. звернулась в інтересах позивача [PERSON] до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 24.04.2009 відкрито та безперервно проживає в будинку [ADDRESS] , в той час як відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, передавши йому оригінали правовстановлюючих документів на вказаний будинок, технічного паспорту та інвентарної справи. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2001 вказане нерухоме майно належить відповідачам в частках по 1/2 кожній. Позивач з 2009 року постійно проживає у будинку, доглядає за ним, сплачує комунальні послуги, проводить ремонт, провів газо та водопостачання. За таких підстав позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.11.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачам копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та призначено розгляд справи по суті. 08.12.2021 позивач [PERSON] та його представник адвокат Королюк О.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явились без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2001, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 6). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2008, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2009 відповідачам виділено в натурі по 1/2 частині вказаного домоволодіння (а.с.7-10). 24.04.2009 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу відповідно до якого відповідачі продають, а позивач купує житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до п. 4 даного договору в якості дійсності намірів його укладення продавці передають, а покупець приймає оригінал правовстановлюючого документу на будинок, технічний паспорт та ключі від будинку. Також, згідно п. 7 вказаного договору продавці надали дозвіл на проживання покупця в даному будинку, на проведення його переобладнання, перепланування, капітального та поточного ремонту за рахунок покупця (а.с. 18). Згідно з довідкою начальника Комунального підприємства «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 811 від 18.11.2021 назва [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради 53 сесії 6 скликання за № 1259 від 27.10.2015 «Про перейменування вулиць міста Могилева-Подільського» (а.с. 34). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 4 «Гірський» від 07.11.2021 № 119 [PERSON] разом з сім`єю з 2009 року дійсно проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Факт того, що позивач більше 10 років відкрито володіє зазначеним будинком і використовує його для проживання, підтверджується також копіями розрахункових книжок по оплаті комунальних послуг та копією інвентарної справи на будинок, наданих позивачем (а.с. 20-28). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Згідно п. 13 зазначеної постанови, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Враховуючи положення ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуте на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 (справа № 357/1902/16-ц). Таким чином, суд встановив, що власниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , а позивач добросовісно заволодів вказаним вище чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном понад 10 років, що дає йому право на визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Outcome: approved