overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

18 лютого 2014року позивач звернулася до суду з позовом до Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Позивач посилається на те, що [INFO] в с. Ж-Криворіжжя померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку (пай) розміром 9,62га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, яку покійна заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не змогла вчасно звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки на протязі лютого-березня 2007року вона хворіла. Коли ж позивач у лютому 2014року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено через те що було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладене позивач просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та просила позов задовольнити. Представник відповідача Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову не має та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи видно, що [INFO] в с. Ж-Криворіжжя померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 12.09.2006року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно, зокрема на земельну ділянку (пай) розміром 9,62га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, яку покійна заповіла позивачу за заповітом посвідченим 21.07.2005року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2454. Згідно довідки Новоодеської АЗП-СМ в період з 20.02.2007року по 10.03.2007року [PERSON] хворіла та знаходилася на лікуванні. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На думку суду строк тривалість 2 місяці є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

18 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 13 частини всіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12.12.1997року по 13.07.2012року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] народження, сина [PERSON] [INFO] батьком яких є відповідач і які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей, позивачка просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що спільні діти сторін - син [PERSON] [INFO] народження, син [PERSON] [INFO] перебувають на утриманні позивачки, відповідач не надає допомогу на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатною особою. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд, врахувавши матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] народження, сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

18 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказала, що з 20.12.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви й до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги збільшила та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження за [NUMBER] (а.с.4), за [NUMBER] (а.с.5), відповідно. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

18 лютого 2014 року позивач ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 43493,37 грн., а також судовий збір 434,93 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № А345CC9G6C0089, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, про те надав письмову заяву в якій вказав що підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем проживання, повернута судові з поміткою кур'єрської пошти про те, що відповідач не проживає за цією адресою. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Тому, відповідач вважається повідомленим належним чином. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУДМС України в Одеській області № 44/292 від 29.03.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів у справі та постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом21.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № А345CC9G6C0089, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, не повернув кредит, в зв'язку із чим станом на 03.02.2014 року в нього виникла заборгованість у розмірі 43 493,37 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5151,98грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6,42 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2700,00 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 33087 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) -2047,30 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

18 лютого 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку площею 0.3500 га на вул. Ірдинській (Кірова), 23 в с. Будки Смілянського району. Спадкоємцем по закону на майно померлого є його син [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті батька, подавши у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на будинковолодіння та земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 18 лютого 2014 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку площею 0.3500 га на вул. Ірдинській (Кірова), 23 в с. Будки Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть, технічним паспортом від 6 березня 2017 року та довідкою виконкому Костянтинівської сільської ради Смілянського району від 27 лютого 2017 року № 424. Після смерті спадкодавця спадщину прийняв позивач, вчасно подавши заяву до нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 29 березня 2017 року. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння та земельну ділянку, що залишилися після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 20 лютого 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 188. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 20 лютого 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 лютого 2009 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що він не може оформити своїх спадкових прав після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, власницею якого вона була. В судове засідання сторони та третя особа, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач та представник відповідача подали до суду заяви, в яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач позов визнав. Згідно частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] Вказана обставина встановлена рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року та, відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Право власності на спірний будинок [PERSON] набула на підставі статті 548 Цивільного кодексу України (1963 року), в порядку спадкування, після смерті у 2002 році її матері - [PERSON], що підтверджується довідками Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, які містяться у спадковій справі №160/2013, заведеній Романівською державною нотаріальною конторою. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є позивач, що підтверджується документами, які містяться в спадковій справі № 6/2015, заведеній приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу. Встановивши вказані обставини, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтереси інших осіб, а тому задовольняє його. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 29 квітня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року сторони припинили сумісне проживання. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні сина ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги дитині не надає. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання малолітнього сина [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, а справу розглянути у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив. Судом, зі згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 127 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 27 листопада 2012 року, актовий запис № 3988 (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої Покровською сільською радою Очаківського району Миколаївської області (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. до Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що під час внесення записів про її народження, в Книгу записів актів громадянського стану були допущені помилки, а саме: запис по батькові її матері в свідоцтві про її народження був вказаний як «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис як «[PERSON]», а також запис по батькові її бать в свідоцтві про її народження був вказаний як «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис як «[PERSON]». У зв'язку з невідповідністю актових записів по батькові її матері та батька в свідоцтві про її народження вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному органі. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - голова Старостинецької сільська рада Погребищенського району Вінницької області Філіповський Ю.О. в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника, не заперечував проти задоволення заяви. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON]., яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 28 квітня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 15, 16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7). На даний час однією сім'єю не проживають, їх сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved