Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

17 вересня 2019 року [PERSON] , звернувся до суду з позовом про стягнення з Комунального позашкільного закладу «Дитячий оздоровчий табір «СТАРТ» Криворізької міської ради, моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обов`язків у розмірі 120 000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював на підприємстві відповідача на посаді завідуючого господарством. 21 липня 2015 року, під час виконання трудових обов`язків із ним стався нещасний випадок, а саме травмування внаслідок протиправних дій сторонніх осіб. Внаслідок нещасного випадку він отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, травму м`яких тканин голови. Внаслідок нещасного випадку йому завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні його особистого життя, порушенні нормальних життєвих зв`язків, позбавленні в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання, необхідністю отримання медичної допомоги, також він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. 17 вересня 2019 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзив відповідачем до суду не надано, подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з невірним зазначення назви відповідача. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював до 24.12.2015 року у Комунальному позашкільному закладі «Дитячий оздоровчий табір «Корчагінець» Криворізької міської ради (після перейменування Комунальний позашкільний заклад «Дитячий оздоровчий табір «СТАРТ» Криворізької міської ради) на посаді завідуючого господарством, звільнений з посади за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі змінами виробництва і праці, а саме скороченням штату працівників) що підтверджується копією трудової книжки останнього та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.21, 55-56). Вказані судом докази спростовують клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві за №1, на підприємстві Комунальний заклад «Дитячий оздоровчий табір «Корчагінець», форми Н-1, затвердженого 19.10.2015 року директором Комунального закладу «Дитячий оздоровчий табір «Корчагінець» вказано, що 21 липня 2015 року о 02 годині 30 хвилин на території КЗ ДОТ « Корчагінець » з [PERSON] стався нещасний випадок. Внаслідок нещасного випадку [PERSON] отримав закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови. [PERSON] не знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Згідно зазначеного акту основною причиною настання нещасного випадку є травмування внаслідок протиправних дій інших осіб, супутні причини відсутні. (а.с. 17-20) Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії 12ААА №013709 від 23.12.2015 року [PERSON] при первинному огляді встановлено 50% втрати професійної працездатності з 23.12.2015 по 01.01.2017 року, третя група інвалідності, у зв`язку з виробничою травмою. Дата переогляду 01.12.2016 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, ВМП, санаторно-курортне лікування. (а.с.22) Згідно довідок про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №018731 від 07.12.2016, 12ААА №048326 від 03.01.2018, [PERSON] при повторних оглядах встановлено 50% втрати професійної працездатності, третя група групи інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. (а.с.24,25) Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №055315 від 23.01.2019 року, [PERSON] при повторному огляді встановлено 50% втрати професійної працездатності з 01.01.2019 року по 01.01.2021 року, третя група інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. (а.с.23) Відповідно до виписних епікризів [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманою ним виробничою травмою. (а.с. 27-37) Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачу під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, що призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, встановлення інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Комунальний позашкільний заклад «Дитячий оздоровчий табір «СТАРТ» Криворізької міської ради є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасного випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням ним трудових обов`язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 50% втрати працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Комунального позашкільного закладу «Дитячий оздоровчий табір «СТАРТ» Криворізької міської ради, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 100 000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1000,00 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved