overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

18 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 12 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 29 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо з серпня 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Спору, щодо місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити дошлюбне «Глухой». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 12 вересня 2014 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 29 (а.с.5). Від подружніх відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 206253 від 12.09.2014 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

18 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 09 жовтня 2001 року у Пригородоцькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 04 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору, щодо місця проживання дітей немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити «Лялик». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 09 жовтня 2001 року, зареєстрованому у Пригородоцькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 04 (а.с.9). Від подружніх відносин у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії 1-БВ № 011305 від 08.08.2005 року та серії 1-МИ № 084811 (а.с.7-8). Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

18 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 25 квітня 1996 року у виконавчому комітеті Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 01 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у них народилась донька [PERSON] Алессандра, [INFO], яка проживає біля позивача. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору, щодо місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Справу просить слухати у її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити «Голик». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25 квітня 1996 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 01 (а.с.8). Від подружніх відносин у сторін народилась донька [PERSON] Алессандра, [INFO], що підтверджується копією витягу з акту про народження серії А № 271 від 09.08.2002 року (а.с.5-7). Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі 27.11.2004 зареєструвала шлюб. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання доньки не надає. Позивач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі /а.с. 15/. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 003213, видане повторно 18.02.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області) /а.с. 4/. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст.224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2015 року /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 18.05.2016 року, на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернулась до суду із\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2015 року, /а.с.4/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно пояснень позивача, дитина проживає із матір'ю. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною позивач не має. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років.Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 25 травня 1991 року виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 25 травня 1991 року перебувають у шлюбі. ( а.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

18 травня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 вересня 2002 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований виконкомом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки фактично припинено у січні 2016 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Просила прізвище після розірвання шлюбу залишити «Плакідіна». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №162004 (а.с.3). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у січні 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

18 травня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що вона 24 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 423. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак пізніше погіршились. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю, між ними часто виникають сварки та скандали, в присутності неповнолітньої дитини, які погано впливають на її здоровя та виховання дитини. Крім того, відповідач часто зловживає наркотичними засобам та алкоголем, після чого, чинить на неї тиск. На протязі року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, після розірвання шлюбу просить залишити неповнолітнього сина проживати із нею і залишити їй прізвище Червінська. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову та просить суд шлюб не розривати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 24 вересня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п. Юзюк) У.В. та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис 423 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Між позивачкою та відповідачем фактично припинено шлюбні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Юзюк) У.В. та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Червінська. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved