Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

18.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини. Із позову вбачається, що приблизно з 2008 року позивач [PERSON] зустрічався з відповідачкою [PERSON] Десь у 2009 2010 році відповідачка, перебуваючи з позивачем у стосунках, почала підтримувати близькі стосунки з іншим чоловіком. 02.04.2010 року відповідачка народила доньку, батьком якої було зазначено позивача, про що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у книзі реєстрації народження вчинив актовий запис 570, про що позивач не заперечував. На той час позивачу не було відомо про те, що він не є біологічним батьком. Пізніше відповідачка повідомила позивача про те, що він не є батьком їх дитини. Відповідачка і на теперішній час проживає разом з [PERSON] На підставі викладеного позивач просить виключити з актового запису № 570 від 23 квітня 2010 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, відомості про батька [PERSON] щодо [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області у судове засідання не зявився, надав заяву про те, що просить розгляд справи провести без їх участі, заперечень проти позову не мають. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження дитини відповідачка народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої був записаний відповідач (а.с. 2). Вказані відомості про батька дитини були внесені у свідоцтво про народження на підставі заяви позивача та відповідача. Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved