Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

18.02.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання. В обґрунтування позову зазначила, що з червня 2012 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач визнав своє батьківство і був записаний батьком дитини. З грудня 2014 року вони припинили спільне проживання, син залишився проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн., інших доходів не має. Посилаючись на ст.ст.84, 181 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що відповідач матеріальної допомоги ніякої їй не надає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Ніяких доходів, крім одноразової державної допомоги на дитину у розмірі 860 грн. не отримує. А з січня 2016 року виплата цієї допомоги буде припинена. На ці кошти не можливо забезпечити дитину належним харчуванням, засобами гігієни, одягом, іграшками тощо. За тих часів, коли вона проживала з відповідачем, він теж не мав постійної роботи, але мав дохід від підробіток у 3000 грн. щомісячно. Для забезпечення нормального розвитку дитини просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. Оскільки вона зараз не працює і не отримує ніяких доходів, для забезпечення її мінімальних потреб просить стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у такому розмірі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно визнав. Проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в цій частині. В обґрунтування заперечень пояснив, що він постійної роботи не має, працює по найму, обробляє городи, отримуючи дохід у 50-100 грн. на день коли є робота. Має намір влаштуватися на роботу автослюсарем до приватного підприємця. Від першого шлюбу з [PERSON] має доньку [PERSON], на утримання якої сплачує аліменти за рішенням суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень щодо позову не подала. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.4). Відповідач є батьком дитини. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття позивач визнав, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, то суд приходить до наступного. Згідно зі ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З пояснень відповідача вбачається, що постійної роботи він не має, має дохід від підробіток в середньому 50-100 грн. на день. Позивачка зараз не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Окрім одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн., інших доходів не має. За рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2014 року (а.с.38) з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу позивачу, але розмір допомоги суд вважає за можливе визначити у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь Державного бюджету України (до спеціального фонду) у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial