Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

18 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 06 червня 2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 195. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, у зв'язку з тим, що сторони останні декілька місяців шлюбні відносини не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, втрачені відчуття любові та поваги. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. У зв'язку з вищевикладеним, позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи на підставі ч.7 ст. 33 ЦПК України, ч.9 ст. 31 КАС України, п.п. 2.3.3, 2.3.4., 2.3.13, 2.3.17 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п. 6.2, 8.2, 8.3, 8.4, Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Призначено справу в підготовче судове засідання. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, надали суду заяви, відповідно до яких просили суд шлюб, укладений між ними, розірвати, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом було встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 06 червня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. ( а.с. 6) За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2014 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5 ) Як зазначено позивачем у своїй позовній заяві, дитина проживає разом із матір'ю. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved