Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

19 листопада 2020 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою суду від 21.11.2019 відкрито провадження в справі за правилами окремого провадження та призначеної розгляд на 29.01.2020. Заявник [PERSON] вказувала, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого її батька [PERSON] , їй потрібно встановити факт його батьківства стосовно неї. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, прохали суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Іванівської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Заслухані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що дійсно [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер 1997 року та за свого життя визнавав себе батьком цієї особи. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області померла мати заявника [PERSON] , яка за життя проживала разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який помер [INFO] в м. Бровари, Київської області. За час спільного проживання у цих осіб народилася донька [PERSON] , [INFO] [PERSON] визнавав себе батьком цієї дитини, продовжував проживати з ними однією сім`єю, приймав активну участь у її вихованні та матеріально забезпечував сім`ю. Після народження [PERSON] у свідоцтві про її народження було внесено запис прізвища матері « [PERSON] », оскільки записати прізвище батька не вдалося без попередньої реєстрації шлюбу. [PERSON] помер 1997 року у госпіталі, не встигнувши подати в органи РАЦС заяву про визнання себе батьком заявника. Згідно з роз`ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС). Відповідно до ст.53 КпШС при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України В судовому засіданні встановлено, що відомості про батька внесені у свідоцтво про народження заявника за прізвищем матері, а ім`я та по батькові вказано за вказівкою матері, батько дитини [PERSON] - помер, за життя він визнавав себе батьком. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та доведеність факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість доньці отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved