Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

19.03.2021 року Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей звернувся до суду із вказаним позовом. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини, вживає алкогольні напої, не надає дитині материнської уваги, тепла та турботи, не забезпечує належного догляду за дитиною, необхідного харчування, сприятливих умов для проживання та розвитку, що створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 23.03.2021 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 29.04.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач - Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, в особі представника Феськової Н.О. просили розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги просять задовольнити (а.с.63). Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки (а.с.58). Будь-яких заяв або клопотань щодо участі у справі суду не надала. Третя особа - Служба у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської міської ради просили розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, про що надали письмові пояснення (а.с.44,59). Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи належним чином та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). З 04 лютого 2016 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З лютого 2018 року сімейні стосунки між ними припинені та вони мешкали окремо. Крім [PERSON] , [INFO] вони мають й інших дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які наразі постійно проживають з батьком. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживала з матір`ю - відповідачем по справі за адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації відповідача: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до письмових пояснень третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської міської ради, наданих суду встановлено наступне. 10.03.2021 року Виконавчим комітетом в телефонному режимі було отримано повідомлення від представників національної поліції, що в родині [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , загинула молодша дитина [PERSON] , [INFO] .. Того ж дня спеціалістами Служби Кам`янсько-Дніпровської міської ради та КУ «Кам`янсько-Дніпровський міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» було здійснено вихід за адресою проживання відповідача. В ході бесіди [PERSON] пояснила, що 09.03.2021 року вона залишила дітей вдома та пішла до сусідки, з якою вживала алкогольні напої. Повернувшись додому вона продовжила вживати алкоголь. Вранці 10.03.2021 року коли вона прокинулась виявила, що молодша дитина не подає ознак життя (а.с.44). Згідно Акту обстеження умов проживання, будинок за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідач це одно поверхневий будинок, який складається з трьох кімнат: одна кімната жила, дві інші не призначені для проживання. Будинок орендований. В будинку пічне опалення, в кімнаті брудно, речі розкидані, постільна білизна відсутня, не дотриманий тепловий режим. Для розвитку та виховання дитини умови не створені (а.с.9). Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, на момент виходу в родину, дитина [PERSON] мала дуже занедбаний вигляд: брудний одяг, брудне волосся, від дитини йшов неприємний запах, голодна, вдягнута не за погодою. В будинку брудно та холодно, відсутнє електро- та водопостачання (а.с.10-14). Рішенням Виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 11.03.2021 року за №68, малолітню [PERSON] , [INFO] було відібрано у матері - [PERSON] та влаштовано до дитячого відділення КПН «СМСЧ» (а.с.15-16, 19). Згідно Висновку Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 01-01-40/1236 від 17.03.2021 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки гречаник [PERSON] , [INFO] , оскільки вона свідомо ухиляється від виховання та утримання малолітньої доньки, вживає алкогольні напої, не надає материнської уваги та турботи, не забезпечує належного догляду за дитиною, необхідного харчування, сприятливих умов для проживання та розвитку доньки, що створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини (а.с. 20-22). Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підтвердженими наданими доказами, а тому підлягають задоволенню. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved