Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

19 листопада 2013 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивачка просить: усунути відповідачів від права на спадкування після померлого [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS]; визнати за позивачем право на спадкування у першій черзі після померлого [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з братом померлого з 18.01.1992 року та проживали разом в [ADDRESS]. Як зазначає позивачка, за період сімейного життя вона турбувалась і про рідного брата її чоловіка - померлого [PERSON], який проживав в квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. Позивачка зазначає, що вона з своїм чоловіком здійснювала поховання [PERSON] за власні кошти. Відповідачі за період життя батька не турбувалися про нього. Дочка жодного разу не приходила до нього, а син - дуже рідко приходив і без сварок у нього з батьком не проходило. Також позивач просить змінити її черговість спадкування, оскільки вона була пов'язана із померлим спільним побутом, а відповідачі ніколи не проживали за місцем проживання спадкодавця. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що позивачем не доведено, що вони ухилялись від обов'язку утримувати свого батька. Також відповідач [PERSON] пояснив, що його батько зловживав спиртними напоями, а тому він йому приносив лише продукти харчування та ніколи не давав гроші. Третя особа в судове засідання представника не направила, в заяві, яка надійшла до суду вони зазначають, що у вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду та просять слухати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, її представника, відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 18 січня 1992 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] (помер [INFO], який був братом [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Сторони не надали суду правовстановлюючі документи на квартиру (частину будинку), спадщина на яку відкрилась. Як пояснили в судовому засіданні сторони, позивач та відповідачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. З виписки з історії хвороби, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що в період з 12.09.2002 року по 11.10.2002 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: закрита тупа травма грудної клітини та живота; розрив селезінки; поверхній розрив підшлункової залози … струс головного мозку, внутрішньочеревна кровотеча. Як зазначила позивачка, будь-яка інша медична документація щодо лікування [PERSON] відсутня, оскільки він не перебував на лікуванні в лікувальних установах. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, позивачка приносила йому їжу. В той же час свідки підтвердили, що [PERSON] міг самостійно ходити в магазин. [PERSON], як свідок в судовому засіданні пояснила, що померлий [PERSON] полюбляв випити, проблем зі здоров'ям не було, вів себе адекватно, обслуговував себе сам (купував продукти, прибирав в помешканні). Позивачка померлому ніколи нічим не допомагала, а відповідач ([PERSON]) приїжджав та привозив продукти. Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Представник позивача та позивач в судовому засіданні пояснили, що безпорадний стан у [PERSON] був внаслідок зловживання спиртними напоями. В той же час позивачка та її представник пояснили, що [PERSON] не перебував на обліку у лікаря-нарколога та не заперечували, що померлий не потребував стороннього догляду. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В судовому засіданні стороною позивача на виконання вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не було надано жодного доказу на підтвердження безпорадного стану у [PERSON], що унеможливлювало його існування без сторонньої допомоги; також не надано доказів, що позивач неодноразово зверталась до відповідачів щодо надання допомоги спадкодавцю та вони ухилялись від надання такої допомоги. Суд не може взяти до уваги посилання позивача на ту обставину, що вона здійснювала поховання [PERSON] за власні кошти, оскільки у розумінні ч.5 ст.1224 ЦК України це не має значення для вирішення справи по суті. Отже, оскільки в судовому засіданні не доведено безпорадного стану померлого [PERSON], як і того, що відповідачі ухилялись від надання йому допомоги, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути задоволені в частині усунення відповідача від права на спадкування. Частина 2 статті 1259 ЦК України визначає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під час слухання справи судом не було встановлено, що померлий [PERSON] був у безпорадному стані, так само не було встановлено, що позивачка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцеві, не доведено позивачем і те, що вона вела спільний побут з померлим. А тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача про зміну черговості одержання позивачем права на спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed