Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

19.09.2018 року позивач звернулася до суду позовом до відповідача про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з мережі інтернет вона дізналася про продаж автомобіля марки «Ravon R-2» 2018 року випуску, без пробігу, вартістю 83000 грн. Від представника відповідача в телефонному режимі вона дізналась про можливість придбання автомобіля у короткі строки. 05.04.2018 року вона приїхала до м.Вінниця , де її зустріла представник відповідача яка представилася [PERSON], яка повідомила, що для отримання автомобіля вона повинна внести авансовий платіж у сумі до 25 відсотків його вартості поки вона готуватиме договір. При цьому вона запевнила позивача, що та отримає автомобіль у найкоротші строки, а у разі внесення нею більшої суми авансу, вона буде мати право на пільги по погашенню його вартості у подальшому. Представник [PERSON] надала їй квитанцію на сплату авансу на реквізити ТОВ «Максус Лізинг» на рахунок, відкритий в ПАТ «РСВ БАНК» м.Київ, та пояснила, що їй необхідно сплатити авансовий платіж за Договором, який вона готуватиме, хоча вже надала його номер - № 01722. Позивач сплатила в банківському відділенні м.Вінниці авансовий платіж в сумі 20 000 грн та комісію за здійснення банківського переказу в сумі 220 грн. та підписала Договір № 01722, який складався з 15-ти аркушів дрібним шрифтом, нотаріально не засвідчений, який вона фізично не змогла вивчити, але помітила, що у ст.1 п.1.1 Договору зазначений предмет лізингу - автомобіль «Ravon R-2», який згідно до ст.8 п.8.2. Договору коштує 199 000 грн., але її запевнили, що це внутрішні справи компанії, замовлений нею автомобіль знаходиться у іншому районі міста, тому з його доставкою існують складнощі, інша ціна предмету договору вказана для податкової звітності, що є формальною процедурою. Вона поїхала додому, та її спілкування з представниками ТОВ «Максус Лізинг» було перервано і, відповідно, автомобіля вона не отримала. Представник відповідача [PERSON] повідомляла позивача про складнощі з доставкою автомобіля, а згодом перестала відповідати на дзвонки. Позивач просила суд визнати договір фінансового лізингу № 01722 від 05 квітня 2018 року недійсним, стягнути з відповідача на свою користь авансовий платіж у сумі 20000 грн., інфляційні витрати у розмірі 192 грн. та комісію за здійснення банківського переказу в розмірі 220 грн. Ухвалою суду від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено у підготовче засідання, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позов. У встановлений строк відповідач не подав відзиву. Позивач у судове засідання з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, поштове відправлення, направлене на адресу, зазначену позивачем у позові, було повернуто до суду з довідкою про причину повернення «за закінченням строку зберігання». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.У відповідності з вимогами ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи документами. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, відзиву на позов не подав, тому суд,

Outcome: partial