Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

17 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивачу належали на праві власності приміщення медичного центру, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 12, приміщення №№ 7,8. Вказані приміщення розташовані на земельній ділянці площею 0,0093 га, кадастровий номер 1210100000:02:391:0006. 12 липня 2001 року між позивачем та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки. Термін дії договору до 19.04.2016 року. Додатковими угодами до договору оренди земельної ділянки від 31.03.2006 року та від 24.12.2008 року внесені зміни до Розділу «Предмет договору» щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та до Розділу «Орендна плата» щодо розміру річної орендної плати за земельну ділянку. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2013 року, позивач продав відповідачу приміщення медичного центру, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 12. За умовами договору купівлі-продажу, покупець зобовязується до моменту оформлення права власності на земельну ділянку або договору оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що є предметом цього договору, відшкодовувати плату за землю. Однак жодного разу відповідач орендну плату за землю позивачу не відшкодувала, в той час як він з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна продовжує сплачувати до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська орендну плату за землю, та з 20.02.2013 року сплатив 58506,96 грн. орендної плати. Оскільки відповідач не приступила до виконання зобовязання, до неї мають бути застосовані правові наслідки за порушення грошового зобовязання, передбачені ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 98-102), позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 0,0093 га, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Карла Лібкнехта, 12, в розмірі 58506,96 грн., збитки від інфляції в розмірі 52188,04 грн., 3% річних в розмірі 5929,24 грн., а всього 116\~622,24 грн., судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03.02.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Дніпропетровську міську раду. Ухвалою суду від 06.04.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Ухвалою суду від 06.04.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позивач з власної волі після відчуження майна не припинив правовідносини з Дніпропетровською міською радою щодо договору оренди земельної ділянки, з 19.02.2013 року у нього припинився обовязок зі сплати орендної плати, а тому податковий орган не мав законних підстав для нарахування позивачу орендної плати за землю. Крім того, позивач помилково тлумачить пункт договору купівлі-продажу нерухомого майна щодо відшкодування покупцем орендної плати на свою користь, оскільки в цьому пункті не йде мова про те, що відповідач має відшкодовувати орендну плату саме позивачу. Також вважає, що позивач не довів факт сплати ним орендної плати починаючи з 19.02.2013 року, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Третя особа Дніпропетровська міська рада в судове засідання не зявилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надала суду письмові пояснення, просить винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у судовому засіданні зазначив, що в разі припинення права власності на нерухоме майно, надмірно сплачені податкові кошти повертаються згідно з «Порядком повернення надмірно сплачених коштів», до того ж якщо договір з ДМР не розірвано, то нарахування податків буде здійснюватися на позивача, просив розглянути справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні правовідносини, \~прийшов до наступного висновку. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12 липня 2001 року між [PERSON] та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0093 га, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Карла Лібкнехта, 12, для фактичного розміщення нежитлових приміщень. Земельна ділянка надана на строк до 19.04.2016 року. Договір оренди посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 10-12). В подальшому до вказаного договору оренди земельної ділянки вносилися зміни Додатковими угодами від 31.03.2006 року та від 24.12.2008 року внесені зміни до Розділу «Предмет договору» щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та до Розділу «Орендна плата» щодо розміру річної орендної плати за земельну ділянку. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продав [PERSON] приміщення медичного центру, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 12, приміщення №№ 7,8. Згідно п.1.5 договору купівлі-продажу, земельна ділянка площею 0,0093 га знаходиться у користуванні продавця на підставі договору оренди землі, посвідченого 12.07.2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 727. Сторонам розяснено про необхідність переоформлення права на відповідну земельну ділянку на імя покупця. Згідно п.1.6 договору купівлі-продажу з моменту набрання чинності цим договором до покупця переходить право користування тією земельною ділянкою, на якій розміщене нерухоме майно, що є предметом цього договору, яка потрібна для його обслуговування. Згідно п.3.2.3 договору купівлі-продажу, покупець стверджує, що вона зобовязується до моменту оформлення права власності на земельну ділянку або договору оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що є предметом цього договору, відшкодовувати плату за землю. Позивач стверджує, що відповідач не відшкодувала йому вказані кошти, а відповідач не спростувала це твердження належними та допустимими доказами. З наданих позивачем доказів листа ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.06.2015 року (а.с.21), розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку (а.с. 22), податкового повідомлення-рішення від 23.06.2015 року (а.с. 28), податкових декларацій, акту звірки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 30.05.2016 року (а.с. 103) вбачається, що з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна позивачем сплачено 58506,96 грн. орендної плати за спірну земельну ділянку. Доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів сплати орендної плати, спростовуються актом звірки з податковим органом від 30.05.2016 року, з якого вбачається, що заборгованість з орендної плати за земельну ділянку у [PERSON] відсутня. За актом приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:02:391:0006 від 05 липня 2016 року [PERSON] передав земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, Шевченківський (Бабушкінський) район, вул. Михайла Грушевського ([PERSON]), 12, Дніпропетровській міській раді (а.с. 114). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки у договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2013 року передбачено обовязок покупця, тобто [PERSON] відшкодувати плату за землю до моменту оформлення права власності на земельну ділянку або договору оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що є предметом цього договору, однак вона не виконала цього обовязку, суд приходить до висновку, що вона порушила зобовязання. Доводи відповідача про те, що позивач помилково розтлумачив пункт 3.2.3 договору на свою користь, тому плату за землю необхідно здійснювати на користь бюджету, а не на користь позивача, суд не бере до уваги, оскільки означений пункт договору міститься у розділі, який регламентує обовязки сторін один щодо одного. Крім того, позивачем здійснювалась плата за землю на користь бюджету, а подвійної сплати до бюджету сум орендної плати за землю чинним законодавством не передбачено. З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 58506,96 грн. в звязку з невиконанням нею зобовязання, передбаченого п.3.2.3 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір інфляційних збитків за час прострочення грошового зобовязання складає: - індекс інфляції за даними Держстату України: 2013 рік 100,5, 2014 рік 124,9, 2015 рік 143,3, 2016 рік станом на 01.05.2016 року 105,2. 100,5х124,9х143,3х105,2 = 189,2% Сума відшкодування з урахуванням індексу інфляції становить: 58506,96 грн. х 189,2/100 = 110695 грн. Збитки від інфляції: 110695 грн. 58506,96 грн. = 52188,04 грн. Три проценти річних від простроченої суми складає: 58506,96 грн.х3% / 365 х 1233 дні = 5929,24 грн. Загальний розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача, складає: 58506,96 грн. + 52188,04 грн. + 5929,24 грн. = 116622, 24 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved