Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

19.10.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара про стягнення ненарахованої та невиплаченої суми стипендії (а.с. № 3-6). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що позивачка за наказом № 1538-с від 11.08.2014р. була зарахована до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням до університету з 01.09.2014р. за напрямком (спеціальністю) економіка підприємства. На момент вступу до ВНЗ її батько [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті видобутку вугілля 19 років 8 місяців, а тому позивачка має право на стипендію в розмірі прожитого мінімуму, встановленого для працездатних осіб. З листопада 2015р. по серпень 2016р. позивачці не було доплачено 5 750грн., яку позивачка просила стягнути з відповідача. В судове засідання [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. № 21). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. № 15), в наданих до суду 01.11.2016р.письмових поясненнях представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 31.10.2016р. - а.с. № 20) просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та зазначила, що сума недоплаченої стипендії розрахована позивачкою вірно (а.с. № 18-19). За таких обставин, суд розглянув справу за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України з винесенням по справі рішення суду на загальних підставах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI , шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що Наказом від 11.08.2014р. № 1538-с [PERSON] було зараховано з 01.09.2014р. до Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара за напрямком (спеціальністю) економіка підприємства (а.с. № 7). Відповідно до довідки від 08.07.2014р., виданої ПАТ «Шахтоуправління» «Покровське» батько позивачки - [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті видобутку вугілля 19 років 8 місяців. (а.с. № 10). З листопада 2015р. по серпень 2016р. позивачка отримувала стипендію у розмірі: в листопаді 2015р. 825грн. 00коп., в грудні 2015р. 825грн. 00 коп., в січні 2016р. 825 грн.00 коп., в лютому 2016р. 925 грн.00 коп., в березні 2016р. 925 грн.00 коп., в квітні 2016р. 925 грн.00 коп., в травні 2016р. 925 грн.00 коп., в червні 2016р. 925 грн.00 коп., в липні 2016р. 825 грн.00 коп., в серпні 2016р. 825 грн.00 коп. (а.с. № 9). З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахуванні стипендії саме в цьому розмірі неправомірними. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки представник відповідача визнала позовні вимоги та не заперечували проти стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара на користь [PERSON] ненараховану та невиплачену стипендію в розмірі 5 750грн. за період з листопада 2015р. по серпень 2016р. включно. Оговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551грн. 20коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved