overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

17 липня 2014 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 16 липня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 161. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені таки факти та відповідні ним правовідносини. 16 липня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 161, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження: серії [NUMBER] виданим 28.12.2011 р. Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 47 (а.с. 5). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, проживають вони окремо, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 24 листопада 2007 року Харківським міським відділом РАЦС, актовий запис № 1362. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки фактично припинені з липня 2012 року. Дітей від цього шлюбу немає. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Також просила судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, наполягла на їх задоволенні, та зазначила, що має намір створити іншу сім'ю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з того, що більше двох років сторони шлюбні відносини не підтримують, спільних дітей не мають, також судом надавався строк для примирення однак вжиті судом заходи не призвели до примирення між сторонами, позивач має намір створити іншу сім`ю а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, їх подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах свої дітей до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про визнання права власності на спадкове майно, а саме просила визнати право власності по 1/3 частині на автомобіль Ford Aerostar, д.н.з. [NUMBER], за кожним в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнає. Представник третьої особи Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не з»явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить вирішити у відповідності до чинного законодавства. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не з»явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 02.06.2011 року відповідний актовий запис № 1413, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2011 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - автомобіль Ford Aerostar, д.н.з. [NUMBER], який було придбано ним згідно біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу № 632245 від 26.11.2006 року у Чернігівської обласної дирекції «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за 2480,00 грн. Згідно інформаційної довідки ДАІ вказаний автомобіль знятий з обліку для реалізації 11.11.2006 року ЧОД ВАТ УСК Гарант-Авто. За життя [PERSON] не зареєстрував вказаний транспортний засіб за собою. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті , [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобіль Ford Aerostar, д.н.з. [NUMBER] по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 лютого 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, проте винною у розпаді сім'ї вважає позивача. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2008 року, актовий запис № 91 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу сторони вважають не можливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] оскільки відповідач не проживає в ньому з травня 2010 року без поважних причин. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 листопада 1991 року по 29 грудня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У 2006 році від Міністерства оборони України на сім'ю з трьох чоловік була надана квартира [ADDRESS] В даній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та їх донька - [PERSON] (а/с 5). Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з травня 2010 року, участі у витратах на утримання житла не приймає. Вказане підтверджується актом, затвердженим начальником Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 29.04.2014 року, згідно якого, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON] та в результаті огляду квартири встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з травня 2010 року (а/с 4). Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 Житлового кодексу України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з 01.05.2014 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просив стягнути з нього мінімальний розмір аліментів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2013 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4), який проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Проте, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому аліменти підлягають стягненню від дня подачі позовної заяви до суду. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

17 липня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину зазначивши ,що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з серпня 2003 року , від сумісного життя з відповідачем має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини( позовні вимоги було уточнено). Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , проти уточненого позову не заперечував . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2003 року , зареєстрованому Дзержинським РАЦС м. Кривого Рогу , актовий запис № 321 . Від сумісного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 400 грн. , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

17 липня 2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів зазначивши, що вона знаходиться з ним у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2012 року , від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до 3 річного віку. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, донька проживає з нею і перебуває на її утриманні , матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає . У зв'язку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною вона не працює, матеріальної допомоги відповідач їй не надає , тому вона просила суд винести рішення, яким стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою трирічного віку . Позивачка у судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримала . Відповідач у судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , проти позову не заперечував . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2012 року , шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області , актовий запис № 238 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у позивачки на утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини , проти такого розміру аліментів не заперечував і сам відповідач . Згідно ст. 84 СК України особа, з якої проживає дитина, має право на одержання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку 3-х років. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

17 липня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 6 липня 2014 року в с.Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області померла його мати, [PERSON]. Крім нього спадкоємців першої черги після смерті матері не мається, відповідач [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення. Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 5,88га, розташованої на землях Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Він у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки не знав про наявність спадкового майна. Державний акт на право власності на земельну ділянку у червні 2015 року знайшла у будинку відповідач [PERSON] і повідомила його про цю обставину. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустив по зазначеній поважній причині і, тому, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та не заперечує проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. Зясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 6 липня 2014 року в с.Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області померла мати позивача, [PERSON] (а.с.11). Крім позивача [PERSON] спадкоємців першої черги після смерті матері не мається (а.с.25-26). Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 5,88га, розташованої на землях Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.10). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є сином померлої [PERSON] (а.с.5-6,9), не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняв спадщину. Суд вважає, що ним строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] пропущений з поважної причини, тому що не знав про наявність спадкового майна. Державний акт на право власності на земельну ділянку у червні 2015 року знайшла у будинку відповідач [PERSON] і повідомила його про цю обставину, про що вона пояснила в судовому засіданні. У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері у два місяці, що є достатнім строком для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

17 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сім'я розпалася, протягом семи місяців вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка також до суду не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 27 листопада 2004 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між ними не склалося, протягом семи місяців сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved