Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить встановити факт трудових відносин між ТОВ «АБІ ТЕРМ» та [PERSON] у період з 26.07.2019 року по 27.07.2019 року включно; стягнути солідарно на її користь з ТОВ «АБІ ТЕРМ» та [PERSON] завдані матеріальні збитки у сумі 130 666,98 грн., завдані моральні збитки в сумі 24 528,00 грн. та судові витрати покласти на відповідачів. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що на праві приватної власності їй належить автомобіль SUZUKI NEW SX4, номер державної реєстрації [NUMBER] . Так, [INFO] року її чоловік [PERSON] , який керував автомобілем SUZUKI NEW SX4, номер державної реєстрації [NUMBER] , вона та їхній син [PERSON] здійснювали рух по автодорозі М04 Знам`янка - Луганськ - Ізварино, в с. Слов`янка, Межівського району, де потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. А саме, здійснюючи рух на зустріч автомобілю ЕАЗ 3302 номер державної реєстрації [NUMBER] її автомобіль SUZUKI зіткнувся із залізними дверима, які відлетіли від багажного відділення вищезгаданої Газелі. На місце дорожньо-транспортної пригоди викликано патрульну поліцію, яка встановила, що: - транспортний засіб Газель належить [PERSON] ; - за кермом перебував [PERSON] ; - у машині з водієм перебував [PERSON] . За наслідками ДТП патрульною поліцією складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 037404, відібрано пояснення від [PERSON] та [PERSON] .. Патрульною поліцією у протоколі встановлено, що [PERSON] не впевнився та не забезпечив технічно-справний стан замків дверей багажного відділення автомобіля, який не відповідає інструкції підприємства-виробника, тим самим було порушено п.2.3 та п.31.1 Правил дорожнього руху України. Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська розглянуто протокол та винесено постанову від 06.09.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у вчиненні порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. З пояснень [PERSON] встановлено, що у липні 2019 року він вивчав вакансії, які містились в Інтернеті, з метою працевлаштування. Окрім інших наявних вакансій він звернув увагу на вакансію, яка стосувалася виконання обов`язків водія з наданням машини підприємства - Газель, у зв`язку з тим, що у нього власної машини не було. Цю вакансію було розміщено від імені ТОВ «АБІ ТЕРМ». У самій вакансії зазначено телефон [NUMBER] та контактна особа [PERSON] . Зателефонувавши за зазначеним телефоном, [PERSON] було запрошено на співбесіду за адресою: [ADDRESS] . Співбесіду з [PERSON] провів [PERSON] 25.07.2019 року та надав йому для заповнення анкету з короткими опитуваннями. Заповнивши анкету, [PERSON] було повідомлено, що він може приступати до трудових обов`язків з 26.07.2019 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «АБІ ТЕРМ» ЄДРПОУ 39637992. 25.07.2019 року [PERSON] було повідомлено [PERSON] про те, що він 26.07.2019 року з експедитором [PERSON] поїде у відрядження по декількох точках з кінцевим місцем призначення у м. Краматорськ. Метою відрядження було перевезення товару, який реалізує ТОВ «АБІ ТЕРМ» (бойлери, сантехніку, крани, змішувачі тощо). Для доставки товару [PERSON] передав [PERSON] транспортний засіб ГАЗ 3302, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , який є засновником ТОВ «АБІ ТЕРМ», згідно даних ЄДРПОУ, а тому [PERSON] не було відомо на якій правовій підставі ТОВ «АБІ ТЕРМ» використовує цей автомобіль. Отримавши ключі від транспортного засобу ГАЗ 3302, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] разом з [PERSON] 26.07.2019 року вирушили до назначених пунктів з метою доставки товару. Так як вони виїхали 26.07.2019 року о 08:00 годині, ночівля у них відбувалась у транспортному засобі, так як підприємство не оплачувало відрядження. Після розвезення товару 27.07.2019 року вони повертались у зворотному напрямку та на авто дорозі М04, поблизу с. Слов`янка, Межівського району, Дніпропетровської області, біля кафе « Придорожнє » у ввіреному [PERSON] автомобілі відлетіли металеві двері, які пошкодили її автомобіль. Після прибуття на місце дорожньо-транспортної пригоди, патрульна поліція зафіксувала встановлені факти та отримала від учасників ДТП пояснення. У вказаних поясненнях [PERSON] зазначено про те, що його офіційно ТОВ «АБІ ТЕРМ» не працевлаштувало та надало йому автомобіль з метою розвезення товару. Також [PERSON] (за посадою у ТОВ «АБІ ТЕРМ» експедитор) теж відзначив у своїх поясненнях те, що [PERSON] є його співробітником. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відмовився керувати автомобілем, технічний стан якого не дозволяв здійснювати рух загальнодержавними дорогами та зателефонував [PERSON] з метою прибуття на місце ДТП та отримання автомобіля, який [PERSON] було ввірено. Так, працівниками патрульної поліції відібрано від [PERSON] розписку про те, що йому передається автомобіль ГАЗ 3302, номерний знак [NUMBER] , який причетний до ДТП та покладено обов`язок зберігання до вирішення ситуації по суті. За таких обставин [PERSON] відмовився продовжувати з [PERSON] трудові відносини. Крім того, нею та [PERSON] було подано скаргу до Управління Держпраці у Вінницькій області та Головного управління ДПС у Вінницькій області з метою здійснення перевірки вищезазначених обставин. За результатами проведених перевірок надано відповіді, в яких, окрім іншого, зазначено, що директором ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] прийнято на посаду регіонального менеджера зі збуту у функціональний не відокремлений структурний підрозділ - склад м. Дніпро [PERSON]. та з пояснень, відібраних у [PERSON] , зазначено, що він з власної ініціативи залучив [PERSON] до перевезення вантажів автомобілем ГАЗ -3302 державний номер [NUMBER] . Крім того, у цій же відповіді, Управлінням Держпраці у Вінницькій області встановлено порушення ТОВ «АБІ ТЕРМ» законодавства щодо неповідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу та відсутність інформування працівників про умови праці, ознайомлення з правилами внутрішнього розпорядку, що вказує на системність таких порушень. З огляду на викладене вбачається, що у зв`язку з фактичною передачею [PERSON] автомобіля Газель регіональним менеджером ТОВ «АБІ ТЕРМ» та фактичного повернення з відрядження, що встановлено поясненнями [PERSON] та [PERSON] , відібраними працівником патрульної служби на місті ДТП, підтверджується факт того, що фактично [PERSON] було допущено до виконання трудових обов`язків та він їх виконував в момент скоєння ДТП. Приписами п.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За результатами ДПТ, її автомобіль SUZUKI NEW SX4, номер державної реєстрації [NUMBER] отримав значні пошкодження. Згідно з п. 1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, встановлено, що вона передбачає способи: д) визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; е) визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Приписами п. 1.6. Методики передбачено, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин; фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Згідно висновків експерта № 4910/19/19 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди) від 30 жовтня 2019 року, розмір спричинених їй матеріальних збитків (відновлювального ремонту) складає 203 033,68 грн., а фізичний знос КТЗ становить 22 636,98 грн.. У зв`язку з тим, що її автомобіль SUZUKI є новим та перебуває на гарантійному обслуговуванні, здійснення будь-якого ремонту, згідно гарантійних зобов`язань виробника, можливе лише у офіційного представника ДП «АВТО Інтернешнл», дилером якого в м. Дніпрі є ПП «АЕЛІТА». Крім того, враховуючи складність ушкоджень та трудомісткість ремонту, роботи повинно виконувати СТО, яке оснащене відповідним сучасним обладнанням та інструментом, а персонал має відповідну кваліфікацію для проведення таких робіт. Згідно акту виконаних робіт ПП «АЕЛІТА» № АЛ00226592 від 13.11.2019 року загальна вартість ремонту автомобіля становила 206 030,00 грн.. Так як, цивільна відповідальність перед третіми особами власника Газель була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», про, що свідчить поліс № 8198390 від 18 жовтня 2018 року, вона звернулась за відшкодуванням отриманих збитків до Страхової. Згідно поліса № 8198390 від 18 жовтня 2018 року відшкодування за шкоду, заподіяну майну обмежено у розмірі 100 000,00 гривень та розмір франшизи становить 2000,00 гривень. Страховою компанією відшкодовано їй страхове відшкодування у розмірі 98000,00 гривень. Залишок невідшкодованої суми згідно з розрахунком становить 130 666,98 грн.. З огляду на викладене в матеріалах позову містяться письмові докази, які підтверджують факт того, що [PERSON] був допущений та виконував трудові обов`язки ТОВ «АБІ ТЕРМ». Крім того, йому було ввірено регіональним менеджером [PERSON] автомобіль Газель, який мав дефекти конструкцій, а саме: незаконне переобладнання автомобіля, в тому числі і петель дверцят вантажного автомобіля, що потягло їх неналежне закріплення і як наслідок відлітання в момент руху. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 037404 від 27.07.2019 року працівниками патрульної служби встановлено порушення п. 31.1 Правил дорожнього руху та зазначено, що автомобіль Газель не відповідає інструкції підприємства-виробника, в результаті чого дверцята впали на зустрічний автомобіль. Необхідно відзначити, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] має у власності автомобіль марки ГАЗ, модель 3302. Інструкцією до товару на сторінці 7 наведено зразок автомобіля, модель якого 3302. Порівнявши автомобіль Газ, який став учасником ДТП та автомобіль з інструкції заводу-виробника вбачається, що автомобіль, належний [PERSON] , конструктивно переобладнаний. Крім того, оцінивши автомобіль із заднього плану вбачається, що заводом-виробника передбачено задній борт автомобіля, а у автомобіля - учасника ДТП такого борту не має, а є металева конструкція, на яку навішені металеві двері, котрі і стали причиною ДТП. Приписами Порядку переобладнання транспортних засобів, затверджених постановою КМ України від 21.07.2010 року № 607 передбачено порядок переобладнання транспортних засобів та необхідність їх реєстрації після конструктивної зміни елементів. Переобладнаний автомобіль повинен відповідати державним стандартам, які забезпечують безпеку дорожнього руху. Попри це бачимо, що ГАЗ 3302 мав зміни, однак такі зміни не відображені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] .. З огляду на викладене вбачається, що у зв`язку із тим, що [PERSON] переобладнав транспортний засіб ГАЗ 3302 та не перереєстрував його у відповідності до Постанови КМ України № 607, допустив на дороги автомобіль, який не міг забезпечити безпеку дорожнього руху. Так вбачається, що саме переобладнання автомобіля було здійснено у такий спосіб, який не забезпечив безпеки на дорозі та як наслідок став причиною ДТП. Тобто є причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями щодо переобладнання автомобіля та наслідками, які настали - ДТП. Так як мало місце незаконне переобладнання транспортного засобу, що належить [PERSON] , та автомобіль було допущено до проїзду державними та місцевими дорогами, на яких він становив небезпеку, вбачається, що в діях [PERSON] є склад правопорушення, наслідком якого стала дорожньо-транспортна пригода та пошкодження майна. Крім матеріальних збитків, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, який пережила під час зіткнення, оскільки в цей час вона, її чоловік та їхній неповнолітній син були в салоні автомобіля, а враховуючи характер пошкоджень й досі постійно замислюється за можливі летальні наслідки, які могли настати для неї та її родини, через що тривалий час не могла вночі спокійно спати. Також її дитина дуже злякалась моменту зіткнення та зазнала душевних страждань. Крім того, вона глибоко переживала про наявні пошкодження автомобіля. Протягом тривалого часу їй та її чоловіку довелося додатково витрачати свій час на захист своїх інтересів, а саме: на відвідування засідання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, пошук адвокатів для надання юридичної допомоги, звернення до оцінювача для визначення вартості поновлювальних робіт, пошук ремонтників для проведення відновлення автомобіля. До того ж їхній сімейний бюджет довелося спрямовувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, в результаті чого було витрачено значні кошти, що не дозволило провести літнє оздоровлення дитини та родинну відпустку, заплановану на серпень 2019 року. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім неї, і члени її родини, що призвело до розладу стосунків. Зважаючи на викладене, оцінює розмір завданої моральної шкоди на рівні чотирьох (відповідно до кількості місяців знаходження автомобіля на ремонті) прожиткових мінімумів на одну особу відповідного віку, що встановлено згідно Державного бюджету на 2019 рік на момент ДТП: 2007,00 грн. (на працездатну особу) * 4 місяці * 2 чоловік = 16 056,00 (шістнадцять тисяч п`ятдесят шість) гривень, 2118,00 грн. (особу віком від 6 до 18 років)*4 =8472,00 грн. Всього: 24528,00 грн.. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року залишено без руху вищевказану позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху (т.1 а.с.74-75). 24 грудня 2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви (т.1 а.с.77-83). Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі і призначено підготовче судове засідання на 16 січня 2020 року (т.1 а.с.86-87). Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05 лютого 2020 року. Задоволено клопотання представників сторін про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.167-168). Ухвалою судді від 16 січня 2020 року клопотання представника позивача та третьої особи - адвоката Миджин Г.Є. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено (т.1 а.с.169-170). 05 лютого 2020 року судовий розгляд справи не відбувся, у зв`язку з хворобою судді Літвінової Л.Ф .. Дані обставини підтверджуються листком непрацездатності серії АДЮ № 204639 (т.1 а.с.219). 27 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року судовий розгляд справи не відбувся в зв`язку з карантином. 13 травня 2020 року суд вийшов до нарадчої кімнати, але під час ухвалення рішення виникла потреба у вчиненні додаткових процесуальних дій, в зв`язку з чим ухвалою суду судовий розгляд було поновлено (т.2 а.с.49-50). Представником ТОВ «АБІ ТЕРМ» - адвокатом Нестеровим Є.М. надано суду відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що диретор ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] не приймав на роботу до товариства [PERSON] , який на момент ДТП здійснював керування автомобілем «ГАЗ 3302» державний номер [NUMBER] та відповідного наказу не видавав. [PERSON] із заявою про прийняття його на роботу до ТОВ «АБІ ТЕРМ» не звертався, трудову книжку не надавав, роботу за правилами внутрішнього трудового розпорядку із визначенням робочого місця та обумовленням заробітної плати за трудовим договором не виконував. Таким чином, обставини, викладені в позовній заяві, свідчать про те, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий договір. Оскільки [PERSON] ні під час ДТП, ні в інші періоди часу не перебував у трудових відносинах з ТОВ «АБІ ТЕРМ», підстав для стягнення завданої шкоди з підприємства немає. Крім того, ТОВ «АБІ ТЕРМ» не є власником та жодним чином не використовує автомобіль «ГАЗ 3302» державний номер [NUMBER] . Власник даного автомобіля [PERSON] передав його в користування [PERSON] , який міг використовувати цей автомобіль на власний розсуд (т.1 а.с.99-101). Представником [PERSON] - адвокатом Серьогіним В.І. надано суду відзив на позов, у якому він просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати з надання правничої допомоги.. Відзив мотивований тим, що [PERSON] , як безпосередній заподіювач шкоди, не знаходився з [PERSON] у будь-яких трудових відносинах, саме він має нести відповідальність за ст.ст.1166, 1167 ЦК України у вигляді відшкодування завданих позивачці матеріальних та моральних збитків. Крім того, позивачкою не доведено належними доказами факт понесення нею витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу на суму 206 030 грн. (т.1 а.с.124-125). 04 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Миджин Г.Є. надійшла відповідь на відзив, поданий [PERSON] та ТОВ «АБІ ТЕРМ», з додатком фото ДТП, а також доповнення до неї з відповіддю ГСЦ МВС України від 31.01.2020 року № 31/801аз (т.1 а.с.196-198, 202-205, 206-213). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та [PERSON] третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору - адвокат Миджин Г.Є. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні представники відповідачів ТОВ «АБІ ТЕРМ»- адвокат Нестеров Є.М., представник відповідача [PERSON] - , адвокат Серьогін В.І. позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників справи, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стлосуються предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, /а також в інших випадках/, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших оставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 27.07.2019 року об 11 годині 15 хвилин чоловік [PERSON] - [PERSON] керував автомобілем SUZUKI NEW SX 4 державний реєстраційни номер [NUMBER] по автодорозі М04 Знам`янка - Луганськ - Ізварино, в с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода при таких обставинах. Здійснюючи рух на зустріч автомобілю ГАЗ 3302 державний реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль SUZUKI зіткнувся з залізним дверима, які відпали від багажного відділення автомобіля ГАЗ 3302. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні ушкодження. При цьому порушення зазначених в протоколі Правил дорожнього руху України знаходилось у причинному зв`язку з наслідками у вигляді завданих ушкоджень автомобілю, чим спричинено позивачу матеріальну шкоду (т.1 а.с.15). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 03.11.2017 року власником автомобіля марки SUZUKI модель NEW SX4 реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (т.1 а.с.13). Власником транспортного засобу «ГАЗ 3302» державний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є [PERSON] (т.1 а.с.14). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року у справі № 200/12538/19 встановленоі дані обставини, які знайшли своє підтвердження і у судовому засіданні та не ззаперечуються сторонами. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340,00 грн.( а. с. 15). Вказана постанова суду [PERSON] не оскаржувалась у передбаченому законом порядку та набрала законної сили. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачка першим пунктом своїх позовних вимог прохає суд: встановити факт трудових відносин між ТОВ «АБІ ТЕРМ» та [PERSON] у період з 26.07.2019 року по 27.07.2019 року, так як вона вважає, що на час скоєння ДТП, тобто 27.07.2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 3302 д.н [NUMBER] , належним на праві особистої власності [PERSON] , який є співзасновником ТОВ «АБІ ТЕРМ» і який на будь-якій правовій основі не передавав автомобіль ні [PERSON] , який працює менеджером ТОВ «АБІ ТЕРМ», а ні [PERSON] , перебував у трудових відносинах з відповідачем-1. Допитаний у судовому засіданні у якості третьої особи, без самостійних позовних щодо предмету спору - [PERSON] пеояснив, що у липні 2019 року він вивчав вакансії, які були розміщені в мережі Інтернету з метою працевлаштування. Вакансія водія була розміщена від імені ТОВ «АБІ ТЕРМ» з вказівкою номеру телефону для контакту. Крім того, у мережі «Фейсбук» [PERSON] , номер телефону за яким треба було зателефонувати для працевлаштування, значився як директор ТОВ «АБІ ТЕРМ» (т.1 а.с.17 додаток 7). Зателефонувавши останньому, він домовився про зустріч з [PERSON] і наступного дня за вказаною адресою приїхав до [PERSON] , який дав йому анкету для заповнення, а також запропонував наступного дня здійснити рейс на автомобілі для перевезення товару, на що він погодився. І наступного дня, тобто 26.07.2019 року разом з [PERSON] виїхав за вказаним [PERSON] маршрутом. Розвозили сатехнічний товар по торгових точках , коли повертались в м. Дніпро по дорозі з автомобіля, яким він керував відпали залізні двері і автомобіль позивача отримав значні пошкодження Вищевикладені обставини вбачаються і в матеріалах адміністративної справи, безпосередньо пояснень [PERSON] від 27.07.2019 року, які він давав працівнику поліції, що він влаштувався на роботу водієм в ТОВ «АБІ ТЕРМ» (неофіційно). 26.07.2019 року підприємство видало автомобіль ГАЗ 3302 д.н.з. [NUMBER] білого кольору. Технічний стан він оглянув, авто було у задовільному стані. Тому що на автомобілі були саморобні завіси, він не придав уваги (т.1 а.с.19). З пояснень [PERSON] від 27.07.2019 року, які були надані працівникам поліції при складанні адміністративного матеріалу вбачається, що він повертався з товаришем (співробітником) - [PERSON] з м. Красноармійська до м. Дніпро в районі с. Слов`янка Межівського району сталася дорожня пригода. Але в графі місце роботи, посада зазначено - тимчасово не працює (т.1 а.с.20). Позивачем [PERSON] та [PERSON] було подано скарги до Управління Держпраці у Вінницькій області та Головного управління ДПС у Вінницькій області, щодо можливого порушення трудового законодавства керівництвом ТОВ «АБІ ТЕРМ» (т.1 а.с.22-25). Згідно відповіді № 02-Ко511, 526/01-51 від 21.11.2019 року на звернення [PERSON] та [PERSON] , Управління Держпраці у Вінницькій області вказує на те, що у своїх поясненнях директору ТОВ «АБІ ТЕРМ», персональний менеджер зі збуту [PERSON] зазначив, що у 2018 році у відповідь на його прохання [PERSON] надав у безкоштовну оренду автомобіль ГАЗ 3302. [PERSON] періодично використовував автомобіль для підробіток, зокрема здійснював перевезення меблів, будівельного сміття, тощо, користувався допомогою племінника [PERSON] .. Також у поясненнях [PERSON] зазначив, що з власної ініціативи, без погодження директора ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] , залучив [PERSON] до перевезення особистих вантажів автомобілем ГАЗ 3302 державний номер [NUMBER] . Зі змісту пояснень директора ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийнятий на посаду регіонального менеджера зі збуту у функціональний невідокремлений структурний підрозділ - склад м. Дніпро з 14.04.2017 року (наказ на прийом на роботу № 5-к від 13.04.2017 року). Прийом на роботу здійснює виключно [PERSON] , як директор товариства. [PERSON] та [PERSON]. в інтересах ТОВ «АБІ ТЕРМ» ніякої роботи не виконували і не працювали. Автомобіль ГАЗ 3302 державний номер [NUMBER] не є власністю товариства та ніколи не орендувався (т.1 а.с.26-27). З відповіді № 4409/Б/02-32-33-04 від 18.11.2019 року, наданої Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, вбачається, що в ході розгляду звернень директор ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] надав письмове пояснення, в якому зазнавчи, що громадяни [PERSON] та [PERSON] , ніколи не були працівниками вищезазначеного підприємства. Також [PERSON] повідомив, що згідно з пояснень [PERSON] з`ясовано, що він дійсно проводив співбесіду з [PERSON] , але у зв`язку з тим, що не було надано ніяких документів та заяви на прийом на роботу, директору кандидатура [PERSON] не надавалась, відповідно даний громадянин на роботу не приймався. Щодо транспортного засобу ГАЗ-3302 державний номер [NUMBER] , [PERSON] пояснив, що автомобіль не був і не є власністю ТОВ «АБІ ТЕРМ» та ніколи не орендувався товариством (т. 1 а.с.28-29). Дані документи, які надані суду позивачем та його представником у якості доказів на підтвердження порушень трудового та податкового законодавства з боку керівництва ТОВ «АБІ ТЕРМ» при прийомі на роботу працівників та у підтвердженні трудових відносин між ТОВ « Абі Терм « та [PERSON] , суд вважає їх лише відповідями на звернення позивача - [PERSON] та третьої особи - [PERSON] і які прямо не вказують на виявлення з боку посадових осіб Управління держпраці у Вінницькій області та головного управління ДПС у Вінницькій області порушень законодавства з боку керівництва «АБІ ТЕРМ» при прийомі на роботу [PERSON] (т.1 а.с.22- 29). Третя особа - [PERSON] не заперечував у суді, що він заяву про прийняття його на роботу до ТОВ «АБІ ТЕРМ» не писав, трудову книжку [PERSON] , який проводив з ним співбесіду, не надавав.,а його посилання , що заповнивши анкету, яку йому надав [PERSON] , він вважав себе таким, що прийнятий на роботу, суд вважає за необхідне піддати справедливій критиці, так як [PERSON] , будучи молодою, освіченою особою не міг не знати загально доступну процедуру прийому на роботу, яка міститься в засобах масової інформації, Інтернеті. Інших належних доказів, які б підтверджували трудову діяльність [PERSON] позивачем, представником позивача, третьою особою суду надано не було. Суд тако ж звертає свою увагу, що позиція третьої особи, на яку він посилався у суді, протирічить поясненням, які були надані 27.07.2019 року [PERSON] поліцейському при складанні адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП, де в графі протоколу «місце роботи, посада» стоїть запис, наданий останнім працівнику поліції - «тимчасово не працює» (т.1 а.с.46). Відповідно до статуту ТОВ «АБІ ТЕРМ» ідентифікаційний номер 39637992, директор приймає та звільняє працівників, укладає колективний договір з особою уповноваженою на це працівниками Товариства (т.1 а.с.111). Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки зазначений автомобіль «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER] знаходиться в користуванні [PERSON] , тому відсутні, будь - які правові підстави для покладення відповідальності за шкоду, завдану в результаті ДТП саме на відповідача - 1 ТОВ «АБІ ТЕРМ». Слід також зазначити, що Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року №6 (з урахуванням змін та доповнень), під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України, суди повинні враховувати, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коди особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах з цією організацією і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обовязків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Для покладення на юридичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності, а саме: протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини, так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов відноситься зокрема завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Аналогічні висновки зазначені в правових позиціях Верховного Суду України №6-108цс13 від 06.11.2013 року, №6-229цс14 від 28.01.2015 року та №6-933цс16 від 21.09.2016 року. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обовязків. Шкода, яка була завдана третьою особою - [PERSON] внаслідок ДТП, була завдана діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових обовязків), оскільки між відповідачем - ТОВ «АБІ ТЕРМ» та третьою особою - [PERSON] не укладався трудовий договір. Посилання представників відповідачів-1 та 2 на те, що напевне між [PERSON] та [PERSON] були договірні відносини, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Поняття договору у цивільно-правових відносинах викладено у положенні ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, поясненя третьої особи [PERSON] , допитаного у якості свідка [PERSON] , таких домовленостей між ними не було, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших доказів на підтвердження цивільно-правових відносин між вищезазначеними особами, тому суд вважає такі посилання сторони відповідачів не доведеними. Також суд вважає , оскільки [PERSON] використовуав автомобіль марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER] не в цілях виконання службових обов`язків, які в судовому засіданні свого підтвердження не знайшл тому відсутні , будь-які правові підстави для покладення відповідальності, завданої в результаті ДТП саме на відповідача - 1 ТОВ «АБІ ТЕРМ». Суд звертає свою увагу, що [PERSON] , вважаючи, що його законні трудові права були порушені з боку ТОВ «АБІ ТЕРМ» за їх захистом до суду особисто не звернувся , а у позові, який розглядається судом на даний час виступає, як третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги в частині встановлення факту трудових відносин між ТОВ «АБІ ТЕРМ» та [PERSON] у період з 26.07.2019 року по 27.07.2019 року включно в зв`язку з недоведеністю. В частині стягнення на користь позивача матеріальних збитків, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 15 ЦК України передбає право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль ГАЗ 3302 державний номерний знак [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить співзасновнику ТОВ «АБІ ТЕРМ» [PERSON] (т.1 а.с.14). Дані обставини не оспорюються сторонами. Також у суду відсутні докази, які б свідчили про передачу [PERSON] , на будь-якій правовій основі (нотаріальне доручення, договір купівлі-продажу) вищезазначеного автомобіля [PERSON] або [PERSON] .. Автомобіль на балансі ТОВ «АБІ ТЕРМ» не перебуває, таким чином на час розгляду справи судом єдиним власником автомобіля є - [PERSON] .. Відповідно до встановленого, суд вважає за необхідне на обґрунтування свого рішення застосувати положення ст. 1187 ЦК України, якою передбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання… Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інші договірні права, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу. Згідно з п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля SUZUKI NEW SX4 в розмірі 98000,00 грн., що також не заперечується позивачем у справі. Згідно з висновком експерта № 4910/19/19 (авто товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ) від 30 жовтня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля SUZUKI NEW SX4, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, складає 203 033 грн. 68 коп.. Розмір матеріальної шкоди (з урахуванням втрати товарної вартості) складає 225 670 грн. 66 коп. (т.1 а.с.30-40). Таким чином, сума невідшкодованої позивачу майнової шкоди на момент розгляду цієї справи становить 130 666 грн. 98 коп.. Доказами сплати позивачем грошових коштів за виконання ремонтних робіт автомобіля SUZUKI NEW SX 4 реєстраційний номер [NUMBER] автоцентру «Аеліта» слугують: замовлення - наряд № 226592 на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля; фіскальні чеки № 142873204669 на суму 48230,00грн., № 142873204669 на суму 49800,00грн., № 142873204669 на суму 10000,00грн. (т. 2 а.с. 60-73). Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також суд, вважає за необхідне дати належну правову оцінку посиланням позивача та його представника у позові на те, що автомобіль ГАЗ 3302 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] було переобладнано і тому сам автомобіль не відповідав державним стандартам, які забезпечують безпеку дорожнього руху, і підтвердженням цього слугує: протокол про адміністративне правопорушення, складений працівниками поліції відносно [PERSON] 27.07.2019 року та постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, які підтверджують вищенаведене переобладнання автомобіля, а також відповідь на адвокатський запит Головного сервісного центру МВС про відсутність інформації щодо перереєстрації у зв`язку з переобладнанням автомобіля ГАЗ 3302 реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.198) і це стало наслідком ДТП, яка сталася 27.07.2019 року, в результаті чого позивачу було спричинено матеріальну шкоду. Суд вважає такі посилання позивача та його представника не достатньо обґрунтованими, так як для встановлення даних обставин необхідні спеціальні знання, але матеріали, які додані до позову, не містять у собі висновку експерта, спеціаліста, тому суд вважає такі доводи не достатніми для встановлення вищевикладених обставин. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності зазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Крім того, відповідно до ст. 41-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Під час розгляду справи позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження його ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка останньою оцінена в сумі 24 528,00 грн., задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 59 Конституції Українигарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представник відповідача ТОВ «АБІ ТЕРМ» - адвокат Нестеров Є.М. у відзиві на позовну заяву, наданому до суду 16.01.2020 року, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «АБІ ТЕРМ» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом даної справи (т.1 а.с.101). На підтвердження обставин понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору № 91/20 від 09 січня 2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ЛЕГАЛІТАС» та ТОВ «АБІ ТЕРМ» (т.1 а.с.115-116), рахунок на оплату № 13 від 09 січня 2020 року на суму 3 000,00 грн. (т.1 а.с.183), платіжне доручення № 9 від 09 січня 2020 року на суму 3 000,00 грн. (т.1 а.с.184), копію акту приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2020 року № 91/20 від 13.01.2020 року (т.1 а.с.185), рахунок на оплату № 15 від 13 січня 2020 року на суму 5 000,00 грн. (т. 1 а.с.186), платіжне доручення № 12 від 13.01.2020 року на суму 5 000,00 грн. (т.1 а.с.187), копію акту прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2020 року № 91/20 від 19.02.2020 року (т.2 а.с.15), рахунок на оплату № 30 від 19 лютого 2020 року на суму 5 000,00 грн. (т.2 а.с.16), платіжне доручення № 99 від 20.02.2020 року на суму 5 000,00 грн. (т.2 а.с.17), копію акту прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2020 року № 91/20 від 13.05.2020 року (т.2 а.с.53). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Серьогін В.І. у відзиві на позовну заяву, наданому до суду 16.01.2020 року, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати з надання правничої допомоги (т.1 а.с.124-125). На підтвердження обставин понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору № 91/20/2 від 09 січня 2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ЛЕГАЛІТАС» та [PERSON] (т.1 а.с.126-127), рахунок на оплату № 14 від 09 січня 2020 року на суму 3 000,00 грн. (т.1 а.с.189), квитанція № 29564125-1 від 09 січня 2020 року на суму 3 000,00 грн. (т.1 а.с.190), копію акту приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2020 року № 91/20/2 від 13.01.2020 року (т.1 а.с.191), рахунок на оплату № 16 від 13 січня 2020 року на суму 5 000,00 грн. (т.1 а.с.192), квитанція № 0.0.1579152921.1 від 13.01.2020 року на суму 5 000,00 грн. (т.1 а.с.193), копію акту приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2020 року № 91/20/2 від 13.05.2020 року (т.2 а.с.55). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що представником відповідача ТОВ «АБІ ТЕРМ» доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. За наведеного, а також враховуючи той факт, що судом відповідальною особою за відшкодування завданих матеріальних збитків визнано лише [PERSON] , суд вважає за необхідне вимоги представника відповідача-1 ТОВ «АБІ ТЕРМ» про стягнення з позивача понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги задовольнити, а представнику відповідача-2 [PERSON] відмовити у задоволенні вимог про стягнення з позивача понесених витрат на отримання правничої допомоги. При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, участь адвокатів у судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт що судом частково задоволені позовні вимоги та приходить до висновку щодо стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «АБІ ТЕРМ» витрат на правничу допомогу в повному обсязі у розмірі 13 000,00 грн.. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 2 290,40 грн. (1522,00 грн. + 768,40 грн.), який підлягає стягненню на її користь з [PERSON] .. Крім судового збору, позивачем понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 12 215,05 грн., які складаються з оплати авто-товарознавчого дослідження та професійної правничої допомоги. Дані обставини підтверджуються розрахунком судових витрат, долученим до матеріалів справи (т.2 а.с.79-80). Загальний розмір судових витрат, понесених позивачем, становить 14 505,45 грн.. Даний розмір судових витрат підлягає стягненню на користь позивача з відповідача-2 [PERSON] ..

Outcome: partial