Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що він з 25 лютого 2006 року по 25 серпня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком - позивачем по справі. Відповідач [PERSON] у серпні 2007 року покинула сім'ю, виїхала до іншого міста на постійне місце проживання та з вказаного часу жодного разу не відвідувала доньку, не цікавилась станом її здоров'я, умовами виховання та утримання, чим фактично ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] вимушений був звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.81), у письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує позов та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Крім того, позивач прохав справу розглянути без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.87). Повноважний представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.82), у письмовій заяві, поданій до суду, повідомив, що він підтримує позицію позивача [PERSON] та прохав справу розглянути без його участі (а.с.88). ССД Куйбишевської РДА, як третя особа на боці позивача, яка не заявила самостійних вимог щодо предмета спору, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.83). Разом з тим, третя особа у письмовій заяві не заперечувала проти позову, погодившись із доводами, наведеними у ньому, прохала суд розглянути справу за відсутності свого представника (а.с.47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.84-86), причини своєї неявки судові не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію учасників процесу, викладену у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог стст.57-60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року у Солодководненській сільській раді Розівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 02 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Приписами ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2008 року, яке набрало законної сили 25 серпня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначеним рішенням встановлено, що з 15 серпня 2007 року сторони припинили подружні стосунки, оскільки відповідач [PERSON] покинула сім'ю та виїхала до іншого міста для постійного проживання, залишивши дитину на утриманні позивача. З вказаного часу [PERSON] жодного разу не відвідала чоловіка та дитину (а.с.10). Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням своєї доньки тривалий час не займалась, матеріально не допомагала, не забезпечувала нормальне проживання та харчування дитини, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки з серпня 2007 року взагалі не відвідувала дитину, жодного разу не поцікавився долею дівчинки, її життям та здоров'ям (а.с.10,11,21). Всупереч вимогам ст.10 ЦПК України відповідач [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини. Даючи оцінку вказаним доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків та ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, а саме: відповідач не піклується про фізичний розвиток дитини, не займається її вихованням та утриманням. За вищевказаних обставин Куйбишевська РДА, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON], про що надано відповідний висновок №01-16/0778 від 14 серпня 2014 року (а.с.20). Суд погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. У зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved