Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд зобов`язати відповідача демонтувати автоматичні металеві ворота, встановлені на території товариства по [ADDRESS] в районі земельної ділянки [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є членом кооперативу з 09.07.2007 р. і їй виділено земельну ділянку № [NUMBER] , на якій вона у 2013 році побудувала житловий будинок. В листопаді 2017 р. на території ОК СТ «Хризонтема» по вулиці, де розташований її будинок, відповідачем без погодження із сусідами, було встановлено автоматичні ворота, які відкриваються за допомогою дистанційного пульту, якого в неї немає. Зазначена конструкція завдає їй та членам її сімї незручностей. На звернення до відповідача з проханням демонтувати, останній відмовляється їх демонтувати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав порушення прав позивача на вільне корсиування своєю власністю. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що , кожному мешканцю вулиці було видано дистанційні пульти, і такий пульт у кількості 3 штук для кожного дорослого члена родини позивача був отриманий [PERSON] , чоловіком позивачки. Крім того, [PERSON] було надано гроші на встановлення вказаних воріт у розмірі 4000,00 грн.,і позивачем не надано жодних підтверджуючих доказів перешкод та незручностей, які зазначені у позові. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 24 листопада 2008 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] на підставі рішення Миколаївської міської ради №27/78 від 19.09.08 р. площею 500 кв.м., з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Згідно довідки ОК СТ «Хризонтема» від 08.12.2010 р., [PERSON] дійсно є членом ОК СТ «Хризонтема» та у власності має ділянку [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.11.2013 р., садовий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно повідомлення Центрального відділу поліції в Миколаївській області від 29.12.2017 р. на звернення [PERSON] з прохання прийняти міри до [PERSON] та [PERSON] , які самовільно встановили паркан, тим самим загородили вільний прохід за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що між ними виникли цивільно-правові відносини для вирішення яких необхідно звернутися до суду в приватному порядку. Згідно повідомлення Центрального відділу поліції в Миколаївській області від 29.12.2017 р. на звернення [PERSON] з проханням вжити заходи до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які 06.02.2018 близько 23.30 погрожували фізичною розправою у дворі будинку [ADDRESS] , проведено профілактичну бесіду про недопущення антисуспільної поведінки, в якій вони попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 129 КК України. Згідно п. 4.6 г Статуту ОК СТ «Хризонтема», затвердженого Загальними зборами товариства протокол №12 від 22.03.2016 р. (далі - Статут), правління товариства організує роботи з водопостачання, електрифікації, будівництва робіт, огородження саду й інші роботи. 20.05.2017 року до голови правління ОК СТ «Хризонтема» [PERSON] звернулися члени кооперативу та громадяни, які мешкають на території кооперативу, в тому числі і [PERSON] з приводу розгляду питання щодо необхідності встановлення автоматичних воріт на приватизованій земельній ділянці загального користування, оскільки на території кооперативу в нічний час невстановлені особи вчиняли безлад, крадіжки будівельних матеріалів та іншого приватного майна, де правління вирішило дозволити встановлення автоматичних воріт, і після їх встановлення надати всім бажаючим громадянам (за їх рахунок) пульти управління від воріт. Рішенням членів кооперативу ОК СТ «Хризонтема» від 20.05.2017 р., встановлено, що [PERSON] надав згоду на встановлення автоматичних воріт та прийняв участь в спільному фінансуванні у сумі 4000,00 грн., про що свідчить відповідний підпис. Відповідно до Акту виконання робіт з встановлення автоматизованих робіт від 15.08.2017 р., закупили матеріали для встановлення автоматичних воріт у сумі 33900,00 грн., і надано членам кооперативу, в тому числі і [PERSON] 3 шт. пульти від автоматизованих воріт, і який був згоден з виконаними роботами по становленню автоматизованих воріт, про що свідчать його підписи у вказаному акті. Згідно зі ст.87 ЦК України юридична особа діє на підставі статуту. Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Частиною 4 ст. 98 ЦК України встановлено, що порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Згідно з п.1.2 Статуту, ОК СТ «Хризонтема» у своїй діяльності керується Законом «Про кооперацію», Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами, своїм статутом. За ч. 2ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 2 статі 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з положенням ч.1-ч.3 ст.12 та ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Дані норми Закону відображають зміст принципу диспозитивності, який забезпечує єдність, спрямованість та узгодженість норм цивільного процесуального права, визначає їх зміст. Зокрема принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема, впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета і підстави позову, право позивача заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача), випливають з участі у розгляді справи; забезпечують сторонам судовий захист. За такого, оскільки позивачем не надано жодних доказів порушення її прав у користуванні права власності, і наданими доказами підтверджується той факт, що член сім`ї позивача - її чоловік [PERSON] надав згоду на встановлення автоматичних воріт , сплатив грошові кошти для встановлення автоматичних воріт, і отримав дистанційний пульт у кількості 3 шт., то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того, позивачем не зазначено у позові, і відповідних клопотань щодо залучення інших осіб у справі, а саме інших власників будинків на [ADDRESS] - як осіб, які надавали згоду на встановлення автоматичних воріт та приймали участь у їх встановленні як особистою участю, так і оплачували кошти на їх встановлення ( адже таке відбувалося за сіпльні кошти всіх мешканців вулиці ) з метою запобігання крадіжкам майна та проникненею до вулиці сторннніх осіб з антигромадською поведінкою. проте, поза розхумним сумнівом прийняття рішення у справі може впинути на їх права та обовязки, а суд не може не може вийти за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 140 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed