Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

17 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] таким, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №71 в буд. 170 по пр. Перемоги в м. Чернігові. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка є його колишньою дружиною, яка з лютого 2014 року не мешкає зі своїм сином [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS]. В даний час донька [PERSON] залишилася проживати у своєї бабусі. Відповідач не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі відповідачки та її сина немає, всі речі вона вивезла, а деякі продала. Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити. Пояснив суду, що після розірвання шлюбу з відповідачкою вони усно розподілили спільне майно, яке остання забрала та продала. 23 листопада 2015 року відповідачка разом з дітьми переїхала мешкати до своєї матері на вул. Коцюбинського в м. Чернігові, потім поїхала до коханого чоловіка в Грузію, а в подальшому переїхала до Турції. Щодо проживання відповідачки в Турції позивачу відомо з інтернету. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи КП «Деснянське» Чернігівської міської ради позов підтримав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради в судове засідання подав заяву про розгляд справи без участі представника та просив врахувати інтереси дитини. Заслухавши пояснення, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно службового ордеру від 21.05.2010 року за №84 [PERSON] отримав службове житло, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно копії особового рахунку на квартиру [ADDRESS] позивач є наймачем вказаної квартири (а.с. 7). В цьому житловому приміщенні з 25.05.2010 року зареєстровані [PERSON], дружина [PERSON], син дружини [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою від 11.11.2016 року №95/П (а.с. 6). Відповідно до довідки керуючого справами виконкому Деснянської районної у місті Чернігові ради від 20.10.2016 року №2/560 [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації, про що свідчать сусіди. Вказана довідка видана на підставі акту сусідів б/н від 19.10.2016 року (а.с. 8). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.02.2014 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу змінено прізвище позивача з «Печеновська» на дошлюбне «Андруженко». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно наказу КП «Деснянське» Чернігівської міської ради №13 від 30 січня 2015 року [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. За винятком обмежень. Які встановлюються законом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав свідчення суду, що більше 10 років підтримує дружні стосунки з позивачем, спілкується з ним, часто буває в нього вдома за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу відповідачка разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері, де залишила дітей та в даний час мешкає за кордоном. Особистих речей відповідачки та її сина [PERSON] в квартирі не має, перешкод для проживання у вказаній квартирі позивач не здійснював. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, позовна заява про визнання [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved