Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

19.12.2016 позивач звернулась до суду з позовом до Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадковий будинок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка позивачки залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті чоловіка право власності на житловий будинок № 24 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лісова у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області. Позивач та її представник у судове засідання не зявились. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без\~участі його представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Судом встановлено, що 05.09.1970 [PERSON] та [PERSON] одружились, після чого дружина отримала прізвище чоловіка «Магденко», що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.09.1970 серії І-ТП № 251780 (а.с.). [PERSON] помер 30.06.2016 у віці 71 року у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 04.07.2016 серії І-ТП № 286594 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить цілий житловий будинок № 24 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лісова у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 15.11.2016 № 876 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 24 по вул. Лісова у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано (а.с.12). Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.\~ Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок,\~ вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1968 року побудови, пяти сараїв, літньої кухні, льоху, огорожі, скважини та має інвентаризаційну вартість 137\~559,00 грн.(а.с. 8-9). Відповідно до Довідки від 22.11.2016 № 555 та витягу з погосподарської книги від 16.03.2017 № 131, виданих Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, за [PERSON], до дня його смерті, рахувався жилий будинок № 24, що розташований по вул. Лісова у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, де він проживав, був зареєстрований та рахувався головою двору згідно записів погосподарських книг. На день смерті [PERSON] у вищезгаданому будинку проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], дочка [PERSON], внук [PERSON]. Крім вищеперерахованих у будинку ніхто постійно не проживав і не був зареєстрований на день смерті [PERSON]. У відповідності до матеріалів спадкової справи до майна померлого 30.06.2016 [PERSON], спадщину після смерті останнього прийняла дружина спадкодавця [PERSON] (спадкова справа а.с. 3). Згідно наданих нотаріусом позивачу розяснень вбачається, що, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно, позивачу рекомендовано звернутися до Радомишльського районного суду для вирішення питання в судовому порядку. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved