overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19.04.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 17.09.2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2354. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з жовтня 2015 року. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. Майнового спору між сторонами не має. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

19.04.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.08.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2400 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 29.02.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 21070,48 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 16.08.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2400 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 7-33) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2399,20 грн.; по відсоткам за користування кредитом 14241,73 грн.; по комісії 2950 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 979,55 грн. (а.с. 6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 21070,48 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

19.04.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.04.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 29.02.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 11102,16 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 18.04.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 8-34) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 295,68 грн.; по відсоткам за користування кредитом 6651,62 грн.; по комісії 3150,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 504,86 грн. (а.с. 6, 7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 11102,16 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 10 червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені з квітня 2016 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 332, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу в сумі 8672 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору позики від 05.10.2015 року, укладеного в письмовій формі, він передав відповідачу кошти на загальну суму 8672 грн., які останній зобов'язався повернути на першу вимогу. До цього часу кошти не повернуті, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. В попереднє судове засідання позивач не зявився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні \~позов визнав повністю, про що надав суду відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст. 1049 ЦК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 01.03.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с.17,18). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] ( а.с. 15 заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~01.03.2008 року, про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 99 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11.06.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 8,9 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~11.06.2010 року, про що Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 147 ( а.с. 10 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем з 27.12.2006 року перебуває у шлюбі. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] На даний час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки дитина проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та повне підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2006 року ( а.с. 3 ), та мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 2 ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с. 2). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 19.04.2016 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

19.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 02.07.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 56505,46 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином шляхом оголошення у газеті «Донеччина» №38 від 21.10.2016 року. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 02.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 29.02.2016 року склався борг перед банком 56505,46 гривень, а саме борг за тілом кредиту 16120,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 37089,10 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 129,43 гривень, штраф 500,00 гривень, штраф - 2666,93 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленнях договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 19.04.2016 року позивач звернувся до Любашівського районного суду з зазначеним позовом. На обгрунтування своїх вимог зазначив,\~ що\~ 13.02.1988 року\~ він зареєстрував шлюб з відповідачкою.\~ За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння. Причиною розладу в сімї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результанів не дали. \~ \~ \~ \~Посилаючись\~ на те, що\~ подальше\~ спільне життя з відповідачкою неможливе, просив\~ суд розірвати їх\~ шлюб. 22.04.2016 року Любашівським районним судом Одеської області було винесено ухвалу про відкриття провадження по даній справі. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року провадження у справі було зупинено у звязку з призначенням подружжю строку для примирення до 17.06.2016 року. 17.06.2016 року позивач в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що за час наданий судом для примирення шлюбні відносини з відповідачкою не налагодились та наполягав на розірванні їх шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання їх шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.02.1988 року, який був зареєстрований в\~ Любашівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Одеської області\~ ( актовий запис № 16) В ході розгляду справи судом були прийняті заходи до примирення подужжя, а саме: ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року подружжю надано строк на примирення терміном на один місяць. З заяв надісланих до суду позивачем та відповідачкою видно, що заходи до примирення подружжя, вжиті ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року, результатів не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved