Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

17 січня 2014 р. райдержадміністрація в інтересах малолітньої дитини звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини [PERSON], [INFO]. Це виражається у тому, що з березня 2013 р. відповідач безпідставно залишала дитину на бабусю [PERSON], яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до того, що 09 січня 2014 р. рішенням органу опіки і піклування дитину було відібрано у неї та поміщено у дитяче відділення Новоодеської районної лікарні. Вказали, що подальше перебування дитини у сім'ї відповідача загрожує її здоров'ю у зв'язку з браком продуктів харчування і поведінки відповідача. З посиланням на ці обставини та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України просили позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 30 відсотків від всіх видів заробітку. Представники позивача у судовому засіданні цивільний позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала і просила в їх задоволенні відмовити мотивуючи тим, що достатньо піклується про свою дитину, а декілька разів залишала на бабусю з поважних причин. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав та просив в їх задоволенні відмовити за відсутності достатніх доказів вини відповідача. Вислухавши висновок прокурора, пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [INFO] відповідач [PERSON] не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі народила сина - [PERSON], з яким проживає [ADDRESS]. Батько дитини записаний відповідно до вимог ст. 135 СК України. 9 січня 2014 р., рішенням органу опіки та піклування райдержадміністрації дитину відповідача - [PERSON] відібрано та поміщено до дитячого відділення Новоодеської центральної районної лікарні. З змісту цього рішення видно, що підставою для цього стало залишення відповідачем 22 березня 2013 р. дитини з бабусею [PERSON], яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, а також доставка дитини 28 червня 2013 р. до районної лікарні з підозрою на алкогольне сп'яніння, і усні скарги сусідки [PERSON] на неналежне виховання відповідачем своєї дитини. За правилами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проте, у судовому засіданні позивачем не надано суду достатніх доказів вини [PERSON] з приводу її ухилення від виконання обов'язків по відношенню до своєї дитини. Так, судом з'ясовано, що [PERSON] проживає з дитиною у будинку без чоловіка, разом зі своєю бабусею ([PERSON]), яка на час розгляду справи померла. Двічі, а саме, 22 березня 2013 р. і 28 червня 2013 р. залишала дитину на бабусю у зв'язку поїздкою до родичів у м. Миколаїв за продуктами харчування та за документами з приводу смерті матері. Таке залишення дитини на бабусю та сусідів викликано поважними причинами пов'язаними з її життєдіяльністю , а не умисним ухиленням від виконання батьківських обов'язків. З досліджених у судовому засіданні документів та показів лікаря педіатра Дем’янова О.А. випливає, що після народження дитини [PERSON] забрала її додому і доглядала відповідно до рекомендацій лікарів. Дитина здорова, розвивається добре і відповідно до віку. У період з 08 грудня 2012 р. по 9 січня 2014 р. дитина перебувала у лікарні п'ять разів, з яких лише двічі з приводу хвороби (08.02.12 р. і 29.08.12 р.). Під час перебування дитини у лікарні, відповідач [PERSON] постійно була біля неї та забирала її з лікарні. Факт перебування дитини у стані алкогольного сп'яніння відповідними медичними аналізами (кров, сеча) не підтвердився. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є знайомим [PERSON] і майже один раз на тиждень буває в її будинку, де бачить, що відповідач піклується про розвиток дитини і здійснює її належне виховання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, а саме, виходячи з своїх достатків забезпечує її харчування, медичний догляд і лікування, а відтак, то й відсутні правові підстави позбавлення її батьківських прав. Вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є похідними від позбавлення її батьківських прав, а якщо в задоволенні такого відмовлено, то і не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: dismissed