overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

19 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~перебуває у шлюбі з 19.08.2006 року, який зареєстровано\~Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 09.\~Дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки\~ припинені. Розірвати шлюбу в органах РАЦС, відповідачка не бажає, оскільки перебуває за межами України. \~Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання\~ надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав,\~ просив розглянути справу без його участі. Згоден на винесення заочного рішення. (а.с.23) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Про причини своєї\~ неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила.( а.с.21-22). Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 19 серпня 2006 року, який зареєстровано\~ Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 09, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 серпня 2006 року. (а.с.10). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя\~ сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо. Розривати шлюб в органах РАГС відповідачка не бажає. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн .80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

19 грудня 2018 р. Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 755/13993/18, яким позов [PERSON] до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про зняття арешту з майна задоволено, зобов'язано Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва зняти арешт з автомобіля марки «Ford», моделі «Scorpio 2.0і», 1987 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати щодо судового збору. Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За нормою ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без виклику в судове засідання учасників справи, при цьому приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При подачі позову [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (а.с. 1). Враховуючи, що позов задоволено, відповідно положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704, 80 грн. З урахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] , діючи на підставі ордеру та в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк три місяці для подання заяви до Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області про прийняття спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована в [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування спадкового майна. Ухвалою судді від 20 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. В підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, з якої також вбачається визнання позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 05 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 37. (а.с.10) Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до копії довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 117 від 04 лютого 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрований одна в [ADDRESS] .(а.с.13) Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 58938461 від 08 січня 2020 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась.(а.с.33) Спадкодавець є матір`ю позивача, що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 20 травня 2006 року у Дідилівській сільській раді Кам`янка - Бузького району Львівської області. В обгрунтування позовної заяви зазначав про те, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Вони із відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому він вирішив звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився та подав до суду заяву, в якої вбачається, що він просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона визнає позов та просить розглянути справу за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 24 рересня 2011 року він зареєструвала шлюб з відповічкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 438. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, часто виникали непорозуміння і конфлікти, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Все це призвело до того, що втратили почуття поваги та любові один до одного, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати а неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 24.09.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 438. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що останнього слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03 березня 1990 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1990 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 травня 1967 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось в зав`язку з неповагою та хамством по відношенню до нього,крадіжкою особистих речей, приниженням та психологічним несумісництвом. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 1967 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть з 19 грудня 2019 року, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Заявник посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті сина [PERSON] , своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що вважав, що прийняв спадщину фактично, проживаючи з сином до його смерті за однією адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник підтримав заяву, пояснив, що його син [PERSON] був зареєстрований у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , але через погані умови проживання з березня 2014 року став фактично проживати за адресою [ADDRESS] разом з ним та його дружиною [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у них з чоловіком немає спору з приводу спадщини, вона не заперечує проти задоволення заяви та отримання спадщини заявником. Приватний нотаріус Іщик М.В. та представник Павлоградської міської ради у судове засідання не з`явились. З доданих до заяви матеріалів видно, що заявник є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] помер [INFO] . 13 грудня 2019 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В. почато спадкову справу № 72/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи видно, що 13 грудня 2019 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся батько померлого [PERSON] . При цьому він повідомив про наявність іншого спадкоємця за законом першої черги матері померлого [PERSON] , 1961 року народження. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання № 8257 від 12 грудня 2019 року, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Іщика М.В. від 13 грудня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подачі такої заяви, встановлений ст.1270 ЦК України, доказів фактичного прийняття спадщини не надав (а.с.9). Згідно акта від 16 грудня 2019 року, складеного головою ОСББ «Кільцева 7» [PERSON] у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на день смерті проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] (а.с.10). У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] які підтвердили факт постійного проживання заявника разом з сином [PERSON] на день смерті останнього. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 20 травня 1992 року між нею та виконавчим комітетом Хмельницької міської ради в особі головного інженера Хмельницького виробничого управління житлово-комунального господарства Ульмана Д .П. було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Однак договорі прізвище заявника зазначено [PERSON] , однак у подальшому у зв`язку із отриманням паспорта громадянина України її прізвище зазначено як [PERSON] . В подальшому позивач маючи намір подарувати квартиру сину, звернулася до приватного нотаріуса, від якого дізналася, що відповідний правочину укласти неможливо у зв`язку із наявною розбіжністю у написанні прізвища. З огляду на викладене, заявник просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 20.05.1992 року. Представник заявника в судовому засіданні просив вимоги викладені у поданій заяві задовольнити та встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] . Представник заінтересованої особи Управління комунального майна Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення заяви [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні 20.05.1992 року між [PERSON] та виконавчим комітетом Хмельницької міської ради в особі головного інженера Хмельницького виробничого управління житлового комунального господарства Ульмана Дмитра Петровича було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Зазначений договір було посвідчено нотаріально державним нотаріусом Бушуєвою М.П. 11.10.1996 року позивач отримала паспорт серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] , у якому проставлено відмітку про зареєстроване місце проживання [ADDRESS] з 21.05.1987 року. Обставини реєстрації заявника за зазначеною адресою також підтверджуються і довідкою №Д-03-61290 від 18.12.2019 року. З експертного висновку №056/2104-m від 03.12.2019 року записи [PERSON]/ [PERSON] та [PERSON] , а також російською [PERSON] / [PERSON] попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис українською мовою [PERSON] . Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 20.05.1992 року повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Outcome: approved