Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

18 серпня 2017 року згідно відбитку штемпеля на конверті, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Індрустріалбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит № 3503/1300/2/13 від 15.10.2013 року в сумі 96822 грн. 69 коп. Позов обґрунтовано тим, що згідно договору про іпотечний кредит № 3503/1300/2/13 від 15 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредитні кошти в сумі 106000 гривень на придбання нерухомості, а саме: трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Для забезпечення виконання умов кредитного договору представник позивача та відповідач [PERSON] уклали іпотечний договір № 3503/Z1300/2/13 від 15 жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на укладення кредитного договору та іпотечного договору. Зобовязання за договором про іпотечний кредит боржником не виконані, у звязку з чим станом на 09 серпня 2017 року прострочена заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 3503/1300/2/13 від 15.10.2013 року складає 96822,69 грн., в тому числі: 30033,22 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 61240,20 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом, 5549,27 грн. пеня за прострочення сплати відсотків. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 жовтня 2013 року укладено договір про іпотечний кредит № 3503/1300/2/13, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 106000 (сто шість тисяч) гривень зі сплатою 18,5 % річних та строком погашення не пізніше 13 жовтня 2023 року для придбання у власність квартири (а.с.14-16). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3503/1300/2/13 від 15.10.2013 року, станом на 09.08.2017 року загальна заборгованість позичальника [PERSON] складає 96822 грн. 69 коп., що складається з 30033 гривні 22 коп. заборгованість за кредитом, 61240 грн. 20 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредиту, 5549 грн. 27 коп. - пеня (а.с.7). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України( далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі за № 6-2879цс16 про те, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги щодо стягнення пені за прострочення відсотків в сумі 5549 грн. 27 коп. не підлягають задоволенню. Суд також бере до уваги, що позивачем не надані докази того, що відповідач [PERSON] має зобовязання за договором про іпотечний кредит від 15 жовтня 2013 року та повинна нести цивільну відповідальність за його належне виконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 91273 грн. 42 коп., що складається з 30033 грн. 22 коп. заборгованість за кредитом, 61240 грн. 20 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредиту. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених судом вимог.

Outcome: partial