Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

18 жовтня 2019 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 16 жовтня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, на підставі чого в сім`ї виникали сварки, які поступово призвели до припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають разом, проте шлюбних стосунків не підтримують, неповнолітній син перебуває на її утриманні, а відповідач допомогу на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб, укладений між нею та [PERSON] у відділі РАГС Глобинського районного управління юстиції 16 жовтня 1999 року, актовий запис №87, розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судові витрати. В підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала повністю. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 16 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданим відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції 16 жовтня 1999 року, актовий запис 87 (а.с.14). [INFO] у сторін народився син\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 10 вересня 2008 року, актовий запис 97 (а.с.9). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що син проживає разом з матір`ю\~ [PERSON] та перебуває на її утриманні. Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, на підставі чого в сім`ї виникали сварки, які поступово призвели до припинення шлюбних відносин, вони проживають разом, проте шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. Угоди про розмір та порядок сплати аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно доч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст. 80 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 81 цього Кодексу. Згідно зіст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено в ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів\~на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 768 грн. 40 коп. Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн, просила витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. У відповідності дост.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved