Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

19.07.2018 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.07.2000 з відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1042. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 19.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 20.07.2018 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 18.10.2018 о 15.15 год. Ухвалою суду від 18.10.2018 закрито підготовче засідання, а справу призначено до судового розгляду на 20.12.2018 о 15.45 год. 28.11.2018 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву позивача. 19.12.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2000, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 15.07.2000, актовий запис №1042 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 38). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Діти сторін залишається проживати з батьками, відповідно до встановленого графіку визначеного Договором про участь у вихованні та утриманні дитини від 07.09.2018 (а.с.38). За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved