Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

19.11.2013 року директор комунального закладу «Березківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітньої школи-інтернату-ліцею І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на користь комунального закладу «Березківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітньої школи-інтернату-ліцею І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка 30.08.2008 року була влаштована до комунального закладу «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітньої школи-інтернату-ліцею І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради. Протягом чотирьох років, дитина знаходиться в школі, відповідач [PERSON] лише один раз забирала дівчинку додому на осінні канікули в жовтні 2009 року. В період часу з листопада 2009 року по січень 2013 року, остання дитину жодного разу не відвідала, не забирала доньку на канікули та вихідні дні, життям та здоровям дитини не цікавилася, матеріально, шкільним приладдям, одягом, взуттям не забезпечує, дівчинка утримується у закладі за рахунок гуманітарної допомоги педагогічних працівників та інших небайдужий людей. У судовому засіданні прокурор, який приймає участь у розгляді справи [PERSON] позов підтримала, вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, вважаючи його обгрунтованим та просили його задовольнити. [PERSON] позов підтримала, пояснила, що мама з нею не спілкується, вона її не бачила декілька років. Третя особа на стороні позивача представник служби у справах дітей Казанківської райдержадміністрації [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просила задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку прокурора, представників позивача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії 1-ФП № 083019 від 07.08.2008 року, є матірю [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 22.04.2011 року записано зі слів матері (а.с.6). Орган опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації у висновку від 08.02.2013 року за № 01-20/19/38 (а.с.4), вважає, що гр. [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обовязків по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]; її доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до вказаної дитини. Згідно акту про невідвідування дитини батьками, складеного комунальним закладом Березківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітньої школи-інтернату-ліцею І-ІІІ ступенів»Миколаївської обласної ради видно, що вихованку [PERSON], [INFO], в період часу з 02.10.2009 року по 13.11.2013 року мати [PERSON], не відвідувала, долею не цікавилась та матеріально не забезпечувала (а.с.10). Згідно ст.164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Тобто, позбавлення батьківських прав це санкція за протиправну винну поведінку матері, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання батьківських обовязків це завжди акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Дослідивши акт обстеження умов проживання від 29.10.2013 року (а.с.13), характеристику (а.с.12) в яких зазначено, що відповідачка [PERSON] постійного житла не має, проживає в будинку по вул. Набержній, будинок № 14 в с. Панасівка Казанківського району Миколаївської області разом із співмешканцем [PERSON], санітарний стан якого на момент обстеження задовільний. Відповідач [PERSON] ніде не працює, вживає спиртні напої, тривалий час ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки, вихованням та утриманням дитини не займається, за період часу з листопада 2009 року по січень 2013 року не відвідує дитину, життям та здоровям дитини не цікавилися, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не проявляє батьківську турботу, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позов підлягає задоволенню. Оцінивши всю сукупність доказів у їх взаємозвязку, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує свої батьківські обовязки по відношенню до своєї дитини [PERSON] Захист дитини у цій ситуації не може відбуватись за допомогою інших правових засобів без позбавлення батьківських прав. З [PERSON] на користь дитини слід стягнути аліменти на її (дитини) утримання. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання своїх дітей. Відповідно до положень ст.ст. 179, 193 СК неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними відповідно до Цивільного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], яка не працює та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд в межах позовних вимог визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які слід стягнути на користь дитини. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved