Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

19.04.2019 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення її позову до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії, в якій вона просить накласти арешт на спірну квартиру [ADDRESS], заборонити АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо реалізації права володіння, користування вказаною квартирою, в тому числі вчиняти дії, пов'язані зі зняттям з реєстраційного обліку та виселенню мешканців, проникати до даної квартири без згоди позивача, ставити на реєстраційний облік у даній квартирі будь-яких осіб, користуватися будь-яким способом квартирою без згоди позивача, а також укладати договори оренди, охорони майна та будь-які інші правочини стосовно спірної квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивачки про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи обґрунтованість наведених заявником доводів про необхідність вжиття заходів для забезпечення позову [PERSON], наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] та забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Щодо вимоги про заборону АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії у будь-який спосіб щодо спірної квартири, то в цій частині клопотання не є чітко визначеним щодо конкретизації вчинення дій стосовно вказаної квартири та їх способу, кола осіб, а тому не підлягає задоволенню. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що накладення арешту є достатнім заходом забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial