Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 15 квітня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 50 000 доларів США, що еквівалентно 431 545 грн. 00 коп., які зобов'язався повернути за першою вимогою позивача. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в обумовлений договором строк коштів не повернув, в добровільному порядку до цього часу коштів повернути не бажає, з огляду на що позивач просить його позов задовольнити, стягнути з відповідача суму позики та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (отримати судову повістку відмовився про що 8 квітня 2014 року складено акт), заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2011 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 50 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. На вимоги від 2 липня 2012 року, 12 лютого 2014 року щодо повернення боргу не відреагував, суму позики не повернув. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав зобов'язання з повернення позики, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути позичені за договором від 15 квітня 2011 року кошти в сумі 50 000 доларів США, що еквівалентно сумі 562 372 грн. 65 коп. = 11,247453 грн. х 50 000 Судові витрати по справі становлять 3 654 грн. 00 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved