Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

18 жовтня 2013 року Компанія «Місс Ворлд Лімітед» звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним повністю свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником зазначеного свідоцтва для послуг 41 класу: «Влаштовування балів; влаштовування видовищ (послуги імпресаріо); влаштовування виставок (культурних навчальних); влаштовування змагань (навчальних або дозвільних); влаштування конкурсів краси; готування радіо- і телевізійних програм; наймання (прокат) декорацій видовищних; дозвілля; надавання моделей для художників; навчання; розваги; розважання (послуги артистів); створювання видовищ; послуги сценаристів; влаштовування розваг у таборах відпочинку; телевізійні передачі розважальні; фоторепортажі». Компанія «Місс Ворлд Лімітед» є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 16 травня 2005 року для послуг 41 класу: «Розваги; влаштовування і проводіння змагань, конкурсів краси; готування телевізійних програм; створювання фільмів, відеофільмів, облаштування дозвілля; послуги клубів, що належать до 41 класу; влаштовування конференцій; влаштовування виставок (культурних, навчальних, дозвільних)». Позивач вважає, що ці знаки є схожим до ступеня сплутування, асоціюються один з одним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів, оскільки своїми словесними елементами схожі за звучанням, за зовнішнім виглядом та за смислом. Крім того, позивач посилається на те, що існує можливість введення в оману свідоцтвом на знак для товарів і послуг України на знак для товарів і послуг [NUMBER] відносно особи, яка надає послуги за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER]. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним повністю свідоцтво на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року та зобовязати Державну службу інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України [NUMBER] від 15 січня 2007 року. У судовому засідання представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав з урахуванням висновку судової експертизи (т. 2, а.с. 143-144). Представник відповідача [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню. Підтримала подані письмові заперечення (т. 2, а.с. 224-226) та пояснила суду, що Компанія «Місс Ворлд Лімітед» вже зверталась до відповідача з таким самим позовом. 04 червня 2013 року в тій справі був наданий експертний висновок, яким встановлено, що позначення за свідоцтвом [NUMBER] не є схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням знака для товарів і послуг [NUMBER] та позначення знака за свідоцтвом позивача не є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням позивача для таких саме або споріднених з ними послуг 41 класу МКТП. Компанії «Місс Ворлд Лімітед» такий висновок не сподобався, в звязку з чим позовна заява була залишена без розгляду. Порівнювальні знаки при розгляді їх в цілому є абсолютно різними, оскільки загальне візуальне сприйняття цих знаків є різним, в звязку з чим вони відтворюють в споживача різні асоціації (образи) і не можуть бути визнані схожими настільки що їх можна сплутати. Також вважає, що зареєстрований за відповідачем знак не може ввести в оману щодо особи, яка надає послуги, оскільки позначення за свідоцтвами сторін не є схожими настільки, що їх можна сплутати, тому відсутня ймовірність ризику щодо введення в оману споживачів стосовно особи, яка надає послуги. Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України проти задоволення позову заперечує. Підтримала письмовий відзив на позовну заяву (т. 1, а.с. 99-102) та пояснила суду, що Державна служба вважає, що порівнювані знаки при розгляді їх в цілому є абсолютно різними, оскільки загальне зорове (візуальне) сприйняття цих знаків є різними, а тому вони створюють у свідомості споживача різні асоціації (образи) і не можуть бути визнані схожими настільки, що їх можна сплутати. Крім того, вважає, що для визнання досліджуваного знака таким, що може ввести в оману є необхідність умови про те, що до дати подання заявки споживач був обізнаний з іншим знаком, проте позивач не надав доказів на підтвердження таких обставин. Також позивач не зазначив, які його права як власника знака порушені видачею свідоцтва [NUMBER]. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Компанія «Місс Ворлд Лімітед» є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 16 травня 2005 року для послуг 41 класу: «Розваги; влаштовування і проводіння змагань, конкурсів краси; готування телевізійних програм; створювання фільмів, відеофільмів, облаштування дозвілля; послуги клубів, що належать до 41 класу; влаштовування конференцій; влаштовування виставок (культурних, навчальних, дозвільних)» (т. 1, а.с. 25, 103). Відповідач [PERSON] є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року для послуг 41 класу: «Влаштовування балів; влаштовування видовищ (послуги імпресаріо); влаштовування виставок (культурних навчальних); влаштовування змагань (навчальних або дозвільних); влаштування конкурсів краси; готування радіо- і телевізійних програм; наймання (прокат) декорацій видовищних; дозвілля; надавання моделей для художників; навчання; розваги; розважання (послуги артистів); створювання видовищ; послуги сценаристів; влаштовування розваг у таборах відпочинку; телевізійні передачі розважальні; фоторепортажі» (т. 1, а.с. 26, 48). Згідно зі ст. 499 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на імя іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі, зокрема, невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони. У ч. 2 цієї статті зазначено, що при визнанні свідоцтва чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підтвердження заявлених вимог сторона позивача вважала за необхідне призначення в справі судової експертизи. Ухвалою Соломянського районного суду міста Києва суду від 16 квітня 2014 року клопотання було задоволено (т. 1, а.с. 106-107). Згідно Висновку експерта № 92/14 за результатами судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 жовтня 2014 року: · послуги 41-го класу МКТП, для яких зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є спорідненими з послугами 41-го класу МКТП, для яких зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]; · знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] настільки, що їх можна сплутати; · знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] не є оманливим, але є таким, що може ввести в оману щодо послуг 41-го класу МКТП «розваги; влаштовування і проводіння змагань, конкурсів краси; готування телевізійних програм; створювання фільмів, відеофільмів; облаштовування дозвілля; послуги клубів, що належать до 41-го класу; влаштовування конференцій; влаштовування виставок (культурних, навчальних, дозвільних)», для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] (т. 2, а.с. 100-121). Представник відповідача [PERSON] на спростування такого доказу позивача посилалась на те, що Компанія «Місс Ворлд Лімітед» вже зверталась до відповідача з таким самим позовом. 04 червня 2013 року в тій справі був наданий експертний висновок, яким фактично спростовували вимоги Компанії, тому позовна заява була залишена без розгляду. У наданій суду копії Висновку № 551 повторної судової експертизи обєктів інтелектуальної власності від 04 червня 2013 року зазначено, що: · позначення «Little Miss World» (комбіноване) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року не є схожим настільки, що його можна сплутати із раніше зареєстрованим знаком «Miss World» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 16 травня 2005 року на імя Компанії «Місс Ворлд Лімітед» для таких самих або споріднених з ними послуг 41 класу МКТП; · позначення «Little Miss World» (комбіноване) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 25 лютого 2008 року не є схожим настільки, що його можна сплутати із раніше зареєстрованим знаком «Miss World» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 16 травня 2005 року імя Компанії «Місс Ворлд Лімітед» для таких самих або споріднених з ними послуг 41 класу МКТП; · позначення «Little Miss World» (комбіноване) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року та позначення «Little Miss World» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 25 лютого 2008 року не є такими, що можуть ввести в оману щодо особи, яка надає послуги, щодо наведеного у цих свідоцтвах переліку послуг 41 класу МКТП; · позначення «Little Miss World» (комбіноване) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року та позначення «Little Miss World» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 25 лютого 2008 року не є схожими настільки, що їх можна сплутати із фірмовим найменуванням позивача знаком «Miss World Limited» для таких самих або споріднених з ними послуг 41 класу МКТП (т. 2, а.с. 156-179). На висновок цієї судової експертизи сторона відповідача посилається як на підставу для відмови в задоволенні позову. Крім цих двох висновків учасники судового розгляду також надали суду Висновок експерта № 10 від 17 листопада 2008 року, згідно якого: · відносно всіх послуг 41 класу МКТП, наведених у свідоцтві України [NUMBER] від 15 січня 2007 року на знак для товарів і послуг, за виключенням такої послуги як «надавання моделей для художників», знак «Little Miss World» (комбінований) за вказаним свідоцтвом є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «Miss World» за свідоцтвом України [NUMBER] від 16 травня 2005 року на знак для товарів і послуг; · відносно всіх послуг, наведених у «Little Miss World» «Little Miss World» за вказаним свідоцтвом, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «Miss World» за свідоцтвом України [NUMBER] від 16 травня 2005 року на знак для товарів і послуг; Достатньо підстав вважати, що: · для послуг 41 класу МКТП «влаштовування змагань (навчальних або дозвільних)» та «влаштування конкурсів краси», наведених у свідоцтві України [NUMBER] від 15 січня 2007 року на знак для товарів і послуг «Little Miss World» (комбінований) за вказаним свідоцтвом є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «Miss World Limited»; · перелік послуг 41 класу МКТП, наведений у свідоцтві України [NUMBER] від 25 лютого 2008 року, не містить послуг, стосовно яких знак «Little Miss World» за вказаним свідоцтвом є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням «Miss World Limited»; · відсутні підстави вважати, що позначення «Little Miss World» (комбіноване) за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року та/або позначення «Little Miss World» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 25 лютого 2008 року є такими, що можуть ввести в оману щодо особи, яка надає послуги, щодо наведеного у цих свідоцтвах переліку послуг 41 класу МКТП (т. 2, а.с. 191-211). Оцінюючі Висновки, що містяться в матеріалах справи, суд вважає за можливе покласти в основу рішення Висновок експерта № 92/14 за результатами судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 жовтня 2014 року, що проводився в межах розгляду зазначеної цивільної справи. Судова експертиза проводилась на підставі ухвали суду відповідно до Закону України «Про судову експертизу» атестованим експертом [PERSON], експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Перед експертом були поставлені питання, які узгоджені в судовому засіданні, експерт мав у своєму розпорядженні всі матеріали справи. При проведенні судової експертизи на запит експерта надавались додаткові матеріали, необхідні для повного дослідження питань, визначених ухвалою суду. Висновок судової експертизи містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. За ініціативою суду в судове засідання була викликана та допитана експерт [PERSON], яка проводила експертне дослідження за ухвалою суду. Експерт докладно та обґрунтовано надала відповіді на всі поставлені питання учасників судового розгляду та суду і підтвердила наданий експертами висновок. Зазначила, що при проведенні експертизи на її клопотання були надані матеріали необхідні для дачі висновку. Сумніву в наданому висновку вона не має та підтримує його. Суд вважає, що Висновок № 551 повторної судової експертизи обєктів інтелектуальної власності від 04 червня 2013 року, на який посилається сторона відповідача не спростовує висновок судової експертизи від 30 жовтня 2014 року, оскільки при його проведенні використовувались не всі документи та матеріали, що приймала до уваги експерт [PERSON] У іншому (третьому) Висновку експерта № 10 від 17 листопада 2008 року також йдеться про те, що свідоцтво України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року фактично в порівнянні зі свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 16 травня 2005 року порушує права позивача, оскільки є схожим настільки, що його можна сплутати та може ввести в оману щодо особи, яка надає послуги. З урахуваннях викладеного у Висновках та допиту експерта, яка має фахову підготовку в даній області знань, суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги Компанії «Місс Ворлд Лімітед» до [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15 січня 2007 року, власником якого є [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. З урахуванням задоволення вимоги про визнання недійсним свідоцтва, підлягає задоволенню і вимога про зобовязання внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, яка є похідною від первинної вимоги. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та вини осіб, що порушили права позивача, на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] підлягають понесені судові витрати.

Outcome: approved