Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

18 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON]. [INFO], [NUMBER], що зареєстрований за адресою: вул. Кілійська. буд. 2/1, ж/м Чорноморка 2, с. Мізікевича, Одеська обл. на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], що зареєстрована за адресою: [INFO]. м. Одеса, 65089 аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.. 00 коп. щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненню нею повноліття, а саме до 04 грудня 2027 року. Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування заявленого \~позову позивачка посилається на те, що вона перебувала в шлюбних стосунках з відповідачем, в період яких народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 19.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволені, зазначающи, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала частково, а саме повідомила, що її довіритель має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 - 2700 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Величко) [PERSON], про що було складно актовий запис № 647. В період даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] 1-ЖД № 202020, виданим 08 грудня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Подружні стосунки між сторонами не склались в результаті чого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2011 року, справа № 2-6133/11, шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Величко) [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу донька сторін [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою м. Одеса, вул. Ак. Вільямса буд. 56к.2 кв. 39, про що свідчить довідка з місця мешкання про склад сімї та реєстрацію № 2142 від 11.10.2018 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати свою дитину. Однак, повіністю погодитись з вказаними твердженнями суд не може, так як представником відповідача у судовому засіданні були надані докази добровільного перерахування [PERSON] грошових коштів на утримання дитини за січень та лютий 2019 року у розмірі 2000 та 2400 гривень. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При ухваленні рішення по справі суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, на даний час офіційних доходів не має та пенсію не отримує, що підтверджується довідкою Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 26.11.2018 року та довідкою Головного управління ДФС в Одеській області від 12.12.2018 року. Проте, сам відповідач зазначає, що тривалий час працював за кордоном та як вбачається з матеріалів справи 20.07.2017 року між ним та ТОВ «КАДАРР-КАМАНІНА» було укладено договір № 1-16-7/44 купівлі-продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна , а саме на самостійну однокімнатну квартиру будівельний номер 1-16-7. Розташовану на 16 поверсі житлового комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-оздоровчого призначення і підземним паркінгом «Сорок четверта Жемчужина», за адресою м. Одеса, вул. Каманіна, 16-а приблизною площею 39, 88 кв.м. Суд вважає, що позивач має можливість та повинен утримувати свою неповнолітню доньку. При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров'я \~ когось \~ із \~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2700 гривень. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. А також з урахуванням того, що позивач не надала доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 704, 80 гривень покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial