Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

\~ 18 вересня 2018 року позивач [PERSON], через свого представника [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності в порядку спадкування належить будинок № 23 по вул. Пушкіна в с. Шевченкове Глухівського району Сумської області. За вказаною адресою зареєстрована також відповідач, яка не проживає у даному будинку з 2014 року, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню будинку. Перешкод у користуванні будинком позивач не чинила. Просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком № 23 по вул. Пушкіна в с. Шевченкове Глухівського району Сумської області. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, також просить долучити до матеріалів справи копію заповіту та довідку Березівської сільської ради (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалась та не повідомила суд про причини неявки у судове засідання. Відзив на позовну заяву не надала. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку № 23, по вул. Пушкіна в с. Шевченкове Глухівського району Сумської області (а.с. 7, 29, 30). У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], що вбачається з відповіді Березівської сільської ради від 24.09.18 р. № 07-30/1373, що надана на запит суду, місце реєстрації [PERSON] вказано Сумська область, Глухівський район, с. Шевченкове, вул. Пушкіна, буд. 23 (а.с. 16). Із копії довідки виданої в.о. старости с. Шевченкове від 11.09.2018 р за № 03-04/3/631 (а.с. 11) вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з серпня 2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 Житлового кодексу\~УРСР (далі \~ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. У ч. 1\~ст. 156 ЖК УРСР\~вказано, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 156 ЖК України,\~до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство. Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого її належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатила при поданні позовної заяви в сумі 704,80 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved