Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

19.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.08.1973 року під час обслуговування бойової техніки, в результаті вибуху, отримав відрив лівого передпліччя. Первинна хірургічна обробка, гемотраузхіі, антибіотики, загальнозміцнюючий, фізіотерапічне лікування. Був протезован. У [PERSON] розвинувся дискомфорт, відчуття здавлення в перекардіальній області, що супроводжується помірним серцебиттям, що виникає при ходьбі до 800 метрів, курирується в спокої, тяжкість в голові, іноді запаморочення, дискомфорт по ходу хребта переважного грудного відділу, болі в колінних суглобах посилюються до кінця дня. Головні болі, розпирає в тім`яно- потиличної області, двоїння предметів при погляді вниз, запаморочення типу похитування, миготіння мушок перед очима, забудькуватість, болі в ШОП, обмежений обсяг рухів, загальна слабкість. Після проведення лікування зазначених поранень стан його здоров`я не покращився та він вимушений тривалий час знаходитися на лікарняних, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. У зв`язку з отриманням зазначених поранень був звільнений з лав Збройних сил за станом здоров`я, йому встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби. Від отриманих травми у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров`я. У зв`язку з цим, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування. Вважає, що у зв`язку з отриманням поранень під час захисту Вітчизни та отриманням інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби, йому завдана моральна шкода в розмірі 100000,00 грн. Оцінюючи завдану йому моральну шкоду виходить з тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров`я. На підставі викладеного, просить суд стягнути з Міністерства оборони України на його користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.. Позивач у судове засідання не з`явився, довірив свої інтереси представляти [PERSON] , який позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача Міністерства оборони України Леонов В.М. заперечував проти позову, вважає, що відсутні підстави для його задоволення. Надав до суду письмові заперечення та додатково в судовому засіданні пояснив, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено соціальне забезпечення військовослужбовців у разі встановлення інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, шляхом виплати грошової допомоги, яку позивач отримав. Спеціального закону з визначення порядку та умов відшкодування завданої моральної шкоди законодавцем не прийнято. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вчинення Міністерством оборони України винних дій щодо позивача та наявність причинного зв`язку між такими діями та моральною шкодою, як і відсутні докази завдання позивачеві моральної шкоди. \~Суд,заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що [PERSON] проходив військову службу в складі Збройних Сил СРСР та був звільнений за станом здоров`я з військової служби 05.10.1973 року лікарською комісією при 301 окружному військоматі військового госпіталю (а.с. 8-9). 02.11.1995 року [PERSON] була повторно встановлена ІІ група інвалідності в зв`язку з хворобою, яка пов`язана з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АА № 094780, виданою повторно (а.с. 10). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, первинно [PERSON] інвалідність була встановлена в 1973 році, одразу після отримання поранення, але інвалідність встановлювалась на певний строк, останній раз була встановлена друга група інвалідності безстроково саме 1995 року. На теперішній час надати документи, які підтверджують\~ первинне встановлення інвалідності не можливо. Позивач в обґрунтування свої позовних вимог посилається\~ на ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку, який набув чинності\~ 20.12.1991 року. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 р.\~ спори\~\~ про\~\~ відшкодування\~\~ заподіяної фізичній\~\~ чи\~\~ юридичній\~\~ особі\~\~ моральної\~ (немайнової)\~ шкоди розглядаються у випадках, коли\~ право\~ на\~ її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції чи спеціальним\~ законодавством, яке регулює ці правовідносини. А пунктом 5 цієї постанови\~ передбачено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими\~ актами,\~ введеними\~ у\~ дію\~ в\~ різні\~ строки,\~ суду необхідно\~ в\~ кожній\~ справі\~ з`ясовувати\~ характер\~ правовідносин сторін\~ і\~ встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при\~ даному\~ виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт,\~ що\~ визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. В судовому засіданні встановлено, що позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності ще в 1973 році, тобто до набрання чинності ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», коли діючим законодавством України взагалі не передбачалось регулювання правовідносин з відшкодування моральної шкоди.\~ У зв`язку з цим суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог через їх необґрунтованість.

Outcome: dismissed