Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

19.05.2021 позивач [PERSON] звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача Кобеляцького ПМСД, співвідповідача головного лікаря Кобеляцького ПМСД, третя особа на стороні відповідача: Кобеляцьке відділення Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої здоров`ю позивача. Розпорядженням голови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.05.2021 № 3 на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України цивільну справу передано Козельщинському районному суду Полтавської області у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи після задоволення відводів (самовідводів). 07.06.2021 справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області та у цей же день у порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області. У зв`язку з відпусткою головуючої судді з 05.07.2021 по 23.07.2021 справу призначено до розгляду на 03.08.2021. 03 серпня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області відкладено судове засідання на 18 серпня 2021 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача - Андрейка О.Т. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивача - [PERSON] про проведення онлайн трансляції судового засідання. 18 серпня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області відкладено судове засідання на 08 вересня 2021 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про виклик свідка. 08 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду було оголошено перерву у судовому засіданні на 23 вересня 2021 року у зв`язку з неявкою свідка [PERSON] 23 вересня 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 20 жовтня 2021 року. Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів. Задоволено частково клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про залучення у якості третьої особи на стороні відповідача мережу аптек Айлант ЛТД, виклик у якості свідка директора «Айлант ЛТД» [PERSON] та витребування доказів у ПП «Айлант ЛТД». Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Айлант ЛТД». Витребувано у ТОВ «Фірма Айлант ЛТД» копії рецептів № 1345, 1346 від 14.08.2020, виписаних КНП «КОБЕЛЯЦЬКИЙ ЦЕНТР ПМСД» пацієнту [PERSON] . У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про накладення штрафу на свідка та головного лікаря КНП «КОБЕЛЯЦЬКИЙ ЦЕНТР ПМСД» [PERSON] 20 жовтня 2021 року судове засідання було відкладено на 03 листопада 2021 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в Козельщинському районному суді Полтавської області. 03 листопада 2021 року судове засідання було відкладено на 08 грудня 2021 року у зв`язку з відсутністю технічної можливості у Кобеляцькому районному суді Полтавської області для проведення відеоконференції з Козельщинським районним судом Полтавської області. У позовній заяві позивач (з урахуванням уточнень - т.с. 1 а.с. 201-203) просив: 1) визнати незаконними та протиправними дії [PERSON] , яка 12.10.2020 відмовилася виписувати йому пільгові рецепти на придбання ліків метилпреднізолон, сорбілакт, реосорбілакт; 2) стягнути з Кобеляцького відділення Державного казначейства України кошти у сумі 627 грн 65 коп. за завдану позивачеві матеріальну шкоду та 17 тисяч гривень за завдану позивачеві моральну шкоду [PERSON] , яка 12.10.2020 не виписала позивачеві пільгові рецепти на придбання ліків. Також просив стягнути 60 гривень за виготовлення ксерокопій додатків до позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він хворіє невиліковною тяжкою хворобою, є інвалідом ІІ групи. Згідно постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 Кобеляцьким ПМСД йому повинні надаватися рецепти на деякі ліки з 50 % знижкою. 12.10.2020 [PERSON] відмовилася виписувати пільгові рецепти матері позивача [PERSON] та батькові позивача [PERSON] . На підтвердження наведеного позивачем надано відеозапис та витяг із газети «Ехо». Позивач стверджував, що у той день 12.10.2020 у нього відбулося загострення хвороби, й йому потрібно було ставити крапельниці препаратами сорбілакт та реосорбілакт. Відповідач [PERSON] відмовилася виписувати позивачеві рецепти, пояснивши це метою економії бюджетних коштів. Ліки по пільгових рецептах позивач отримував у філії мережі аптеки Айлант ЛТД. Як наслідок позивач змушений був купувати названі ліки за повну вартість, та ним було за власні кошти придбано сорбілакт, реосорбілакт та метилпреднізолон на загальну суму 627 грн 65 коп, які позивач вважає своїми збитками. Зазначав також, що внаслідок протиправних та незаконних дій [PERSON] у нього загострилася хвороба, й він не зміг купити інші ліки та продукти харчування. Уважає, що [PERSON] порушила його конституційні права на охорону здоров`я з метою створення позивачеві перешкод в отриманні ефективного лікування, завдання шкоди здоров`ю та якості життя та отримання своєчасної якісної медичної допомоги, внаслідок якого йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 627,65 грн та моральну шкоду, яку позивач оцінив у 17000,00 грн. При нормативному обґрунтуванні позову посилався на ПКМУ від 17.08.1998 № 1303, ст. 23 та 1167 ЦК України. Крім того, 08.12.2021 безпосередньо перед судовим засіданням електронною поштою позивач надіслав до суду доповнення до обґрунтування позовних вимог в частині обґрунтування розміру завданої шкоди, посилаючись на методику визначення розміру відшкодування моральної шкоди [PERSON] та долучення до матеріалів справи копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого на підтвердження діагнозу та отриманого стаціонарного лікування, а також рекомендацій для продовження амбулаторного лікування. У судових засіданнях представник позивача надав пояснення аналогічні тим, що викладені по тексту позовної заяви. Окрім того, додатково повідомив, що медичні препарати (сорбілакт, реосорбілакт, метилпреднізолон) позивачеві призначила лікар ще три роки тому назад й їх треба приймати періодично на постійній основі, так як хвороба, якою хворіє позивач носить автоімунний характер та є невиліковною. Стверджував, що ліки, зазначені у позовній заяві, мають забезпечуватися на пільговій основі, оскільки зареєстровані в Україні. Відповідачі помилково посилаються на Національний перелік лікарських засобів, оскільки такий стосується тільки безкоштовних ліків. Потреба у забезпеченні позивача саме такими лікарськими засобами підтверджується відповідними виписками, а також тим, що раніше рецепти на такі ліки вже виписувалися сімейним лікарем, та позивач зміг придбати такі ліки у аптечній мережі. На думку представника позивача, якби такі ліки (сорбілакт та реосорбілакт) взагалі не підлягали продажу за пільговими рецептами, як стверджували відповідачі, то в аптеці не здійснили б їх продаж. Відсутність денного стаціонару, як аргумент відповідача, не є підставою для відмови у виписці пільгових рецептів пацієнту, який потребує лікування такими медичними засобами. Факт звернення саме до головного лікаря, а не до сімейного, відповідаючи на питання головуючої судді, пояснив тим, що сімейний лікар без дозволу головного лікаря жодного рецепту не виписує, усі призначення та пільгові рецепти виписуються виключно з дозволу головного лікаря. Щодо режиму лікування позивача 12.10.2020 - факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні заперечував. Уважав, що відповідач постійно відмовляє позивачеві у виписуванні рецептів на пільгові ліки через конфлікт з головним лікарем [PERSON] та помсту з її боку. Відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради (надалі - відповідач 1) з заявленими до нього позовними вимогами не погодився та 01.07.21 подав відзив на позовну заяву, у якій просив суд відмовити позивачеві у повному обсязі у задоволенні позовної заяви до КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» . В обґрунтування відзиву відповідач зазначав, що обсяг видатків, що проводяться з обласних та місцевих бюджетів на соціальний захист і соціальне забезпечення, визначається відповідними місцевими органами влади при формуванні та затвердженні місцевих бюджетів, тобто забезпечення ліками окремої категорії осіб за рецептами лікарів віднесено до компетенції органів виконавчої влади за місцем проживання таких громадян. Гр. [PERSON] визнаний особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, відповідно до наказу МОЗ від 19.03.2018 № 503 «Про затвердження Порядку вибору лікаря, який надає первинну медичну допомогу, та форми декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу» з 04.02.2020 заключив декларацію з лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] , при зверненні до якої позивачеві виписувалися рецепти на забезпечення пільговими медикаментами для амбулаторного лікування за призначенням обласного проктолога у межах виділених коштів. Факт виписки рецептів на пільгові ліки зафіксовано було у медичній карті амбулаторного хворого [PERSON] та у журналах реєстрації виписки пільгових рецептів. Відповідач стверджував, що за період з 01.09.2020 по 22.12.2020 сума, що підлягає компенсації для пацієнта [PERSON] , склала 6576,19 грн. Щодо відмови виписати рецепти на препарати сорбілакт та реосорбілакт, то відповідач пояснив, що такі препарати застосовують внутрішньовенно струйно або крапельно під контролем показників кислотно-лужного стану та електролітів крові, а також функціонального стану печінки під наглядом лікаря в умовах стаціонару, а відпуск лікарських засобів на пільгових умовах провадиться аптеками за рецептами, виписаними сімейними лікарями, у разі амбулаторного лікування відповідно до ПКМУ від 17.08.1998 № 1303, медикаменти ж для стаціонарного лікування сімейний лікар не виписує. Отже, оскільки [PERSON] станом на 12.10.2020 був забезпечений ліками по пільговим рецептам, на виконання постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» відповідно до додатку № 1 до цієї постанови, а медичні препарати, які вимагав позивач, застосовуються в умовах стаціонарного лікування, і [PERSON] у цей час знаходився на стаціонарному лікуванні у проктологічному відділенні м. Полтави, то позовні вимоги, на переконання відповідача, є необґрунтованими та безпідставними, а позовна заява задоволенню не підлягає. При нормативному обґрунтуванні відзиву відповідач посилався на ПКМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», п. 3 ст. 32, п. 22 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ПКМУ від 10.03.2017 № 181 «Про затвердження Порядку та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування вартості лікарських засобів для лікування окремих захворювань», ПКМУ від 17.03.2017 № 152, ст. 90, 91 Бюджетного кодексу України, Порядок надання первинної медичної допомоги, затверджений наказом МОЗ України від 19.03.2018 № 504. У поясненнях, що надавалися у судових засіданнях, головний лікар [PERSON] додатково посилалася на ПКМУ від 25.03.2009 № 333, наказ МОЗ України від 13.06.2005 № 271; від 11.02.2016 № 90. У судових засіданнях представник відповідача КНП «Кобеляцький центр ПМСД» та відповідач - головний лікар КНП «Кобеляцький центр ПМСД» [PERSON] (надалі - відповідач -2) надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві. Додатково зазначила, що усі препарати, які призначаються при захворюванні «неспецифічний виразковий коліт», яким хворіє позивач, визначені у клінічному протоколі, затвердженому наказом від 13.06.2005 № 271. Без призначення вузьких спеціалістів сімейний лікар не має право виписувати пільгові рецепти, а позивач такого призначення не мав. Сімейний лікар має право виписувати рецепти виключно при амбулаторному лікуванні хворого. Денний стаціонар не входить до сімейної медицини. У той день, коли [PERSON] вимагав виписати пільгові рецепти, його син (позивач) перебував на стаціонарному лікуванні у обласній лікарні. Цей факт відомий з медичної інформаційної системи. Амбулаторно у цей час нагляд лікаря не може бути забезпечено. Неможливо одночасно перебувати на лікуванні у двох різних медичних закладах, які фінансуються за різними системами. Стверджувала, що Національний перелік основних лікарських засобів не містить у собі таких препаратів як сорбілакт та реосорбілкат. Метилпреднізолон до Переліку входить, й тому рецепт на нього виписувався позивачеві. Також пояснила, що раніше сорбілакт та реосорбілакт були виписані позивачеві неправомірно сімейним лікарем під тиском батька позивача [PERSON] , який постійно конфліктує з лікарями та їм погрожує. Позивач не надав консультаційне заключення від лікаря-гастроентеролога як цього вимагають галузеві стандарти. Тільки лікар може визначити, які саме ліки потрібні пацієнту, а не він сам. Крім того, пояснила, що за інструкціями «сорбілакту» та «реосорбілакту» захворювання, яким страждає позивач, не входить до переліку захворювань, що показані за інструкціями. 12.10.2020 представник позивача прийшов за рецептами без консультативних заключень вузьких фахівців та безпідставно вимагав виписати рецепти його синові. На думку, відповідача та представника відповідача проблема полягає у тому, що позивач бажає отримувати пільгові рецепти без призначення вузьких спеціалістів (гастроентерологів, проктологів) по старій виписці. Щодо механізму виписки рецептів пояснила, що пільгові рецепти не виписуються, якщо відсутнє фінансування, так як у такому випадку аптека не може здійснити відпуск ліків. Третя особа Управління Державної казначейської служби України представника у судове засідання не направила, належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, з позовними вимогами не погодилася, подала пояснення по справі, у яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області у повному обсязі. В обґрунтування власної позиції третя особа пояснила, що правовідносини сторін виникли з-підстав відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу діями КНП «Кобеляцького центру ПМСД», який є одержувачем бюджетних коштів Кобеляцької міської ради, та якому відкрито рахунок в управлінні казначейства для здійснення видатків, передбачених бюджетною програмою. У зв`язку з цим матеріальну шкоду (у разі її доведення позивачем) необхідно стягнути саме за рахунок бюджетних асигнувань КНП «Кобеляцький центр ПМСД». Третя особа зазначала у своїх поясненнях, що позивачем не надано жодного доказу для підтвердження факту заподіювання моральної шкоди, а саме: розміру шкоди, причинний зв`язок цієї шкоди з неправомірними діями заподіювача шкоди, розрахунок щодо суми визначення моральної шкоди, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» є обов`язковим у даній категорії справ. Надані докази і фактичні обставини справи, на думку третьої особи, не дають обґрунтованих підстав уважати, що позивачу завдано моральну шкоду, та позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також не зазначено, з яких саме міркувань позивач виходить при визначенні розміру шкоди у сумі 17000,00 грн, що суперечить вимогам розумності та справедливості, а тому відсутні підстави для задоволення позову. При нормативному обґрунтуванні власної позиції третя особа посилалася на ст. 19 Конституції України, ст. 1173, 1174, 1176, 1167, 1172, 23 ЦК України, п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 80, 81, ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Представник третьої особи ТОВ «Фірма Айлант ЛТД» у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Власну правову позицію щодо предмету спору третя особа не висловила, пояснення не надала. На виконання ухвали суду направила копії рецептів від 14.08.2020 № 1345, 1346. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Аналізуючи обставини цього спору, доводи його учасників суд дійшов висновку, що спірними у цьому провадженні є такі ключові питання: 1)чи має право позивач на пільгове забезпечення ліками, зокрема такими медичними препаратами: сорбілакт, реосорбілкат, метилпреднізолон; 2)чи є право позивача на забезпечення такими препаратами порушеним з боку відповідача (1) КНП «Кобеляцький центр ПМСД» та з боку відповідача (2) головного лікаря КНП «Кобеляцький центр ПМСД» Коломієць Любов Афанасіївни; 3)якщо перші дві відповіді на питання ствердні, то: чи підлягає право позивача захисту тими способами, що їх обрав позивач, а саме: 1) шляхом визнання незаконними та протиправними дій відповідача-2, що полягали у відмові виписати позивачеві пільгові рецепти; 2) шляхом стягнення з третьої особи: Управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області матеріальної шкоди у розмірі 627,65 грн та моральної шкоди у розмірі 17000,00 грн, завданої позивачу діями відповідача 2. Вирішуючи зазначені питання, суд встановив таке. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, що встановлено на підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 713713, копія якого міститься у матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 4). Позивачем підписано декларацію з сімейним лікарем КНП «Кобеляцький центр ПМСД» [PERSON] , що підтвердили й позивач у судовому засіданні, й відповідач -1 у відзиві. Позивач має хронічне автоімунне захворювання (неспецифічний виразковий коліт), яке потребує постійного та систематичного лікування, що не заперечували ані позивач, ані відповідачі. При зверненні до сімейного лікаря позивачеві періодично виписувалися рецепти на пільгове забезпечення медикаментами для амбулаторного лікування за призначенням обласного проктолога у межах виділених коштів. Факт виписки пільгових рецептів на ліки з оплатою їх вартості 50 %, у тому числі метилпреднізолон (19.10.2020, 29.10.2020, 04.11.2020, 24.11.2020, 15.12.2020, ), реосорбілакт, сорбілакт (14.08.2020) зафіксовано у медичній карті амбулаторного хворого [PERSON] (а.с. 153-154, 157-159) та у журналах реєстрації виписки пільгових рецептів (т.с. 1 а.с. 77-82). Судом також встановлено, що позивачеві виписувалися рецепти № 1346 та 1345 14.08.2020 на лікарські засоби сорбілакт та реосорбілакт, що підтверджується копією медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с. 131-133, 157-159), копією сторінки Журналу реєстрації виписки пільгових рецептів (а.с. 153 -154) та копією рецептів від 14.08.2020 № 1345, № 1346 (т.с. 1 а.с. 223-224). За фактом виписки пільгових рецептів на сорбілакт та реосорбілакт відносно сімейного лікаря [PERSON] проведено службове розслідування (т.с. 1 а.с. 228) та наказом головного лікаря КНП «Кобеляцький ПМСД» від 17.09.2021 № 63А вказано на порушення вимог нормативних документів - ПКМУ від 17.08.1998 № 1303, від 25.03.2009 № 333, наказу МОЗ України від 13.06.2005 № 271 щодо виписки пільгових рецептів на медикаменти з оплатою 50 % хворому [PERSON] (т.с. 1 а.с. 228 (на звороті) -229). Під час службового розслідування встановлено, що хворий [PERSON] , 1997 року народження, хворіє з дитинства, діагноз: неспецифічний виразковий коліт з тотальним ураженням кишківника, щорічно лікується у проктологічному відділенні ПОКЛ. Постійно приймає підтримуючу терапію амбулаторно. Сімейний лікар Кобеляцької АЗПСМ [PERSON] , під наглядом якої перебуває хворий, для амбулаторного лікування виписує хворому пільгові рецепти на медикаменти відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» та постанови КМУ від 25.03.2009 № 333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення»,

Outcome: dismissed