Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

18.10.2019 позивачка звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 27 лютого 2018 року Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №17. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27 лютого 2018 року сторони перебувають у шлюбі, проте шлюбні стосунки припинено. Сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на життя, тому спільне подружнє життя не склалося, почуття любові та взаємоповаги втрачене. Збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки. Провадження у справі відкрито 28 жовтня 2019 року суддею Лизенко І.В. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також не з`явився в підготовче судове засідання, у письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 27 лютого 2018 року між сторонами зареєстровано шлюб Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що свідчать записи у свідоцтві про шлюб (а.с. 9). Сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с. 6). Сторони та дитина проживають в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved