Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

18.06.2021 року до суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у частці в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала у незареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї і знаходиться на її повному утриманні. Син є дитиною-інвалідом підгрупи «А». Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] з`явився, позов визнав частково. При визначенні розміру аліментів просив врахувати, що не працює та не має доходу, проживає за рахунок домашнього господарства. Хворіє гепатитом В. На його утриманні перебуває мати пенсійного віку. За ним на праві власності не зареєстровані транспортні засоби. Суд, вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Селищенської сільської ради 11.06.2021 року (а.с.6). [PERSON] є дитиною-інвалідом підгрупи «А» згідно медичного висновку №32 про дитину-інваліда віком до 18 років від 04.10.2017 року (а.с.5). Згідно висновку Черкаської міської інфекційної лікарні Черкаської міської ради відповідач [PERSON] хворіє хронічним вірусним гепатитом В (а.с.16-17). При ухваленні рішення у справі суд враховує, що в Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до\~ ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~ 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180\~СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина сторін є інвалідом підгрупи «А» та стан здоров`я відповідача, який має діагноз хронічний вірусний гепатит В. Твердження відповідача, що він не працює та не має джерела доходу не відноситься до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Доказів, що на утриманні відповідача перебуває мати пенсійного віку не надано. Право вибору стягнення аліментів у частці або в твердій грошовій сумі в даному випадку виключно належить позивачці, оскільки саме з нею проживає дитина. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у частці в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1.ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 18.06.2021 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на утримання дитини за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Позивач [PERSON] \~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~подачі даного\~позову до\~суду відповідно\~до п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI. Згідно ч.6\~ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 908 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial