Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

18 березня 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд визначити порядок користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], наступним чином: виділити позивачу у користування суміжні кімнати, розміром - 16,7 кв.м. та 9,2 кв.м.; виділити відповідачу у користування - кімнату 10,4 кв.м.; кухню 7,5 кв.м., вану кімнату 2,0 кв.м., вбиральню 1,1 кв.м., коридор 4,7 кв.м., вбудовану шафу 0,3 кв.м., балкон 8,6/4,3 кв.м. - залишити в загальному користуванні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він після смерті свого батька прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], таким чином він є власником 2/3 частини вказанної квартири. На даний час між позивачем та відповідачем, як співвласниками спірної квартири виник спір, щодо порядку користування спірною квартирою. Тому, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити та визначити порядок користування спірної квартири. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Спірна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1997 року належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності /а.с.5/. Згідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі [PERSON] помер 12.02.2015 року /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини кваритири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] /а.с.8/. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником 2/3 чатини квартири [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно до технічного паспорту, спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, розміром 10,4 кв.м., 16,7 кв.м., 9,2 кв.м., кухні розміром 7,5 кв.м., ваної кімнати розміром 2,0 кв.м., вбиральні розміром 1,1 кв.м., коридору розміром 4,7 кв.м., вбудованої шафи розміром 0,3 кв.м., балкону розміром 8,6/4,3 кв.м., загальна площа квартири складає 56,2 кв.м., житлова площа квартири складає 2,5 кв.м. /а.с.9-10/. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У відповідності до вимог ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За викладених обставин суд доходить висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати питання про їх відшкодування сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved