Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

19 вересня 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2018 року позов залишено без руху, а позивачеві запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 2, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 03 жовтня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Зазначені матеріали передані в провадження судді канцелярією суду 04 жовтня 2018 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року, вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання доньки, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року (а.с. 5). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На теперішній час сторони проживають окремо, позивач [PERSON] проживає разом зі своєю малолітньою донькою (а.с. 12), займається її вихованням та утриманням, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини,стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Донька сторін [PERSON] малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON]. У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки позивачем до суду надано довідку про доходи відповідача за період з червня 2018 року по серпень 2018 року включно, з якої вбачається що заробітна плата [PERSON] (нарахована без вирахування податків) становить 32 529 гривень 75 коп. (а.с. 6). При цьому, заявлена позивачем сума до стягнення у розмірі 5 000 гривень на місяць становитиме значну частину від заробітку (доходу) відповідача, що є порушенням права відповідача на достатній рівень життя. Крім цього, відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1 559 гривень. Таким чином, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір доходів відповідача, рівний обов'язок батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 2 000 гривень щомісячно об'єктивно обґрунтованим, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення доньки батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 19 вересня 2018 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial