Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

17.12.2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В позові зазначено, що позивач та відповідач з 15.01.2011 року по 30.01.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач покинув позивача із дитиною, через два місяці після народження дитини, взагалі зник із їхнього життя. З того часу вихованням сина не займається, не піклується про нього, життям дитини не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Наразі [PERSON] має нову родину та іншу дитину. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2012 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 917 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2012 року і до його повноліття. Але рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2012 року було змінено рішення суду першої інстанції та зменшено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 600 грн. щомісячно. Проте відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує. Малолітній [PERSON] потребує періодичного медичного обстеження та лікування у лікаря-психіатра, кожного разу у позивача виникають складнощі зі встановленням місцезнаходження відповідача та отриманням у нього, як у батька дитини згоди на психіатричний огляд, який є необхідним для сина в силу стану його здоров`я. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Представник позивача адвокат Безугла А.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Також представник позивача пояснила, що рішення суду щодо стягнення аліментів з [PERSON] не виконується у зв`язку зі зміною місця проживання відповідача, та не можливістю на теперішній час встановити його місцезнаходження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С., яка діє на підставі довіреності № 01/03-20/03636 від 21.12.2019 року, в судове засідання не з`явилась , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення можу бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Як зазначено в позові, відповідач постійно та систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він до теперішнього часу вихованням сина не займається, не піклується про нього. Відповідач не має ніякого наміру та бажання спілкуватися з дитиною. Він повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини навіть не цікавиться її життям. [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина, та не бере участі у додаткових витратах на його утримання. Згідно копії педагогічної характеристики №01-23/515 Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 77 від 29.11.2019 року за період навчання [PERSON] в ЗОШ № 77 [PERSON] починаючи з 04.04.2019 року до школи не з`являвся, не телефонував вчителю, не цікавився і не долучався до навчально-виховного процесу свого сина (а.с.14). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2013 року, [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.9). З копій медичних довідок вбачається, що з дитиною [PERSON] , [INFO] , на огляд завжди приходить мати, вона займається його вихованням та доглядом (а.с.16,17). Спеціалістами відділу по Заводському районну служби (управління) у справах дітей було відвідано за місцем проживання батька дитини - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте вдома нікого не було, на залишене запрошення з`явитися до відділу на бесіду та на засідання комісії з питань захисту прав дитини батько не відреагував (а.с.52). Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання малолітнього [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 24.01.2020, встановлено, що дитина разом з матір`ю [PERSON] та цивільним чоловіком матері - [PERSON] мешкає у будинку, який складається з чотирьох кімнат, ванної, окремої літньої кухні, туалет на вулиці. У будинку пічне опалення, водо- та енергопостачання. У дитини є окрема кімната, в якій наявні: стіл, ліжко, крісло, шкільне приладдя, в наявності всі необхідні речі, одяг та речі особистої гігієни. Інші кімнати обладнані необхідними меблями та побутовою технікою (а.с. 51). Питання щодо стану виконання батьком своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 06.02.2020 року за участю матері [PERSON] (а.с.49-50). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що давно знає позивача та відповідача. Вона кожні вихідні приходить у гості до [PERSON] , її дочка дружить із [PERSON] . [PERSON] сама виховує сина, батько із самого народження сина не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги, на свята та дні народження не приходить. Хоча й [PERSON] є її сусідом, проте останній раз вона його бачила приблизно 7 років тому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач по справі її подруга. Вона приблизно 1 раз у три дні буває у гостях у [PERSON] яка сама виховує сина - [PERSON] , 2011 року народження. Із батьком дитини свідок не знайома і жодного разу його не бачила, оскільки він не приймає участі у вихованні сина, не відвідує його та не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Згідно з принципом 2 вказаної Декларації дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Положеннями ч.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання, зокрема спору про позбавлення батьківських прав, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього - [PERSON] , [INFO] (а.с.48). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved