Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

17 грудня 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб з ним, зареєстрований 2 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 41. Позивач посилалася на відсутність взаєморозуміння, систематичні сварки, що виникали в сім'ї, внаслідок чого з 5 грудня 2013 року остаточно припинено спільне проживання з відповідачем та сімейні стосунки, які не може бути відновлено. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. У судовому засіданні позивачка просила розірвати шлюб, пославшись на зазначені у позовній заяві обставини та переконаність у неможливості подальшого збереження шлюбу, оскільки це не відповідає її інтересам та інтересам дитини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до справи, [PERSON], який народився [INFO] в с. Бенівка Чорнобильського району Київської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Славутичі Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 2 червня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 41. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, яка долучена до справи. Згідно довідки ф. 3 подружжя спільно не проживає, дитина проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що на час звернення до суду та вирішення справи сімейні відносини між подружжям внаслідок систематичних сварок через відсутність взаєморозуміння та психологічну несумісність фактично повністю припинені і подружжя не бажає їх відновити. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона залишається проживати з матір'ю. Питання участі батька в утриманні та вихованні дитини вирішуватиметься за домовленістю батьків або в судовому порядку за наявності спору. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За правилом частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що взаємні права та обов'язки подружжя не виконує, взаємовідносини, що склалися між подружжям, не притаманні сім'ї і не відповідають її інтересам, в т. ч. інтересам дитини. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин суд не вбачає. За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги достатньо обгрунтованими, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Судові витрати по оплаті судового збору за подання позивачем позовної заяви на суму 229 грн. 40 коп. за правилами ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved