Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

18 жовтня 2016 року представник позивачки звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідачів, предметом позову є нерухоме майно яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що в 19 вересня 2016 року позивачка будучи власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями загальна площа 276.4 кв.м., житлова 106 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0.0918 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5123755800:02:005:0892, яка розташована за вищевказаною адресою (далі по тексту спірне нерухоме майно) належним чином дізналась, що державним реєстратором Овідіопольської райдержадміністрації була здійснена безпідставна та неправомірна державна реєстрація спірного нерухомого майна за Банком, який був визначений як власник нерухомого майна, а тому позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати: рішення державного реєстратора №1057430 від 21.03.2013 року про державну реєстрацію права власності за АТ «Місто Банк» на земельну ділянку площею 0,918 га., за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер:5123755800:02:005:0892; рішення державного реєстратора №1058048 від 21.03.2013 року про державну реєстрацію права власності за АТ «Місто Банк» на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , (а.с.2-4,57, 81-82). Під час судового розгляду представник позивачки фактично наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач райдержадміністрація, копію позову та матеріали до нього отримала, відзив в порядку ст. 178 ЦПК України не направила, просить суд розглянути справу без їх участі. Відповідач банк, копію позову та матеріали до нього отримали, направили відзив в порядку ст. 178 ЦПК України з якого видно, що в позові необхідно відмовити. рух справи 24 жовтня 2016 року судом першої інстанції було прийнято рішення про відкриття цивільного провадження. 03 квітня 2017 року судом першої інстанції було прийнято рішення про витребування документів в порядку ст. 137 ЦПК України, щодо реєстрації нерухомого майна. 19 лютого 2019 року судом першої інстанції було прийнято рішення про витребування документів в порядку ст. 84 ЦПК України, після смерті [PERSON] . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. обставини, які встановлені судом 10 квітня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 032-СП/2-23/Ф/840 у сумі 50 000 доларів США із сплатою 15 % річних. 11 квітня 2008 року між банком та [PERSON] , [INFO] , у забезпечення кредитного договору, був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, реєстровий № 231, згідно якого предметом іпотеки було наступне нерухоме майно: -житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями загальна площа 276.4 кв.м., житлова 106 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка, площею 0.0918 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5123755800:02:005:0892, яка розташована за вищевказаною адресою (а.с.16). [INFO] [PERSON] 1953 р.н. - померла. 17 вересня 2010 року позивачка [PERSON] , [INFO] код [NUMBER] отримала Свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, з урахуванням заборони на відчуження на нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 11.04.2008 року (а.с.13). 29 жовтня 2010 року Приморським райсудом міста Одеси в рамках розгляду цивільної справи № 2-1054/10 за позовом ПАТ (АТ) «Місто Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, було прийнято рішення про стягнення з відповідачів, в тому числі з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 155 333.39 грн. у солідарному порядку. Рішення суду є чинним. На час розгляду справи не виконано. 21 березня 2013 року державним ресторатором прав на нерухоме майно РС Овідіопольського РУЮ Одеської області Зінкевич Т.Ю було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 1057430 відносно нерухомого майна у вигляді спірної земельної ділянки. Підставою прийняття даного рішення була заява представника банку від 06.03.2013 року, претензія на суму 504 896.38 грн. на ім`я боржників, в тому числі на ім`я [PERSON] , звіт про оцінку нерухомого майна від 28.02.2013 року, згідно якої вартість земельної ділянки складає 245 585 грн., іпотечний договір від 11.04.2008 року. 21 березня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно РС Овідіопольського РУЮ Одеської області Зінкевич Т.Ю було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 1058048 відносно нерухомого майна у вигляді спірного житлового будинку. Підставою прийняття даного рішення була заява представника банку від 06.03.2013 року, претензія на суму 504 896.38 грн. на ім`я боржників, в тому числі на ім`я [PERSON] , звіт про оцінку нерухомого майна від 28.02.2013 року, згідно якої вартість житлового будинку складає 1 824 850 грн., іпотечний договір від 11.04.2008 року. Позивач просить визнати дії державного реєстратора, щодо реєстрації нерухомого майна неправомірними; та скасувати державну реєстрацію щодо спірного нерухомого майна. Посилаючись на те, що вона є власником нерухомого майна у вигляді земельної ділянки. Спірний житловий будинок не зареєстрований за позивачкою. В ході судового розгляду позивач не надав суду, відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України, належних та допустимих доказів того, які саме норми матеріального права, а саме ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМУ № 703 від 22.06.2011 року «Про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» були порушені з боку державного реєстратора. Здійснивши аналіз доказів, які були надані з боку сторін, суд приходить до висновку, що рішення про державну реєстрацію є формою переходу права власності від однієї особи до іншої, а тому з урахуванням обставин, які встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що рішення про реєстрацію нерухомого майна є угодою між сторонами. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачка відповідно до ст.15,16 ЦК України звернулась до суду не в той спосіб судового захисту та під час судового розгляду вона, в рамках позову з яким звернулась до суду, відповідно до ст. 263 ЦПК України, належним чином не змогла обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому позов задоволенню не підлягає. судові витрати Позивачка до суду звернулась з чотирма позовними вимогами немайнового характеру та з однією вимогою майнового характеру. При подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 551.20 грн. суд прийшов до висновку, що позов не знайшов свого обґрунтування, а тому відповідно ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивачки на користь держави в розмірі 1653.60 грн. (551.20х4=-551.20=1653.60).

Outcome: approved