Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

18 березня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківводоканал» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, трьох процентів річних та інфляційних втрат, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у загальному розмірі 31894,12 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та являються споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . За відповідачами за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 18442,99 грн., та заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року у сумі 9676,30 грн. Як вказує позивач, на момент подання позовної заяви боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернулася до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Відповідачами розмір боргу не визнавався в судовому засіданні, оскільки нарахування здійснювались на зареєстрованих осіб, кількість за певні періоди не відповідала дійсності та просили здійснити перерахунок. 01 грудня 2020 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2017 по 31.01.2020 у розмірі 24810,62 грн, інфляційні витрати у розмірі 2510,73 грн., 3% річних у розмірі 1056,07 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» в частині позовних вимог до [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, трьох відсотків річних та інфляційних витрат - закрито Представник позивача, Філімановський А.А. , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] не підтримав, оскільки остання знята з реєстрації місця проживання.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості з нього та відповідача [PERSON] , заперечень після здійснення перерахунку від відповідачів не надходило, проти винесення рішення не заперечував. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не сповістили. Бкдь-яких клопотання про не можливість слухання справи на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.191,193,194) Відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 17.08.2017 року. (а.с.192), та з 17.08.2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.205) Згідно Розрахунку суми заборгованості за адресою: [ADDRESS] , відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ № [NUMBER] . (а.с. 135-137) За даним особовим рахунком наявна заборгованість з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 16251,76 грн.,заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року у сумі 8558,86 грн. (а.с.135-137) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2020 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу , серія та номер: Н6-95, виданий 20.02.1998, видавник: Харківська товарна біржа. (а.с.65-67) З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, стаття 68 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зобов`язують споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів споживання. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, обов`язок відповідачів по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення випливає з наведених вище нормативних актів та ЦК України. Частиною 2 ст. 205 Цивільного Кодексу України передбачено, що угода, для якої не встановлена обов`язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідачі не відмовлялися від послуг водопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідачів свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги водопостачання вони отримували. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення їх не оплачує, у зв`язку з чим і утворилась вищезазначена заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідачівна користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 2510,73 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1056,07 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с.138-141). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає за можливим задовольнити вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] суми заборгованості у розмірі 24810,62 грн., а в частині вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості, суд не знайшов підстав для задоволення позову, оскільки вимоги до останньої не підтримуються. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в сумі 2102, 00 грн. (а.с. 1)

Outcome: partial