Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що в результаті скоєння злочину неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] 1 грудня 2013 року , а саме викрадення останніми його транспортного засобу ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER], йому було спричинена матеріальна шкода у розмірі 4 595.00 грн. а також моральна шкода яку він оцінив у 4000 грн. Вироком Шевченківського районного суду Харківської області віл 20 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] визнані винними та засуджені за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. На досудовому слідстві та при вирішенні справи у суді родичі обвинувачених, враховуючи , що вони були неповнолітні , виплатили йому : [PERSON] 2000 грн. в рахунок сплати за ремонт автомобіля, пізніше він отримав по пошті ще 1000 грн. [PERSON] сплатила йому 3000 грн. матеріальної шкоди і 2000 грн. моральної . Відповідачка по справі моральну шкоду не сплачувала. Вся ця подія не, а би, як вплинула на його життя. Автомобіль для нього , є не тільки способом пересування , а ще існування. Він займається своїм господарством, реалізує свою продукції самостійно, враховуючи викрадення автомобіля , його пошкодження та ремонт він був вимушений найняти інший автомобіль, що було незручно. Зірвалась його поїдка до сина , якому він хотів повезти продукти. Враховуючи , що він є людина , яка самостійно господарює, він не зміг придбати необхідні ісходні матеріали для посіву своєї земельної ділянки на весні , як розраховував. Ця подія взагалі внесла в його життя несподіванки, порушила його плани і вимусила його находи виході зі складних фінансових труднощів. Хлопці пошкодили автомобіль і на його ремонт потрібні були гроші , які сплачувались не образу, а частками. Він був вимушений шукати ці гроші,щоб як найскоріше забрати автомобіль з ремонту . В цей час він повинен був сплатити гроші за навчання доньки його дружини , яка мешкає з ними, та знаходиться на його і дружини утриманні. Враховуючи ,що родичі [PERSON] з ним розрахувались , претензій до них він не має. Виходячи зі сказаного просить суд стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грн. з відповідачки, так як вона є матерю неповнолітнього [PERSON] В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечували проти позовних вимоги , прохали в їх задоволенні відмовити. Відповідачка суду пояснила,що дійсно її син скоїв злочин ,за що був засуджений, під час досудового та судового слідства в рахунок збитків вона сплатила 3000 грн., вважає ,що відшкодувала як матеріальний так і моральний збиток. Окрім того зазначила ,що позивач має це транспортний засіб і мав можливість пересуватися. Суд вислухавши учасників судового процесу , свідків , вивчивши матеріали справи дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 20 березня 2014 року [PERSON], [PERSON] визнані винними за ч.3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289 КК України . За обставинами справи 3 листопада 2013 року останні, спільно проникли в домоволодіння гр. [PERSON] та скоїли крадіжку майна на загальну суму 979 .00 грн. Окрім того 1 грудня 2013 року скоїли крадіжку транспортного засобу ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 4595.00грн. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони цією особою. Тому встановлені вказаним вироком суду обставини з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони відповідачем є обов'язковими при розгляді даної цивільної справи. За правилами ч.1,2 ст. 1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа ( у віці від 14-до18 років) відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна ,достатнього для відшкодування завданої нею шкоди , ця шкода відшкодовується в частці , якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками ( усиновлювачами) або піклювальнитками, якщо вони не доведуть ,що шкоди було завдано не з їхньої вини. Тобто вважається, що судом встановлено, що син відповідачки вчинив злочин, передбачений ч.2 .ст. 289 КК України, та даним злочином позивачу завдана матеріальна шкода у сумі 4595.00 грн. Відповідно до ст.1167 ч.1 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. В судовому засіданні встановлено , та не заперечується сторонами ,що під час судового слідства відповідачка передала позивачу 3000 грн. в рахунок відшкодування шкоди ,2000 грн. як зазначила відповідачка в рахунок матеріальної шкоди , залишок в рахунок моральної шкоди. Згідно з постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди)»від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру унаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу завданих позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. В судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON] пояснили, що позивач дійсно має, своє господарство та існує завдяки йому , транспортний засіб є способом перевезення та доходу ,завдяки якому живе родина позивача. Вона є тіткою неповнолітнього [PERSON] та засвідчила факт того ,що сплатила позивачу , поступово 3000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної. Зазначила ,що дійсно позивач має старий автомобіль , на якому не можливо далеко рухатися , тільки в межах городу. Та засвідчила,що коли,автомобіль позивача був на ремонті , він наймав інший транспорт для реалізації своєї продукції. [PERSON] пояснив суду в судовому засіданні , що позивач існує завдяки свого продукції , яку самостійно реалізує, в чому йому необхідний транспорт. Відповідно до довідки №02-24/80 Безм'ятежнеської сільської ради Шевченківського району Харківської області, від 03 лютого 2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS]. В своєму господарстві станом на 03 лютого 2014 року має 4 (чотири) корови, згідно погосподарськой книги №03, особового рахунку № 0083-1. Таким чином суд дійшов до висновку , що позивачу, неправомірними діями сина відповідачки завдана моральна шкода, оскільки він був позбавлений права користування транспортним засобом для здійснення своєї діяльності, що є джерелом доходу його родини, а також порушив його плани розпорядитися майном на свій розсуд., тому суд вважає, що у позивача є право вимагати відшкодування моральної шкоди, що порушення законних прав позивача призвело його до моральних страждань, його вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на матеріальному законі і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати згідно із ст.23 Цивільного кодексу України конкретні обставини по справі: глибину душевних страждань у зв'язку з противоправною поведінкою відповідача щодо нього, що позивачу довелося нервувати та переживати, був порушений нормальний уклад його життя, це вимагало додаткових зусиль по організації його життя, що він не міг займатися своїми необхідними справами, заробляти гроші, реалізувати свої звички. Враховуючі вказані обставини, факт того , що позивачу , відповідачкою сплачено 3000 грн. під час досудового та судового слідства , вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн. За правилами ст.79,81,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави стягуються судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial