overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

19.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21.06.2014 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала з ним разом до 10.03.2016 р. Під час реєстрації шлюбу позивач прізвища не змінювала. Дітей у цьому шлюбі не має. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити теперішнє прізвище «Міркель», проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 07.10.2017 р. та телефонограмою від 27.10.2017 р., причину неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.06.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.06.2014 р. серії І-ЖС№138517. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

19.09.2017 року позивач звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.11.2011 року. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сім»я перестала існувати з серпня 2016 року. Основна причина розпаду сім»ї це відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на подальше життя. Переконана, що подальше спільне життя не можливе і суперечить їхнім інтересам. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.11.2011 року серії І-ТП №082271. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №197928. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які вона стягувати з відповідач не бажає, про що свідчить її заява

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

19.09.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 20.02.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину Аліну, [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені з липня 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служи Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 253094. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

19.09.2017 року позивачка звернулась з позовом про зміну розміру аліментів, в якому просила про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини доходу від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, так як рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. В даний час матеріальний стан відповідача змінився, він працевлаштувався, в зв'язку з чим вона і звертається з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, а позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON], народився 22.06.2014 року і його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Остання 14.12.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації їй присвоєно прізвище - [PERSON]. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2013 року видно, що з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в сумі 500 грн. щомісячно. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 183 ч.1 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

19.09.2017р. позивач ТОВ «УЮТ-2011» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 9481 грн. 16 коп. за період 21.06.2012р. по 21.07.2017р., 6975 грн. 65коп. інфляційних витрат та 1600грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування вказує, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. ТОВ «УЮТ-2011» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином за місцем реєстрації [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідачі недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, зі згоди позивача слід проводити заочний розгляд справи, а позов підлягає задоволенню. Судом встановлено що відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] згідно довідки. Зобов'язання по сплаті відповідачі не виконували, за житлово - комунальні послуги не сплачували, заборгованість за період 21.06.2012р. по 21.07.2017р. 9481 грн. 16 коп., 6975 грн. 65коп. інфляційних витрат, що підтверджується розрахунком а.с.4-7. Згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з відповідачів солідарно слід стягнути вказану заборгованість, інфляційні витрати, 3% річних та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. згідно ст.133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.64 ЖК України, Закону України «Про судовий збір», ст.ст.526, 610-611 ЦК України, ст.ст. 133,141,263-268, 274, 280 - 289ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

19.09.2017р. позивач ТОВ «УЮТ-2011» звернувся до суду з позовною заявою, яку 21.12.2017р. уточнено до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 9883 грн. 74 коп. за період 04.05.2012р. по 01.12.2017р., 6705 грн. 90коп. інфляційних витрат, 842грн. 42коп. 3% річних та 1600грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування вказує, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. ТОВ «УЮТ-2011» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином за місцем реєстрації [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідачі недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, зі згоди позивача слід проводити заочний розгляд справи, а позов підлягає задоволенню. Судом встановлено що відповідачі - [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] згідно довідки. Зобов'язання по сплаті відповідачі не виконували, за житлово - комунальні послуги не сплачували, заборгованість за період 04.05.2012р. по 01.12.2017р. 9883 грн. 74 коп., 6705 грн. 90коп. інфляційних витрат, 842грн. 42коп. 3% річних, що підтверджується розрахунком а.с.4-7. Згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з відповідачів солідарно слід стягнути вказану заборгованість, інфляційні витрати, 3% річних та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. згідно ст.133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.64 ЖК України, Закону України «Про судовий збір», ст.ст.526, 610-611 ЦК України, ст.ст. 133,141,263-268, 274, 280 - 289ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

19.09.2017р. ТОВ «УЮТ-2011» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 9082 грн. 91 коп. за період 21.06.2012р. по 21.07.2017р., 6576,93 грн. інфляційних витрат, та 1600грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування вказує, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. ТОВ «УЮТ-2011» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином за місцем реєстрації вул. [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідачі недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, зі згоди позивача слід проводити заочний розгляд справи, а позов підлягає задоволенню. Судом встановлено що відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] згідно довідки. Зобов'язання по сплаті відповідачі не виконували, за житлово - комунальні послуги не сплачували, заборгованість за період 21.06.2012р. по 21.07.2017р. в сумі 9082 грн. 91 коп., 6576,93 грн. інфляційних витрат, що підтверджується розрахунком а.с.4-7. Згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з відповідачів солідарно слід стягнути вказану заборгованість, інфляційні витрати та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. згідно ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.64 ЖК України, Закону України «Про судовий збір», ст.ст.526, 610-611 ЦК України, ст.ст. 133, 263-268, 274, 280 - 289ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

19.09.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 21.12.2010р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого 12.07.2011р. у них народився син [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що призвело до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з 2017 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, залишивши незмінним її прізвище. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнає, справу просив розглянути без його участі. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення не згодна і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

19.09.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з 2016 року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачем майнового спору немає; вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 9,14,17,18). З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом з березня 2017року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків з 2016року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

19.09.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю, а також на ухилення відповідача від матеріального утримання своєї дитини. У підготовчому засіданні позивач повідомила про відсутність наміру відмовлятися від позову і наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 07.02.2017 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з позовної заяви та пояснень сторін, з липня 2018 року подружжя проживають окремо і спільне господарство ними не ведеться; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, шлюб підлягає розірванню. Як убачається з позову, спільна дитина сторін залишилася проживати з позивачем, при цьому відповідач не надає позивачеві систематичної матеріальної допомоги на її утримання. Згідно зі статтею 180 Кодексу батьки зобовязані утримувати своїх дітей. За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. В звязку з визнанням відповідачем розміру аліментів, який просить стягнути з нього позивач на утримання дитини, предявлений позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved