Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їхнім батьком. Діти в даний час знаходиться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисяча) гривень на місць починаючи з 14.04.2016 року і до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що в даний час діти потребують більшого матеріального утримання і відповідач може сплачувати більший розмір аліментів. Вказує, що з моменту ухвалення рішення суттєво збільшилися потреби дітей. На даний час одержуваних від відповідача аліментів не вистачає для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дітей. Вказує також, що значно виріс прожитковий мінімум на дитину, тому раніше призначених аліментів не вистачає для задоволення мінімальних потреб дітей. В зв'язку з наведеним, просить збільшити визначений рішенням суду розмір аліментів до 1860 гривень на одну дитину щомісячно (3720 грн на двох дітей), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 900 грн. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує частково, просить позов задовольнити в сумі 3000 грн на утримання двох дітей, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в сумі 3000 грн, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER]. Діти проживають з матір'ю, яка здійснює їхнє виховання та догляд. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2016 року ухвалено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), зареєстрований 03 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 334, розірвати. Стягувати з [PERSON], який народився [INFO] року в с. Селець Турійського району Волинської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисяча) гривень на місць починаючи з 14.04.2016 року і до досягнення ними повноліття.(а.с. 7) Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Задовольняючи позов частково, суд приймає до уваги посилання позивача на те, що збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшився розмір витрат на утримання дітей, зокрема, харчування, навчання, придбання одягу, взуття, предметів побуту, як на підставу позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2016 року з 1000 грн до 3000 грн щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягненням дітьми повноліття. На стягненні витрат на правничу допомогу позивач не наполягає.

Outcome: partial