Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

17 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну мінімального розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві покликається на ту обставину, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 23.11.2015р. присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Просить змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 23.11.2015р., на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2018 року у справі було відкрито провадження. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити з тих підстав, що збільшились витрати на утримання дітей, а крім цього на законодавчому рівні змінився мінімальний розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей. Кошти, які відповідач сплачує на утримання дітей, надходять не регулярно та не в повному розмірі від його доходів. Відповідач [PERSON] заперечив проти даного позову, суду пояснив, що сплачував аліменти у розмірі, визначеному судом, відрахування проводила виконавча служба за місцем проходження ним служби як в зоні проведення АТО, так і у Львівському прикордонному загоні. Під час розгляду справи в суді він був звільнений з військової служби і на момент прийняття рішення є безробітний. Просить відмовити в позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 23.11.2015р. присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Дана обставина сторонами не заперечується та стверджується копією виконавчого листа, виданого Володимир-Волинським міським судом Волинської області. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Позивач не ставить питання про збільшення розміру аліментів, визначених судом у частині від доходу - 1/3, не зазначає про зміну матеріального чи сімейного стану. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлюється законом, а не судом і підлягає врахуванню при виконанні рішення суду про стягнення аліментів у частці від заробітку. Враховуючи, що позивач не просить змінити розмір аліментів, які присуджені в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а лише просить змінити мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму, а зміна мінімального розміру аліментів є підставою для визначення розміру аліментів з врахуванням такого збільшення державним виконавцем при виконанні рішення і не потребує звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, тому суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.182, 192 СК України,

Outcome: dismissed