Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 квітня 2004 року виконавчим комітетом Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №04, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Також, позивач просить визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Відповідач судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду на судові засідання, призначені на 16.09.2015 року та 23.11.2015 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-МИ №070725 виданим 15 квітня 2004 року виконавчим комітетом Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Як вбачається довідки, виданої виконавчими комітетом Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району, дитина [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 12). Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]визначити з матір'ю [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved