Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 10 жовтня 2000 року та договору дарування на ? частку квартири від 03 жовтня 2012 року належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі є також зареєстрованим є її колишній чоловік [PERSON], який з листопада 2012 року у вказаній квартирі не проживає, однак з реєстраційного обліку не знімається. Вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги в той час, коли він в квартирі не проживає і послугами не користується. На даний час вона не має можливості оформити субсидію, що ставить її у скрутне матеріальне становище та утворює перешкоди у користуванні квартирою. У зв'язку з чим, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування ? частки квартири від 3 жовтня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О., реєстр № 2-5808, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 жовтня 2012 року та договору купівлі - продажу № 849 від 10 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О., реєстр №2- 5808, зареєстрованого в КП «БТІ» м. Краматорська 11 жовтня 2000 року, реєстр № 7002-П, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно акту про підтвердження факту не проживання від 09 жовтня 2017 року, складеного КП «СЕЗ» м. Краматорська , вбачається, що в квартирі [ADDRESS] є зареєстрованим відповідач [PERSON], який у вказаній квартирі не проживає з листопада 2012 року по теперішній час. Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з листопада 2012 року по теперішній час, у зв'язку з чим його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved