overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

18.06.2021 акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 23.03.2019 в сумі 15438 грн 93 коп. і понесених судових витрат у сумі 2270 грн. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника та погодився на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Протокольною ухвалою суду від 22.07.2021 постановлено провести заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.03.2019 сторони уклали кредитний договір у вигляді Анкета-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 15438 грн 93 коп. із щомісячною сплатою за користування грошовими коштами відсотків відповідно до підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичної особи (далі по тексту - Договір, а.с. 11-14). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.02.2021 становить 15438 грн 93 коп. і складається із заборгованості по тілу кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8, 9), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

18.06.2021 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2008 року у Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 252, так як відповідач не бажає зберегти сім`ю; з його ініціативи постійно виникали суперечки та сварки, які спричиняли їй та неповнолітнім дітям душевні страждання. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2008 року у Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 252 (а.с. 7); мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Спору про виховання та місце проживання дітей між сторонами немає. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувались, зникло взаєморозуміння, відповідач заподіює позивачці образи та душевні страждання, у сторін відсутнє бажання відновлювати сімейні відносини і така атмосфера в сім`ї суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати, а саме - сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

18.06.2021 р [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 244. В судовому засіданні заявники пояснили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2012 р, мають двоєспільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, стосунки погіршились, з кінця 2018 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, питання про порядок утримання та місце проживання неповнолітніх дітей врегулювали в позасудовому порядку,збереження сім`ї вважають неможливим, так як у них різні інтереси, різні погляди на стосунки між подружжям. Просять заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06 жовтня 2012 року (а.с.6); мають двоє спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Нормами статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 03 лютого 2020 року між заявниками було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей (а.с.9-10). На підставі викладеного суд знаходить, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

18.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2019 року між Марківською філією кредитної спілки «Мілове-Кредит» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 199ПС, відповідно до якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у сумі 10500,00 грн строком на 12 місяців, до 14.11.2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,1644% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 14.11.2019 року були укладені договори поруки з [PERSON] та [PERSON] , які поручилися за виконання [PERSON] кредитних зобов`язань. Кредитною спілкою умови договору були виконані, проте ні позичальник, ні поручителі свої зобов`язання не виконують, а тому на час звернення до суду утворилась заборгованість у сумі 20045,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 10 500,00 грн та заборгованості по процентах у сумі 9 545,50 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість та витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідачі позов визнали повністю, надавши письмові заяви. Просили також розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн, а тому 50 відсотків судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, а 50 - поверненню з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

18.07.14р., [PERSON], звернувся з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 21 жовтня 2011 року, актовий запис № 3127. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 жовтня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], актовий запис № 3127. У шлюбі в сторін народилась син, [PERSON], [INFO].н. Спільне життя у сторін не склалося, у зв'язку із розходження поглядів на сімейні відносини та майбутнє. Починаючи з січня 2014р., позивач та відповідачка проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У зв'язку наведеним змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Позивач у судовому засіданні позов підтримав частково, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в частині розірвання шлюбу. Представник відповідачки [PERSON], у судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав. В решті позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 21 жовтня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], та відповідачкою [PERSON], актовий запис № 3127. У шлюбі в сторін народилась син, [PERSON], [INFO].н. Спільне життя у сторін після укладення шлюбу не склалося, позивач та відповідачка зрозуміли, що не можуть проживати разом, починаючи з січня 2014р., останні проживають окремо. Сім'я позивача та відповідачки розпалася остаточно, примирення між ними є неможливим, шлюб існує лише формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, примирення та збереження подружнього життя між ними є неможливим. В судовому засіданні було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам самих сторін та інтересам їх дітей, тому шлюб слід розірвати. В частині вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO]., слід відмовити оскільки зазначена позовна вимога подана без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України, тому вважаю, що у її задоволені слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

18.07.1997року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському р/в реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 33 від 18.07.1997року від якого мають дочку [PERSON],25.07.1998року народження. Посилаючись на різні характери, погляди на життя, відсутність спільних інтересів, втрату почуття любові та поваги один до одного, сварки, конфлікти [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу, посилаючись на окреме проживання протягом двох років і наявність у відповідача іншої жінки та не бажання зберегти сімю. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо протягом двох років, у відповідача є інша жінка, наполягають на розірванні шлюбу. Спору щодо місця проживання дитини немає. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, вживати заходи для їх примирення немає необхідності і є підстави для розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Шкурак». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

18.07.1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували цього ж дня у виконкомі Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №7. [INFO] від шлюбу у них народилась дочка [PERSON]. Однак сімейне життя у сторін не склалось, що призвело до фактичного розпаду сім'ї весною 2015 року. Після припинення шлюбних відносин, дочка залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 18.07.1999 року у виконкомі Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №7. В судове засідання позивач не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що майновий спір між сторонами відсутній на даний час, а дитина за їх спільною домовленістю, після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

18.07.2007 року [PERSON] отримав в ЗАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому ПАТ КБ «Приватбанк») кредит в розмірі 7000 грн. при умові сплати відсотків 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В листопаді 2013 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 20 575,03 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення в пресі, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору № б/н від 18.07.2007 року не провів і заборгованість, станом на 31.10.2013 року складає: 20 575,03 грн., з них 4266,03 грн. заборгованість за кредитом, 12603,05 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2250 грн. заборгованість по комісії та штрафи 500 грн. фіксована частина та 955,95 грн. процентна складова. Дані факти підтверджуються: анкетою позичальника від 18.07.2007 року; умовами і правилами надання банківських послуг, копією паспорту позичальника; розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів, комісії, штрафів. Судові витрати становлять 229 грн.40 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

18.07.2011 року до суду подано позов [PERSON] та [PERSON] до Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому позивачі просять суд визнати за ними право спільної сумісної власності на самовільно побудований житловий будинок що розташований в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А-2» з прибудовою «А1-1», прибудовою літ. «А2-1» з мезоніном літ. «МЗ», мезоніном літ. «МЗ1», верандою літ. «а», верандою літ. «а1», верандою «а2», басейном літ. «пд» житловою площею 172,2 кв. м. загальною площею 337,5 кв. м. та надвірні споруди гараж літ. «В», сарай літ. «Д», літню кухню літ. «Г», літній душ літ. «Ж», надвірну вбиральню літ. «З», льох літ. «Б», оглядовий колодязь літ. «И», сарай літ. «Е». Позивачами подано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Представник відповідача в судове засіданні повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності представника відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS] належить на праві власності позивачам [PERSON] згідно держаних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 029011 та ЯД № 029012. Цільове призначення для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] отримала недобудований будинок, що розташований на цій ділянці за договором дарування від 27 листопада 1992 року, який дозволено укласти рішенням № 149 від 13 жовтня 1992 року Хорошівської селищної ради. Відповідно до наданих копії технічного паспорту, акту обстеження стану забудови КП «Архітектурне бюро Харківського району», акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію, рішення № 112 від 22 жовтня 2008 року Хорошівської селищної ради, висновку містобудування та архітектури № 1795 від 15.06.2007 року, копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 25.12.2012 року та копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] судом встановлено, що на земельній ділянці позивачі за час шлюбу добудували із значним відхиленням від проекту будинок, який значно збільшився у вартості, при цьому суспільні інтереси та інтереси інших осіб не порушені. Відповідно до правил, встановлених ст. 62 СК України таке майно, що належало лише одному із подружжя в разі істотного збільшення вартості за рахунок спільних коштів слід визнати спільним сумісним майном сторін. Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

18.07.2012 року між КС «Магнат» та [PERSON] був укладен кредитний договір № 157, згідно до якого відповідачу був надан кредит в межах кредитної лінії з лімітом у сумі 870 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит протягом 6-х місяців та сплатити проценти у розмірі 0,6575 за кожен день користування кредитом, які склали 710,11 грн. Відповідач порушив п.4.3, п.1.1 вищезазначеного договору та до теперішнього часу тіло по кредиту не повернула в сумі 741,20 грн. та не сплатила суму процентів в розмірі 710,11 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, то позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з [PERSON] на користь КС «Магнат» заборгованість у сумі 1451,31 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. 15.01.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 13,17), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 18.07.2012 року між КС «Магнат» та [PERSON] був укладен кредитний договір № 157 (а.с.4), згідно до якого відповідачу був надан кредит в межах кредитної лінії з лімітом у сумі 870 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит протягом 6-х місяців та сплатити проценти у розмірі 0,6575 за кожен день користування кредитом, які склали 710,11 грн. Відповідач порушив п.4.3, п.1.1 вищезазначеного договору та до теперішнього часу тіло по кредиту не повернула в сумі 741,20 грн. та не сплатила суму процентів в розмірі 710,11 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] зобов'язання по кредитному договору не виконувала належним чином, то суд вважає, що з неї на користь КС «Магнат» необхідно стягнути заборгованість у сумі 1451,31 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. у відповідності зі ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved