Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

18.05.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], - щомісячно по 1/3 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, однак спільно не проживають, дитина постійно проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні дитини у достатньому обсязі в добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка просила суд позов задовольнити у повному обсязі, надавши додатково докази необхідності лікування дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він згоден на виплату аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки, оскільки має на утриманні похилого віку матір та тітку. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Сторони перебувають у зареєстрованому 17.06.1993 року шлюбі, однак на даний час сумісно не проживають. Малолітня дочка сторін проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач працює на посаді начальника дільниці з ремонту механізації вагоноперекидача порту Южний, про що він повідомив у судовому засіданні, отримує заробітну щомісячно плату та має можливість утримувати свою дитину. Позивачка також має постійне місце роботи, працюючи в адміністрації порту Южний. Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні та згідно ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у розмірі по ? частки від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей цього віку, з моменту звернення позивачки до суду, і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на перебування на його утриманні інших осіб, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин ним не надано. З приводу необхідності лікування дитини та відповідних матеріальних витрат, на що посилалась позивачка у своїх поясненнях з наданням відповідних доказів, суд звертає увагу, що такі витрати відносяться до додаткових, що передбачено ст.185 СК України, однак з такими вимогами позивачка не зверталась. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial