Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

19 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON] Остання заповіла їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом є син [PERSON] - [PERSON], який спадщину не прийняв. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, оскільки вона не подала відповідних правовстановлюючих документів. [PERSON] за життя таких документів не мала. З урахуванням наведеного позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися. Із змісту поданої представником позивачки заяви вбачається, що вона позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутності (а.с. 23, 59). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності і визнання позову (а.с. 62, 63). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Останній на праві власності належав дерев'яний житловий будинок та надвірні будівлі і споруди у [ADDRESS], побудовані у 1924 році, що стверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2015 рік та довідками № № 14, 15 від 05 березня 2015 року Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району (а.с. 7, 8, 9). Загальна площа житлового будинку становить 55 кв.м. (а.с. 41). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Приходько Л.Ф. 13 лютого 2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 7, яким спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповіла своїй онуці - позивачці [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 4, 10, 26). З довідки Новочервищанської сільської ради № 26 від 15 квітня 2015 року вбачається, що позивачка постійно проживала на час смерті з [PERSON] (а.с. 61), а отже, прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті останньої. Відповідач [PERSON], який є сином спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом, на час відкриття спадщини постійно з матір'ю не проживав і не звернувся протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відтак спадщину не прийняв (а.с. 22). 02 березня 2015 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 24), однак нотаріус, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 136/02-14 від 02 березня 2015 року, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що належали [PERSON], оскільки позивачка не надала правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 6). Таких документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.03.2015 р. [NUMBER] та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 24.03.2015 р. [NUMBER] (а.с. 20, 21), а тому позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що за позивачкою належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою представника позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved