Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

18.09.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 30 в будинку № 61 по вулиці Пятницькій в місті Чернігові з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що в 2016 році відповідачі добровільно покинули квартиру та з цього часу постійно не проживають в ній без поважних причин, при цьому не беруть участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона повідомила, що в 2016 року відповідач [PERSON] одружилася та виїхала разом із малолітнім сином [PERSON] до чоловіка на постійне місце проживання в Російську Федерацію, проте нової адреси проживання відповідачів не знає. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] добровільно покинула її квартиру, забравши свої особисті речі та особисті речі сина [PERSON]; відповідач [PERSON] не сплачує за комунальні послуги та утримання житла, жодного разу не намагався повернутися до квартири та лише іноді приїжджає в гості. Допитана судом в якості [PERSON] (сусідка позивача з квартири № 29) підтвердила, що з 2016 року відповідачі постійно не проживають в спірній квартирі та не мають в ній своїх особистих речей, а лише іноді приїжджають у гості до позивача. Представник Деснянської районної у місті Чернігові ради, що бере участь у справі як орган опіки та піклування, надала суду висновок про недоцільність задоволення позову, який вона підтримала, оскільки в такому випадку будуть порушені житлові права малолітнього відповідача [PERSON] Водночас, представник повідомила суду про те, що під час обстеження житлових умов позивача не було виявлено особистих речей відповідачів, а при спілкуванні з мешканцями сусідніх квартир № 18 та № 29, останні підтвердили факт непроживання відповідачів в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. \~ \~ \~ \~За згодою позивача, 21.12.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Позивач є власником квартири [ADDRESS] (далі Квартира), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON], яка є онукою позивача, та її малолітнього сина співвідповідача [PERSON] (а.с. 5-7). Як убачається з пояснень позивача, які повністю підтверджуються показаннями свідка [PERSON], відповідач [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] у 2016 році добровільно покинула Квартиру та з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин; відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні Квартири та в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~У звязку з доведенням факту постійного непроживання відповідачів в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування Квартирою.

Outcome: approved