Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

17.12.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, згідно прохальної частини якої позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 23 років або до закінчення навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що його мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі, проте шлюб між ними розірвано. У шлюбі народилася дитина - позивач [PERSON] , [INFO] . Зміївським районним судом Харківської області 08.08.2003 року постановлено рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь матері, [PERSON] , в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із досягненням позивачем повноліття, аліменти більше не стягуються. На даний час позивач навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, на денній формі навчання, проживає у гуртожитку та перебуває на утриманні матері. Позивач позбавленний можливості самостійно працювати та самостійно себе утримувати. Фінансових можливостей матері не вистачає на його утримання. Відповідач, знаючи, що його син потребує постійної батьківської уваги та допомоги, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість забезпечити сина. Просить суд позов задовольнити. Віповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що ні позивач, ні його матір не виявили бажання повідомити його про вступ сина до вищого навчального закладу та вирішити питання щодо суми та виплати аліментів на повнолітню дитину в позасудовому порядку. До досягнення сином повноліття він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину. Наразі перебуває в офіційному шлюбі, має дружину та малолітнього сина 2018 року народження, яких повинен забезпечувати. Його дружина не має можливості повернутись до роботи, так як син дуже часто хворіє, що теж відзначається на фінансах. Значна частина доходу йде на оплату комунальних послуг. Також на даний час відповідач продовжує навчання в магістратурі на заочній формі навчання в Харківському національному аграрному університеті імені В.В. Докучаева. Єдиним доходом є заробітна плата, яка становить близько шести тисяч гривень. Зважаючи на склад сім`ї, дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та прийняти рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1000 гривень. Відповідь на відзив від позивача [PERSON] до суду не надходила. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмлвих заявах по суті справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 13.11.2002 року (а. с. 14). Зміївським районним судом Харківської області 08.08.2003 року постановлено рішення по справі №2-1199/03 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.18). З 23.09.2019 року позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідка про реєстрацію місця проживання особи від 23.09.2019 року та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області (а. с. 15, 37). Як вбачається з довідки Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця №732/2020 від 13.11.2020 року, [PERSON] є студентом другого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти групи 6.04.121.010.19.03 факультету економічної інформатики, денної форми навчання, спеціальність 121 «Інженерія програмного забезпечення». Зарахований до ЗВО з 01.09.2019 року за наказом №897/13-С від 05.08.2019 року на навчання за кошти фізичних осіб. Строк навчання - до 30.06.2023 року (а.с. 8). Вказане підтверджується і договором про надання освітніх послуг №2019.04.121.010.6.01.004 (а. с. 20-21). Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наданих відповідачем [PERSON] доказів вбачається, що він працевлаштований механізатором у Фермерському господарстві «Оріль-Агро», та згідно довідки про доходи загальна сума доходуза період вересень 2020 року - лютий 2021 року становить 35403, 91 грн. (а. с. 53). Також суд приймає до уваги факт того, що наразі відповідач також є студентом Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва, про що свідчить договір про надання платної освітньої послуги №24802 від 05.09.2020 року, а також факт перебування відповідача у шлюбі з [PERSON] та наявність на його утриманні ще одного сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 56-61). Отже, судом встановлена обов`язкова сукупність юридичних фактів: досягнення сином [PERSON] віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька [PERSON] можливості надавати таку допомогу. Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховуючи інтереси останнього, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно. Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів задоволена частково, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial