Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

19 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 05.07.2013 року по 30.07.2015 року перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо одне від одного. Відповідач дитиною не цікавиться, достатньої допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обовязків. Різниця у прізвищі позивачки та дитини вносить дискомфорт у побут сімї та взаємини позивачки з навколишнім середовищем. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про зміну прізвища дитини на прізвище позивачки, внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини (а.с.а.с. 2, 3). Представник позивачка у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що відповідач дитиною не цікавиться, допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обовязків, а різниця у прізвищі позивачки та дитини вносить дискомфорт у побут сімї. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від 05.07.2013 року по 30.07.2015 року перебували у шлюбі (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка постійно проживає разом з позивачкою (а.с. 7). 23 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/63/15 було ухвалене рішення, яким з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Вказаним рішенням суд встановив факт ухилення відповідача від обовязків з утримання дитини (а.с. 5). Відповідно до частин 1, 3 статті 145 Сімейного кодексу України (далі СК) прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з частинами 3, 5 статті 148 СК у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. У відповідності з принципами 2, 3 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН\~від\~20.11.1959\~року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитині має належати від народження право на імя і громадянство. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що дитина сторін не досягла семирічного віку, отже її згода на зміну прізвища не потрібна. Відповідач ухиляється від виконання аліментних обовязків відносно дитини, що стало підставою звернення позивачки до суду з відповідним позовом та ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Твердження позивачки про ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків, його самоусунення від участі у житті дитини ним у суді не спростовано. Викладене, у контексті частини 5 статті 148 СК, є однією з підстав для висновку суду про обґрунтованість заявленого у справі позову. Суд при цьому також вважає слушним довід позовної заяви щодо того, що дитина сторін постійно проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, увесь час проводить з нею, і лише вона є її законним представником у всіх дитячих закладах (охорони здоровя, дошкільних тощо). Суд вважає обґрунтованим позов і в частині оцінки милозвучності прізвища позивачки у поєднанні з іменем дитини. Так, імя [PERSON] дійсно гармоніює з прізвищем позивачки, має подібні сполучення звуків тощо. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. При цьому, зважаючи на висновок про зміну прізвища дитини, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про внесення відповідних змін до актового запису про її народження. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація понесених нею судових витрат у сумі 940,00 грн.

Outcome: approved