Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

17.11.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В направленому на адресу суду позові [PERSON]. зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2015 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей (в тому числі і доньки [PERSON]) в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України. У відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів. Донька вступила до Комунального вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лохвицьке медичне училище» і з 01 вересня 2017 року навчається на 1 курсі по спеціальності «лікувальна справа» денного відділення на контрактній основі за кошти фізичних осіб. В серпні 2017 року [PERSON] підписала договір №200 про навчання зі згаданим навчальним закладом. Згідно Договору загальна вартість освітньої послуги становить 28 000 грн., за рік - 7 000 грн., за семестр - 3 500 грн., плата вноситься до початку семестру щосеместрово. Позивачем було внесено оплату за перший рік навчання, що складає 7000 грн.. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на доньку, [PERSON], у сумі 3500 грн.. Відповідач [PERSON] направив заперечення на позов з яких вбачається, що позов ним не визнається у зв'язку зі станом здоров'я та тяжким матеріальним становищем. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що згоден оплатити витрати понесені позивачкою на оплату навчання дитини в тій частині в якій вона просить. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. На адресу суду направила заяву, з якої вбачається, що вона не має заперечень проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2015 року з [PERSON] на користь позивачки присуджено до стягнення на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти, в розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітків (доходів), щомісяця, починаючи з 28 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України, який на момент постановлення рішення становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку (а.с.64). На даний час у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів (а.с.7-8). Донька сторін [PERSON] є студенткою 1-го курсу спеціальності «лікувальна справа» денного відділення Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лохвицьке медичне училище», що підтверджується договором №200 про надання освітніх послуг (а.с.4), довідкою № 01-29-1/121 від 01.09.2017 року (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.4.1 договору №200 про навчання студента Лохвицького медичного училища за спеціальністю 223 Медсестринство спеціалізації Лікувальна справа (а.с.4), вартість освітньої послуги за рік становить 7000 грн., за семестр - 3500 грн.. Позивачка здійснила оплату за навчання доньки [PERSON] за 1-й семестр у розмірі 3500 грн. 29.08.2017 р.(а.с.9), за 2-й семестр таку ж суму - 24.01.2018р. (а.с.56). Таким чином, відповідач повинен відшкодувати половину понесених позивачкою додаткових витрат на дитину, а саме 3500 грн.. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved