Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати безстроковий трудовий договір, укладений з ФОП [PERSON]. Свої вимогу аргументує тим, що після укладення трудового договору вона працювала у відповідача на посаді продавця не продовольчих товарів. З 2014 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, після закінчення терміну якої мала приступити до роботи, тому намагалась звернутись до відповідача для розяснення даного питання. Але вона дізналась, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем свого проживання, припинивши свою підприємницьку діяльність. За таких обставин вона не змогла приступити до виконання своїх трудових обовязків на посаді продавця, тому вирішила звільнитись з даної посади за власним бажанням. Місце знаходження роботодавця їй не відоме, тому вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір та не може на законних підставах влаштуватись на іншу роботу. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом вона змушена звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав і просить задовольнити. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання від представника третьої особи до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень не мають. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір №25561200259, згідно з умовами якого позивача було прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів. Даний договір було зареєстровано у Корюківському районному центрі зайнятості 12 жовтня 2012 року за №25561200259. після укладення трудового договору вона працювала у відповідача на посаді продавця не продовольчих товарів. З 2014 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, після закінчення терміну якої мала приступити до роботи, але [PERSON] відсутній за місцем свого проживання та припинив свою підприємницьку діяльність. За таких обставин вона не змогла приступити до виконання своїх трудових обовязків на посаді продавця, тому вирішила звільнитись з даної посади за власним бажанням. Місце знаходження роботодавця їй не відоме, тому вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір та не може на законних підставах влаштуватись на іншу роботу. Відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 232 КЗпП України, у районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є законним обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із вимогами ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір та просила стягнути його з відповідача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved