Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

17.12.2018р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що в грудні 2013 року померла його мати [PERSON] , а в серпні 2015 року помер батько - [PERSON] . За життя батьками були складені заповіти, якими вони все своє майно заповідали своїм дітям - позивачу та відповідачці. З [PERSON] позивачем було досягнуто домовленості, що все майно після смерті матері успадковує вона, а після смерті батька - він. На підставі сертифікату серії [NUMBER] , [PERSON] належала земельна частка (пай), розташована на території Новозбур`ївської сільської ради, яка не була включена в зміст заповіту спадкодавця. Як зазначає позивач, оригінал правопідтверджуючого документу (сертифікату) було втрачено і його батько не встиг здійснити державну реєстрацію та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку. В оформленні спадкових прав нотаріальною конторою [PERSON] було відмовлено. В зв`язку з цим, останній просить визнати за ним право власності на земельну ділянку відповідно до сертифікату серії [NUMBER] площею 6,0921 га в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02.05.2019р. до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області. 01.07.2019 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області подало відзив в якому просило відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 29.05.2019 від її представника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Мацюк Л.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити через відсутність доказів на підтвердження належності батьку позивача земельної частки (паю), перехід право на яку є предметом даного спору. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом було встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно заповіту посвідченого сільським головою Новозбур`ївської сільської ради 19.05.2006р. [PERSON] належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] земельну ділянку, площею 6,09 га., яка розташована на території Новохбур`ївської сільської ради заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Заповітом від 29.07.2013р. [PERSON] із належного йому майна земельну ділянку, площею 0,2500 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] , яка знаходиться в [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,1979 га. згідно Державного акту на право воасності на земельну ділянку серії [NUMBER] , яка знаходиться за тією ж адресою заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Предметом спору в даній справі є перехід речового права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу частини 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В пунктах 10, 11 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 вказано, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Представлені до суду матеріали не містять доказів належності спадкодавцю права на земельну частку (пай), яка розташована на території Новозбур`ївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Відповідний сертифікат серії [NUMBER] , на який посилається позивач, до суду наданий не був. В книзі реєстрації сертифікатів право на земельну частку (пай) міститься запис про видачу в 1997 році сертифікату [PERSON] . Зміни до цього запису належним чином внесені та застережені не були. Рішення суду про встановлення факту належності даного документу [PERSON] також відсутнє. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не було доведено права спадкодавця на спірну земельну частку (пай), яка після його смерті ввійшла до складу спадщини, а відтак і своє право, як спадкоємця, претендувати на вказане майно. Крім цього, з листа приватного нотаріуса Голопристанського нотаріального округу Херсонської області Маршалової М.В. вбачається, що [PERSON] було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для її подачі та відсутністю документів, що підтверджують фактичне її прийняття. В п. 3.5 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 вказано, що у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. Отже, відмова нотаріуса в прийнятті заяви та подальшому оформленні спадкових прав позивача ґрунтується на пропущенні останнім шестимісячного строку, а відтак обраний ним спосіб судового захисту не є вірним, оскільки можливі шляхи вирішення даної ситуації визначені ст.. 1272 ЦК України. Також, суд вважає за необхідне вказати, що земельна частка (пай), до її виділення в натурі не являється самостійним відокремленим об`єктом нерухомості, а тому не може бути предметом права власності. Відтак, вимоги позивача про визнання права власності є некоректними через невідповідність нормам закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed