overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки та свідоцтв про народження і про шлюб, вказуючи на те, що вона народилася [INFO] в м.Горлівка Донецької області, її ім»я- [PERSON], а по російські- [PERSON], її дівоче прізвище-[PERSON]. 09.09.1978 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і її прізвище стало [PERSON], але в свідоцтві про шлюб її ім»я російською мовою було вказано, як [PERSON]. Також з помилкою її ім»я було написано в свідоцтві про народження сина та в трудовій книжці. Коли вона стала оформлювати документи на пенсію, з'ясувались ці помилки. Не відповідність її імені в документах не дає їй можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності їй трудової книжки, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб. Заявниця в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України, виданого 27.10.1998 року Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області, він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народилася в м.Горлівка Донецької області. Російською мовою паспорт виданий на ім»я [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, виданного 15.11.1957 року Никитовським райбюро РАГС м.Горлівка Сталінської області [PERSON] народилася [INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 09.09.1978 року зареєстрували свій шлюб, після якого їм були присвоєні прізвища: [PERSON]. Шлюб зареєстрований Новогродівською міською Радою м.Селидове Донецької області, актовий запис №160. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 22.09.1975 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [INFO]. На думку суду при заповненні трудової книжки, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб була допущена помилка при написанні імені заявниці, тому що згідно паспорту всі дані заявниці збігаються і відповідні, а її ім»я російською мовою- [PERSON], українською- [PERSON]. У суду немає сумніву в тому, що трудова книжка, свідотцво про народження та свідоцтво про шлюб дійсно належать заявниці, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволить їй використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб з відповідачем розірвати, у зв`язку з тим, що сім`я їх розпалась. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Подружні стосунки не підтримують. За рішенням районного суду у 2014 році з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Вона наполягає на розірванні шлюбу, тому що з квітня 2014 року проживають окремо. Строк, наданий судом для примирення, не виправив стан відносин з відповідачем. Наполягає на розірванні шлюбу і стягненні з відповідача на свою користь половини судових витрат, 120 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] підтвердив, що з квітня 2014 року не підтримує з позивачкою сімейні відносини. За рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання дітей на користь позивачки. Він хотів би жити з позивачкою, але вона наполягає на розлученні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2006 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 275. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких за рішенням районного суду стягнуті аліменти з відповідача на користь позивачки. Відповідач не заперечував, що з квітня 2014 року вони з позивачкою не підтримують сімейні відносини і проживають окремо. Суд надав подружжю максимальний строк для примирення, але вони не помирились і не поновили шлюбні відносини. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Питання щодо розподілу майна сторони будуть вирішувати в окремому провадженні. Попереджені судом про відповідальність за виховання неповнолітніх дітей і необхідність надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка понесла судові витрати: судовий збір 243 грн. 60 коп., 120 грн. просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач не заперечує відшкодувати витрати у розмірі 120 грн. Виходячи з викладеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 09.03.2013 року уклав з відповідачем шлюб. Від зазначеного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.03.2013 року, актовий запис №6 (а.с. 5). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що позивач не змінював прізвища при реєстрації шлюбу з відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.11.2006 року Богданівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 9. Свої вимоги мотивує тим, що 25.11.2006 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони з відповідачем виявилися зовсім різними людьми, у кожного з них своєрідний характер, свої погляди на життя та побут, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з [PERSON] бажає залишити собі прізвище, яке отримала під час державної реєстрації шлюбу, тобто - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. [PERSON] суду пояснив, що дійсно 25.11.2006 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних відносин не підтримують та зберігати сім'ю наміру не мають. Тому згоден на розірвання шлюбу з [PERSON], який існує лише формально. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття сина. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів з відповідача [PERSON] посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, в якому вона перебувала з 04.01.1997 р. по 16.05.2003 р. мають спільну дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач за постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2003 р. сплачує аліменти у розмірі ? части всіх видів заробітку, але не менше ніж ? неоподаткованих мінімумів щомісячно, починаючи з 14.11.2002 р. до досягнення дитиною повноліття. Вона вважає, що на теперішній час суми стягуваних аліментів є недостатньою і просить суд постановити рішення та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? части його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, порсила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився по невідомій суду причині, повідомлявся належним чином, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2002 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж ? неоподаткованих мінімумів, що є недостатнім для матеріального утримання дитини, а тому суд вважає за необхідність зміни розміру стягуваних аліментів у розмірі ? частини щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 19.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Посилається на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. 13 липня 2011 року шлюб було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). 13 липня 2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 4). Після розірвання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище «[PERSON]». Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманню (а.с.5), відповідач кошти на утримання дитини не надає. Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

19.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 22.12.2007 року, мають спільну дитину, доньку - [PERSON] , [INFO]. Батько матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Дитина постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.Інших осіб, котрі були б на утриманні відповідача не має. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки до її повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до наданого до суду свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON]. (а.с.5) Дитина проживає з матір'ю.(а.с.6) Згідно з рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с. 4) Згідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання сина за рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

19.05.2014 року в суд поступила позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказує, що 17.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції їх шлюб з відповідачем було зареєстровано. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] - [INFO]. Причиною розпаду сім»ї послужило те, що чоловік зловживав наркотичними засобами, не працював, влаштовував безпричинно сварки та скандали, бив її. В травні 2013 року чоловік вигнав її з дому. З того часу вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. . 20.06.2014 року на адресу суду поступило уточнення до позовної заяви, в якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON],[INFO]. з відповідачем [PERSON] в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що з травня 2013 року з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вона фактично проживає з іншим чоловіком тому вважає, що сім»я розпалась остаточно, а тому просить розірвати шлюб відповідачем. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Поясненнями сторін та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 17.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції. Актовий запис № 466. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] - [INFO]., про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.05.2014 року, який після розірвання шлюбу, згідно уточнених позовних вимог, залишиться проживати з відповідачем. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і має для неї істотне значення, оскільки сторони в травня 2013 року остаточно припинили спільне проживання, тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка проживає з іншим чоловіком і має намір створити з ним сім»ю, тому наполягає на розірванні шлюбу, миритись з чоловіком не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

19.05.2014 року до Камянсько Дніпровського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява від [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: Запорізька область, Камянсько Дніпровський район, с. Водяне, вул. Гвардійська, буд. 383 до [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: Запорізька область, Камянсько Дніпровський район, с. Водяне, вул. Миру, буд. 152, про розірвання шлюбу, де позивач вказує, що у листопаді 1995 року позивач уклав шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстровано Водянською сільською радою Камянсько Дніпровського району Запорізької області під актовим записом № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 271275 (а.с. 4). Позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживали разом з ними за адресою: с. Водяне, вул. Миру, буд. 408. Три роки тому позивач [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] продали власний будинок та вирішили купити новий у тому ж селі. Чоловік отримав вилучені за будинок кошти та став проживати у свого дядька, залишивши дружину з дітьми напризволяще. Відповідач не підтримує стосунків ні з дітьми ні з дружиною. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 04.листопада 1995 року Водянською сільською радою Камянсько Дніпровського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації іктів про одруження зроблено запис за № 43, оскільки наявність формального браку заважає вирішувати безліч життєвих питань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просить задовільнити. У судове засідання відповідач не зявився, про причину неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, на даний момент проживають окремо, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сімя фактично розпалась, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

19.05.2014 року до суду звернувся [PERSON] (далі Позивач) з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2014 року між ним та Відповідачкою укладено шлюб. З 15.05.2014 року шлюбні відносини не склалися, між ними виникли суперечки по різним побутовим питанням та через різні погляди на життя. Від спільного шлюбу дітей не має, а тому просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, її інтереси представляли [PERSON] та [PERSON], які проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що Відповідачка вагітна, а тому завчасне розірвання шлюбу може призвести до порушення інтересів майбутньої дитини. Вислухавши пояснення позивача, та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 18 від 22.02.2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Між тим Сімейний кодекс України встановлює випадки коли позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений, зокрема за приписами ч.ч. 2, 3 ст. 110 цього Кодексу протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Як вбачається з матеріалів справи, а саме обмінної картки пологового будинку, пологового відділення лікарні на Відповідача, витягу із медичної картки останньої, довідки №38 від 02.06.2014 року з відміткою про виправлення (а.с. 30-39), Відповідач перебуває на обліку в Петриківській жіночій консультації з приводу вагітності, вагітність 5 тижнів. Позивач в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не надав суду доказів стосовно наявності ознак кримінального правопорушення, щодо нього з боку дружини, а також про визнання батьківства іншою особою. Доводи Позивача щодо фальсифікації медичних довідок суд оцінює критично, позаяк належних та допустимих доказів в підтвердження свого твердження теж не надано. За таких обставин, враховуючи вагітність Відповідачки, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed