Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

18.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі по тексту - ТОВ «Глобал Спліт», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 291 710,52 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 16.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 23-339/07-А, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 13 926 дол. США, а відповідач зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 10.08.2010 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Банк виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, а відповідач умови договору порушив. 31.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором. Станом на 05.03.2019 загальний розмір заборгованості відповідача складає 9 919,71 дол. США, що є еквівалентом 291 710,52 грн., з яких: 5 260,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 148 154,23 грн., - сума простроченого основного боргу; 4 659,38 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 131 228,81 грн. 28.02.2019 відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості в розмірі 500 грн., а отже він усвідомлює наявність заборгованості. Ухвалою від 11.04.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від цієї ж дати суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, поданої одночасно з позовною заявою. У строк, встановлений судом для подання відзиву, відповідачем подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив та заяву про застосування строків позовної давності. Заперечуючи проти вимог позову, відповідач послався на те, що позивачем не доведено належними доказами факт переходу до нього права вимоги за кредитним договором, оскільки договір про відступлення права вимоги таких відомостей не містить, а у витязі з реєстру немає ані підписів представників сторін, ані печаток юридичних осіб. Крім того назва додатку до договору та сам договір не співпадають, що є підставою для сумніву у їх взаємозв`язку. Також до позовної заяви не додано первинних документів щодо видачі кредиту та його погашення, а додатки до позовної заяви не містять належного розрахунку заборгованості. Вказівка у позовній заяві про здійснення часткової сплати боргу не відповідає дійсності, оскільки відповідач ніколи не здійснював жодних сплат на користь позивача. На обґрунтування заяви про застосування строків позовної давності відповідач зазначив, що перебіг позовної давності почався у серпні 2010 р. і на дату подачі позовної заяви цей строк сплинув. Ухвалою від 02.09.2019 суд залишив без задоволення заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 16.08.2007 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банком) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 23-339/07-А, предметом якого є надання банком позичальнику кредиту в іноземній валюті в сумі 13 926 дол. СШАпід 10,8% річних на строк до 15.08.2010. Цільовим призначенням кредиту є оплата позичальником придбаного автомобіля марки ГАЗ 33023, 2007 р.в. Сторони договору погодили, що погашення кредиту і сплата нарахованих процентів буде здійснюватися позичальником щомісячно, до 10 числа кожного місяця, згідно графіку. 31.10.2018 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та ТОВ «Глобал Спліт» (новий кредитор) уклали договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору за плату належні йому права вимоги до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до договору. Згідно з даними витягу з Додатку № 1 до договору - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача на суму заборгованості в розмірі 10 375,16 дол. США, що включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 5 260,33 дол. США, заборгованість процентах в сумі 4 659,38 дол. США, а також заборгованість по комісії, пеням і штрафам. Правовими підставами заявлених ТОВ «Глобал Спліт» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Норма статті 512 ЦК України передбачає можливість заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою. Однією з підстав такої заміни є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). З позовної заяви вбачається, що позивач заявляє до відповідача лише вимоги про стягнення боргу по тілу кредиту та процентах в розмірі 9 919,71 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 05.03.2019 складає 291 710,52 грн. Водночас відповідачем заявлено вимогу про застосування позовної давності, яку суд визнає обґрунтованою з таких підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Договору про збільшення позовної давності сторони не укладали. Відповідно до стаття 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зважаючи на вищенаведене, початковим моментом перебігу позовної давності у цьому спорі є 16.08.2010. ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду з даним позовом більше ніж через 8 років від моменту виникнення права на позов, тобто з пропуском позовної давності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає перебіг позовної давності перерваним сплатою відповідачем частини боргу в сумі 500 грн., проте ці доводи суд відхиляє, оскільки вказану обставину відповідач заперечує, а належних доказів на її підтвердження позивач не надав. Більше того, якщо навіть припустити, що у лютому 2019 р. відповідач вніс на рахунок позивача грошову суму, то з огляду на вчинення цієї дії за межами трирічного строку позовної давності відсутні підстави вважати перебіг позовної давності перерваним. Зважаючи на викладене, суд відмовляє у позові за спливом позовної давності без надання оцінки іншим запереченням відповідача по суті позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed