Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

18.08.2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» компенсацію у розмірі 18708 грн. 68 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 28.08.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання на 30.09.2020 року. 30.09.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладене на 05.11.2020 року. 05.11.2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання відкладене на 02.12.2020 року. 02.12.2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання відкладене на 28.01.2021 року. Позивач, будучи сповіщеним належним чином до суду не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 20.01.2020 року в м.Одесі на вул. Армійська, біля будинку №8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки ВАЗ 21011 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 2) автомобіля марки Porsche Macan д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО-0636568 від 18.04.2019 року, забезпеченим транспортом згідно п. 7 якого є транспортний засіб ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, автомобілю Porsche Macan д.н. [NUMBER] було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 39 417,35 грн, що підтверджується, розрахунком суми страхового відшкодування. Згідно з умовами Полісу АО-0636568 від 18.04.2019 року, зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» визнала страховим випадком, що підтверджується Страховим актом та виплатила потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 37 417,35 грн., що підтверджується відповідним розпорядженням та платіжним дорученням. Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО-0636568 від 18.04.2019 року. Страхувальником автомобілю ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] , за Полісом АО-0636568 від 18.04.2019 року є [PERSON] . На момент ДТП застрахованим транспортним засобом керувала інша особа, а саме [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до статті 13.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України. Оскільки, застрахованим засобом керував [PERSON] , а не [PERSON] , то Позивач має право вимагати компенсацію у розмірі 50% шкоди в розмірі 18 708,68 грн. (37 417,35/50%) з відповідальної за скоєння ДТП особи відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач вказує, що відповідач не повідомив позивача, як страховика, про настання вказаної ДТП, чим порушив умови ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . У рішенні по справі «ОТаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. При цьому, за приписами п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Приписами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, чинним законодавством України на власників транспортних засобів/водіїв забезпеченого транспортного засобу покладено обов`язок повідомляти страховика про ДТП, які відбулися за участю застрахованого автомобіля, а не виконання останніми умов договору свідчить про їх свідоме допущення настання негативних для них наслідків (відповідальності). Відповідно до положень частини першої ст. 5 ЦПК України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення компенсації. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved