Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

18.03.2020 року [PERSON] , яка проживає в с. Словечно Овруцького району Житомирської області, звернулася з позовом до Словечанської сільської ради Житомирської області, що знаходиться в с. Словечне, Овруцького району Житомирської області, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт від 23 грудня 1992 року складений на ім`я [PERSON] та визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , протягом одного місяця. Мотивуючи свої вимоги тим, що пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування спадкового майна, яке можна успадкувати та про наявність заповіту. Встановлення факту належності заповіту позивачу необхідно для подальшого оформлення спадщини, так як [PERSON] все майно заповіла їй. Однак позивач нотаріально оформити спадщину позбавлена можливості, у зв`язку з тим, що не доведено факту належності спадкоємцю заповіту. Позивач надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність. Сільський голова надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 2009 року (а.с.4). Згідно довідки Черевківського старостинського округу №6 від 13.02.2020 року, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала і була зареєстрована в селі Білка, Овруцького району Житомирської області. На день смерті та протягом шести місяців у будинку ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] , так як останньою було складено заповіт на користь [PERSON] , однак він містить помилку, яку було допущено при зазначенні прізвища спадкоємця (а.с.5). Відповідно до п. 6 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Встановлено, що прізвище заявника правильно пишеться як [PERSON] , що підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] та картки платника податку (а.с.2,9). Тоді як в заповіті, яким усе майно [PERSON] заповідає позивачу, зазначено прізвище [PERSON] (а.с. 2,9,5). Крім того, вказана помилка має місце і в посвідченні серії [NUMBER] від 06 грудня\~ 1993 року, де прізвище позивача зазначено\~ [PERSON] \~ (а.с.3). Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого заповіту, має для позивача юридичне значення, оскільки існує наявність розбіжності у написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту належності заповіту [PERSON] необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON] , так як постановою нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 20.02.2020 року №335/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, встановлений чинним законодавством України та не доведений факт належності заповіту. У заповіті спадкоємиця вказана як [PERSON] , а у паспорті [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З повідомлення нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори\~ №566/01-16 від 25.03.2020 року видно, що після померлої [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа №125/2020 року, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від гр. [PERSON] , яка проживає в с. Словечне, Овруцького району Житомирської області, якій була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, а тому суд вважає, що їй слід надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved