Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

18 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що 10 червня 2018 року помер її батько [PERSON], який є власником квартири [ADDRESS]. При оформленні спадщини [PERSON], стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт належної [PERSON] квартири, який був накладений постановою державного виконавця АА № 958297 від 04.05.2005. Станом на сьогоднішній день відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] відсутні. В позасудовому порядку зняти обтяження з нерухомого майна не є можливим, а існування арешту позбавляє можливості [PERSON] оформити свої спадкові права, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, установа належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзиву не подано. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1996 (а.с. 14). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виявлено обтяження відповідно до постанови ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції АА № 958297 від 04.05.2005, реєстраційний номер обтяження 1975014, якою накладено арешт на все майно (а.с.10). Згідно з довідкою Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.12.2018 № 20685, станом на 13.12.2018 на виконанні у Миргородському МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.16). 11 червня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Зі свідоцтва про народження позивачки вбачається, що її батьком є померлий [PERSON], зміна дошлюбного прізвища позивачки «Шевцова» на «Кравчун» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] порушує права позивача, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі, ст. ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved