Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

18.04.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 82. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу у них немає дітей. Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених тим, що чоловік не дбає про матеріальне забезпечення сімї, його поведінкає безвідповідальною, внаслідок чого виникають безпричинні сварки, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою судді від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою від 31.10.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не прибула, причин неприбуття суду не повідомила. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила розірвати шлюб /арк.спр.37/. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним подано не було. 18.11.2019 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про одруження, такий зареєстрований 12.02.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №82 /арк.спр.5/. Від шлюбу у подружжя немає дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося, погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved