Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

19.12.2018 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Київського районного суду м. Полтави надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що військова частина [NUMBER] є розпорядником бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України відповідно до наказу МО України № 590 від 12.11.2010 року «Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України». Фінансування діяльності військової частини [NUMBER] здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Основні фонди, обігові кошти, інші цінності військової частини [NUMBER] є державною власністю. 28.03.2017 року [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (копія контракту, додаток № 1), відповідно до якого він проходив військову службу в військовій частині [NUMBER] на посаді курсанта. Відповідно до ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Відповідно до вимог зазначеного закону відповідач був належним чином забезпечений речовим майном. Відповідно до абз. 7 п.4 розділі III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 04.07.2017 року №164 (витяг, додаток №2) його було звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» ч. 6 (через службову невідповідність) з урахуванням ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», також відповідно до зазначеного наказу відповідача було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] . На час звільнення відповідача загальна вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, згідно довідки-розрахунку № 249 від 29.06.2017 року (додаток №3) склала 3713,98 гривень, а саме: - куртка вітровологозахисна 1 шт.- ціна 1749 грн., строк носіння 36 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 33 місяці, тобто: (1749 грн. : 36 місяців) х 33 місяці = 1603,25 грн.; - костюм літній польовий 1 к-т- ціна 584,94 грн., строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (584,94 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 438,71 грн.; - кашкет польовий 1 шт. - ціна 42,90 грн., строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяців, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (42,90 грн.: 12 місяців)х 9 місяців = 32,18 грн.; - шапка-феска (підшоломник) 1 шт. - ціна 34 грн., строк носіння 60 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 57 місяців, тобто: (34 грн. : 60 місяців) х 57 місяців = 32,3 грн.; - фуфайка трикотажна 2 шт. - ціна за 1 шт. 81 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (162 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 121,5 грн.; - Труси трикотажні 2 шт.- ціна за 1 шт. 36 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (72 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 54 грн.; - білизна натуральна трикотажна 2 ком-та - ціна за 1 к-т 165 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (330 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 247,50 грн.; - черевики з високими берцями 1 пара - ціна 1410 гривень, строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (1410 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 1057,50 грн.. - шкарпетки літні 3 пари ціна за 1 п. 34,98 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (104,94 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 78,72 грн.; - шкарпетки зимові 1 пара - ціна 64,02 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (64,02грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 48,02 грн.. Враховуючи, що з дня звільнення відповідача [PERSON] , він, добровільно заборгованість перед позивачем не погасив, тому військова частина [NUMBER] просить суд стягнути з [PERSON] (проживає: [ADDRESS] ; паспорт [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМСУ в Запорізькій області 20.04.2015 року; РНОКПП [NUMBER] ) на користь військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ; код [NUMBER] ; МФО 820172, розрахунковий рахунок [NUMBER] , Банк отримувача - Держказначейська служба України, м. Київ) завдану матеріальну шкоду у розмірі 3713,68 гривень (три тисячі сімсот тринадцять гривень, шістдесят вісім копійок). Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 05.04.2019 року на 13 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 11.06.2019 року на 09 год. 00 хв. У судове засідання представник позивача військової частини [NUMBER] не з`явився, 12.04.2019 року надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просить здійснити розгляд справи у заочному порядку. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Військова частина [NUMBER] є розпорядником бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України відповідно до наказу МО України № 590 від 12.11.2010 року «Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України». Фінансування діяльності військової частини [NUMBER] здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Основні фонди, обігові кошти, інші цінності військової частини [NUMBER] є державною власністю. 28.03.2017 року [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (копія контракту, додаток № 1), відповідно до якого [PERSON] проходив військову службу в військовій частині [NUMBER] на посаді курсанта. Відповідно до ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Відповідно до вимог зазначеного закону відповідач був належним чином забезпечений речовим майном. Відповідно до абз. 7 п.4 розділі III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 04.07.2017 року №164 (витяг, додаток №2) [PERSON] було звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» ч. 6 (через службову невідповідність) з урахуванням ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», також відповідно до зазначеного наказу відповідача було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] . На час звільнення відповідача загальна вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, згідно довідки-розрахунку № 249 від 29.06.2017 року (додаток №3) склала 3713,98 гривень, а саме: - куртка вітровологозахисна 1 шт.- ціна 1749 грн., строк носіння 36 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 33 місяці, тобто: (1749 грн. : 36 місяців) х 33 місяці = 1603,25 грн.; - костюм літній польовий 1 к-т- ціна 584,94 грн., строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (584,94 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 438,71 грн.; - кашкет польовий 1 шт. - ціна 42,90 грн., строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяців, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (42,90 грн.: 12 місяців)х 9 місяців = 32,18 грн.; - шапка-феска (підшоломник) 1 шт. - ціна 34 грн., строк носіння 60 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 57 місяців, тобто: (34 грн. : 60 місяців) х 57 місяців = 32,3 грн.; - фуфайка трикотажна 2 шт. - ціна за 1 шт. 81 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (162 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 121,5 грн.; - Труси трикотажні 2 шт.- ціна за 1 шт. 36 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (72 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 54 грн.; - білизна натуральна трикотажна 2 ком-та - ціна за 1 к-т 165 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (330 грн. : 12 місяців)х 9 місяців = 247,50 грн.; - черевики з високими берцями 1 пара - ціна 1410 гривень, строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (1410 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 1057,50 грн.. - шкарпетки літні 3 пари ціна за 1 п. 34,98 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (104,94 грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 78,72 грн.; - шкарпетки зимові 1 пара - ціна 64,02 грн. строк носіння 12 місяців, на час звільнення строк носіння склав 3 місяці, невичерпаний строк носіння склав 9 місяців, тобто: (64,02грн. : 12 місяців) х 9 місяців = 48,02 грн.. У розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України зазначені вище грошові суми є збитками, які були заподіяні відповідачем майну військової частини [NUMBER] внаслідок невиконання укладеного з ним контракту, тобто є матеріальною шкодою. В порядку ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, п. 2 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військовим майном вважається державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Відповідно до пункту 8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовці, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково. На підставі п. 16 Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Відповідно до пункту 31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позов підтверджується доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні а саме: контрактом про проходження військової служби в Збройних Силах України укладеним між тво начальника 179 обєднаного навчально-тренувального центру військзв*язку ЗСУ Сторощуком О.В. та [PERSON] від 28.03.2017 року; витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 164 від 04.07.2017 року; довідкою рахунком № 249 від 29.06.2017 року. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог військової частини [NUMBER] , оскільки з дня звільнення відповідача [PERSON] , він, добровільно заборгованість перед позивачем військовою частиною [NUMBER] не погасив, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved