Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

18.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати договір оренди земельної ділянки [NUMBER] від 10 січня 2007 року недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем її померлого діда - [PERSON]. Позивачем з'ясовано, що від імені померлого підписано з ПОСП «ВІДРОДЖЕННЯ» договір оренди земельної ділянки. Однак, позивач вважає, що вказаний договір померлим не підписувався, оскільки підпис на договорі та заповіті має відмінності. Позивач, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, в останнє судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.236). В судовому засіданні 26.01.2017 року позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав. Додатково пояснила, що померлий дід отримував від відповідача орендну плату. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в останнє судове засідання представника не забезпечив. Представником подано до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.237), проти позову заперечує. Також представник відповідача в судовому засіданні 26.01.2017 року заперечив проти позову, оскільки, по-перше, спірний договір виконувався протягом тривалого часу, померлий отримував орендну плату, по-друге, позивачем не доведено факт порушення її прав. Аналогічні заперечення викладені письмово (а.с.69, 70). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між [PERSON] та відповідачем 10 січня 2007 року укладено договір оренди земельної ділянки, згідно пунктів 1.1., 2.1., 3.1. якого [PERSON], як Орендодавець, надає, а відповідач, як Орендар, приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 5,11 га, яка розташована на території Оленівської сільської ради, та належить Орендодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER], на строк 10 років, починаючи з дати державної реєстрації, та діє до 31.12.2017 року. Вказаний договір зареєстрований Козельщинським райвідділом Полтавської регіональної філії ДЗК 23.05.2008 року. В подальшому додатковою угодою від 23.12.2008 року, яка зареєстрована 12.05.2009 року в Козельщинському райвідділі Полтавської обласної регіональної філії центру ДЗК, змінено деякі положення договору, в тому числі, зазначено, що договір укладається на термін 10 років, починаючи з дня реєстрації цієї Додаткової угоди, і діє до 31.12.2017 року (а.с.8-11, 67, 73, 89, 213). У 2007 році [PERSON] отримувались від відповідача грошові кошти у якості орендної плати (а.с.98, 105). [INFO] [PERSON] помер, позивач отримала у спадщину спірну земельну ділянку за заповітом (а.с.6, 7, 22). Згідно висновку №166/167 судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 21.07.2017 року підписи від імені [PERSON] у графах: -«Орендодавець передав» - двох примірників договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 10 січня 2007 року (а.с.213 та а.с.67); -«Орендодавець передав» - двох примірників акту приймання-передачі до договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 10 січня 2007 року (а.с.213 та а.с.73); -«Орендодавець» - додатку №1 до договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 10 січня 2007 року (а.с.213), виконані [PERSON]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки висновком експертизи встановлено, що підпис на спірному договорі виконано власником земельної ділянки, а позивачем не надано інших доказів на його спростування, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову, зазначені позивачем. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed