Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

18 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ЗАТ «Ремонтно-інстументальний завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 37 378,47 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона, позивач [PERSON] з 2005 року по 20008 рік працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді головного бухгалтера та з червня 2008 року по 01.12.2014 року провідним економістом. 01.12.2014 року вона була звільнена з роботи у звязку з скороченням штату, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. На підприємстві несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, так станом на 01.12.2014 року за наявною у неї інформацією, заборгованість перед нею як працівником по виплаті розрахункових коштів становила 37 378,47 гривень. Востаннє заробітну плату вона отримувала на початку 2014 року. В подальшому нове керівництво заводу відмовилось виплачувати заробітну плату, чим порушує її трудові права, оскільки виплачувати заробітну плату зобовязані регулярно два рази на місяць або в день звільнення, тому вона змушена звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві, підтримала письмові пояснення від 14.07.2015 року. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 2005 року по 2008 рік працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді головного бухгалтера та з 2008 року по 1 грудня 2014 року провідним економістом. 1 грудня 2014 року вона була звільнена з роботи у звязку з скороченням штату, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Обчислення середнього заробітку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати. Згідно із розрахунку, який наданий позивачем та не оспорувався відповідачем, заборгованість із виплати заробітної плати становить 37 378,47 гривень, з них: заборгованість по заробітній платі становить за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року 15 000 грн., компенсація за невиплачену виплату заробітної плати за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року 22 378,47 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved