Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

17.11.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вона просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з червня 2018 року по грудень 2020 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання позивача з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, тому позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та призначено до судового засідання на 09.12.2021 року. 09.12.2021 року відповідач надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, так як відсутнє клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з червня 2018 року по грудень 2020 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У сторін по справі є спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із [PERSON] та знаходяться на її утриманні. За ствердженням позивача, відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини, відповідно до ст.180, ст.181 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, тобто в мінімальному розмірі, встановленому ст.ст.182, 183 СК України. Відтак, за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підлягають задоволенню. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved