Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

19.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить постановити судове рішення, яким: - визнати укладеним і дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частки будинку за адресою: с.Кубей, Болградського району, вул.Дімітрова,24, який був укладений між нею та [PERSON] з одного боку, як покупцями, і [PERSON] з другого боку, як продавцем; - визнати за нею [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: с.Кубей Болградського району вул.Дімітрова,24; - визнати за її малолітнім сином [PERSON], як за спадкоємцем померлого [PERSON] право власності на 1/3 частку будинку за адресою: с.Кубей Болградського району вул.Дімітрова,24; - скасувати право власності на 2/3 частини цього будинку за [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в березні 2012 року вона та відповідач [PERSON], домовилися про те, що позивач купує у неї житловий будинок з господарськими спорудами для своєї сімї за адресою: с.Кубей Болградського району вул. Дімітрова, 24. Цей правочин вони домовилися здійснити за 56\~000 грн. Позивач запропонувала віддати відповідачу одразу всю суму, але вона відмовилася мотивуючи тим, що не хоче щоб така велика сума була в неї на руках. Крім того, відповідач повідомила її про те, що ще не всі документи на будинок в неї оформлені і їй потрібен якийсь час на те, щоб закінчити оформлення будинку. Гроші за будинок позивач давала поступово, про що відповідач своєю рукою зазначала в блокноті. Першу суму у розмірі 10\~000 грн. позивач зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] надали 4.04.2012 року. Останню суму вона отримала 30 січня 2015 року, тобто всього за будинок відповідач отримала від позивача та її цивільного чоловіка 49\~100 грн. На даний час відповідач відмовляється повернути надану позивачем суму за купівлю будинку та не оформлює за позивачем документи на житловий будинок, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON], яка була залучена в якості третьої особи ухвалою суду від 30.05.2018 року, та повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявилася, відзив на позов не надала, про причину своєї неявки суду не повідомила Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку щодо позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України\~визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 41 Конституції України\~законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом.\~\~Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Статтею 220 ЦК України\~визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його\~\~нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 12.11.2013 року (справа №497/2531/13-ц) було визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Дімітрова, 24 в с.Червоноармійське (Кубей) Болградського району Одеської області за [PERSON]. Рішення набрало законної сили (а.с.21). В березні 2012 року\~позивач \~[PERSON], а також [PERSON],\~та\~відповідач - [PERSON] \~домовились\~ про купівлю-продаж\~вищезазначеного житлового будинку за 56 000 гривень.\~Передачу грошей оформлювали розписками про отримання грошових коштів. Гроші передавалися наступним чином: 04.04.2012 року 10\~000 грн., 13.02.2013 року 4000 грн., 31.02.2013 року 4000 грн., 18.06.2013 року 3000 грн., 22.11.2013 року 5000 грн., 28.12.2013 року 3000 грн., 21.03.2014 року 3100 грн., 02.05.2014 року 3000 грн., 25.07.2014 року 5000 грн., 17.10.2014 року 5000 грн., 30.01.2015 року 4000 грн., загальна сума переданих грошей за купівлі будинку склала 49\~100 грн. (а.с.6-7). Відповідач не оспорює факт отримання нею 49\~100 грн. за купівлю житлового будинку, належного їй. Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об'єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідач, як одна із сторін, отримавши кошти особисто, не з'являється для нотаріального посвідчення договору, вважаючи що позивач не виплатила усієї обумовленої суми. При таких обставинах, суд, використовуючи своє право за законом, може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 513538 від 05.12.2017 року, виданого Повторно Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з № 361\~ [PERSON], помер 02.09.2017 року (а.с.27). З витребуваної судом спадкової справи №323/2017, заведеною державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області вбачається, що для отримання спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], дочка померлого; які відповідно до ст. 1261 ЦК вони є спадкоємцями за законом першої черги, тобто спадщина розподілися між спадкоємцями порівну 1/2 частка. Викладене підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЖД №313427, виданим виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області 14.06.2012 року, а/з №25 від 14.06.2012 року; - свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-ЖД №199343, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 13.10.2009 року, а/з №18 від 14.10.1993 року; - свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №231913, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького районного управління юстиції в Одеській області, а/з №39; - заявою про прийняття спадщини [PERSON]К в інтересах малолітнього [PERSON] №719 від 22.09.2017 року; - заявою про прийняття спадщини [PERSON] №07 від 18.01.2018 року. Тому в частині вимог, щодо визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на 1/3 частину суд задовольняє вимоги частково, а саме на 1/6 частину, так як є інший спадкоємець [PERSON], яка також має право на 1/6 частину вищезазначеного житлового будинку. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині позовних вимог, щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON], в інший частині позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням відповідачем позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial