Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

18.09.2013 року подав до Деснянського районного суду м.Чернігова позов до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 житлового будинку в порядку спадкування У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина, у спадщину вступила згідно рішення суду відповідач на 1/3 домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 7-8). Також рішенням суду встановлено, що частки [PERSON], [PERSON]та [PERSON] при спадкуванні будинку мали складати по 1/3 частки кожного. Тобто питання спадкування після померлого [PERSON] вже вирішувалося в суді, і є рішення яке набрало законної сили. А саме рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.05.2010 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/3 домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ( а.с 7-8). Після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на її 1/3 частину домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.11.2014 року за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с. 91-93). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.12.2013 року рішення Деснянського районного суду від 19.11.2013 року було залишено без змін. Таким чином, враховуючи рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.11.2013 року та рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.05.2010 року за [PERSON] згідно рішень суду визнано право власності на ? частину домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1225 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач [PERSON] з урахуванням свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2002 року, виданого Першою Чернігівською нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] та [PERSON], згідно якого кожному з них належить по 1/3 часці в спірному домоволодінні, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], як один з спадкоємців першої черги має право на 1/6 домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за [PERSON] після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], вже визнано право власності в на 1/3 частину в домоволодінні, ? частина в спірному домоволодінні судами визнано за [PERSON], виходячи з вищевикладеного за позивачем необхідно визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку у порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial