Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

18.08.2020\~року зі\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області на\~підставі ухвали\~судді від\~17.04.2020\~року до\~Краснолиманського міського\~суду Донецької\~області надійшла\~цивільна справа\~за позовною\~заявою [PERSON] \~до [PERSON] \~про зміну\~розміру аліментів,\~стягнення аліментів,\~повернення сплачених\~аліментів.\~Позивачобґрунтовує свої вимоги тим, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з липня 2008 року по 12.08.2015 року. Від шлюбу подружжя має двох дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку- [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Діти залишилися проживати з відповідачкою. За рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . На теперішній час син [PERSON] навчається у Донецькому вищому училищі та знаходиться на державному забезпеченні, а донька [PERSON] з 24.12.2019 року проживає разом з позивачем. Оскільки донька проживає разом з ним, позивач просить суд стягнути аліменти з відповідачки на утримання спільної дитини доньки [PERSON] у розмірі ј частини її доходу(заробітку), змінити розмір стягуємих з нього аліментів з 1/3 до 1/6 частини усіх видів його доходу(заробітку) на утримання сина [PERSON] , та повернути сплачені ним аліменти на користь відповідачки на утримання дітей з 24.12.2019 року(а.с.1). Позивач [PERSON] , був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в підготовчому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти розгляду справи у підготовчому засіданні (а.с.40). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в підготовчому засіданні не прибула, позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти розгляду справи у підготовчому засіданні, про що суду надала відповідну заяву (а.с.37). \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.07.2008 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3-4,7-8). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.7-8). За рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Позивач зазначає, що донька [PERSON] , [INFO] , станом на 06.02.2020 року проживає з ним і знаходиться на його утриманні, вказаний факт відповідачем не заперечується. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм\~СК України\~вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідача. Відповідно до\~ст. 192 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача його матеріальний та сімейний стан змінився, донька проживає разом з ним, він як батько піклується про неї, утримує матеріально. Статтею 183 СК України\~визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial