Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

19 березняня 2021 року до суду звернувся [PERSON] заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована наступним. [INFO] в с. Степове Миколаївського району Миколаївської області померла його бабуся - [PERSON] . Її смерть була зареєстрована Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 17 червня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 210. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). За життя [PERSON] , на випадок своєї смерті, склала заповіт, який був посвідчений 27 березня 2018 року секретарем Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Іванчук С.Б. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 6. Вказаним заповітом [PERSON] заповідала своїм синам - [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] ; а онукам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях земельну ділянку площею 9,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] спадкоємці, визначені у заповіті, подали заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіонової С. А. На підставі вказаних заяв про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 86/2020. Коли заявник звернувся до нотаріуса з метою подати заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби, нотаріус відмовилася приймати від нього вказану заяву, оскільки в заповіті відсутнє прізвище та ім`я - [PERSON] , а одним із спадкоємців зазначено - [PERSON] . Вказана відмова була усною, а тому з метою не допустити пропуску строку для прийняття спадщини, він звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області - Євстратової О.М. для нотаріального посвідчення заяви про прийняття спадщини та направив вказану заяву поштою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. В березні 2021 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надав нотаріусу документи підтверджуючі, що він є онуком померлої та повідомив, що в заповіті допущена помилка у його імені, а саме помилково вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », проте через відсутність у нього офіційних доказів допущення помилки, нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зважаючи на те, що в заповіті була допущена помилка у його власному імені, а саме зазначено онукам … « [PERSON] » замість « [PERSON] » він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника - адвокат Губська Ю.О. заяву підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав, просили суд задовольнити заяву в повному обсязі. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] висловили думку про можливість задоволення заяви. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , представника заявника Губської Ю.О. , заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Данилівка Казанківського району Миколаївської області, мала 3 (трьох) дітей: - [PERSON] , (підтверджується копією свідоцтва про народження); - [PERSON] (підтверджується копією витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження); - [PERSON] (підтверджується копією витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження). В свою чергу у [PERSON] народилося три сина (онуки померлої): двійня - [PERSON] , 1982 р. н. та заявник - [PERSON] , 1982 р. н. (підтверджується копіями свідоцтв про народження), а також син - [PERSON] , 1992 р. н. (підтверджується копією свідоцтва про народження) У [PERSON] народилася дочка (онука померлої) - [PERSON] . Та у [PERSON] народилося 2 (двоє) дітей (онуки померлої): [PERSON] , 1995 р. н. та [PERSON] , 1989 р. н. (підтверджується копіями свідоцтв про народження). Таким чином, у померлої було 3 (троє) дітей та 6 (шестеро) онуків. [INFO] [PERSON] , на випадок своєї смерті, склала заповіт, який був посвідчений секретарем Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Іванчук С.Б. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 6, яким належний їй житловий будинок заповідала своїм синам [PERSON] й [PERSON] , а земельну ділянку онукам: братам заявника [PERSON] та [PERSON] , заявнику (в заповіті помилково вказано ім`я [PERSON] ) та [PERSON] й [PERSON] . Свого середнього сина - [PERSON] , [PERSON] в заповіті не зазначила, оскільки місце його знаходження нікому не відомо й бабуся вважала його зниклим безвісті. Що ж стосується онуки [PERSON] (дочка [PERSON]), то останній ще за життя бабуся передали інше майно. Інших дітей та онуків у [PERSON] , у тому числі на ім`я « [PERSON] , 1982 р. н» не було. Після складання заповіту бабуся повідомила своїх спадкоємців, в тому числі й заявника, про свою волю. Таким чином, всі спадкоємці знали, яке майно, в яких частках, хто із спадкоємців буде спадкувати у випадку смерті [PERSON] . Після смерті бабусі, при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, нотаріус виявив розбіжності в імені спадкоємця [PERSON] та його свідоцтвом про народження і паспортними даними заявника, де його власне ім`я « [PERSON] ». Така ситуація виникла через те, що з самого народження заявника всі називають, в тому числі й його бабуся, [PERSON] , а не [PERSON] . Та незважаючи на допущену в заповіті помилку, факт того, що воля [PERSON] на заповідання 1/5 частки належної їй земельної ділянки була саме заявнику - [PERSON] , підтверджується сукупністю доказів, зокрема в заповіті чітко вказано, що [PERSON] заповідає земельну ділянку саме онукам. Як вбачається із доданих заявником документів, померла мала лише 6 (шість) онуків, і жодного онука на ім`я [PERSON] у неї не було. Рік народження особи, вказаної в заповіті на ім`я « [PERSON] », повністю співпадає з датою народження заявника. Окрім того, про бажання заповідати частку свого майна саме заявнику, померла неодноразово повідомляла свою двоюрідну сестру - [PERSON] та свою подругу - [PERSON] , про що вказані особи повідомили суд, під час їх допиту як свідків. Вказану обставину також підтвердили й заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , оскільки їм також була добре відома воля спадкодавця. Окрім того, ту обставину, що у спадкодавця не має таких онуків, як [PERSON] , 1982 р. н., підтверджує відповідь на адвокатський запит № 119-20 від 03.04.2021 р. надану Веселинівський РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса). П. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 294 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Стаття 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зі змісту Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2006 року за N0940 вбачається, що виправлення в заповіт вносяться за згодою заповідача. Зважаючи на те, що жоден правовий акт не встановлює порядок внесення змін у власне ім`я нащадка у заповіті після смерті спадкодавця, тобто у разі помилки щодо прізвища, імені та по батькові нащадка не існує другого порядку виправлення цієї помилки, крім встановлення факту певного юридичного факту в судовому порядку. Тому суд вважає, що належним способом захисту права заявника є встановлення юридичного факту того, що заповіт, складений від імені [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Данилівка Казанківського району Миколаївської області, яка померла [INFO] в с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, який був посвідчений 27 березня 2018 року секретарем Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області - Іванчук С.Б., зареєстрований в реєстрі за № 6, із зазначенням онука [PERSON] , 1982 р. н., насправді було складено на користь онука [PERSON] , 1982 р. н. Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, та те, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує його право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] нарівні з іншими спадкоємцями, зазначеними в заповіті, суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved