Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

18 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, на її утримання на весь період її навчання в Чернігівському національному технологічному університеті, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду по [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що відповідач [PERSON] за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 3 квітня 2001 року був визнаний її батьком та батьком її брата [PERSON], [INFO], цим же рішенням суду з відповідача на користь матері позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] [INFO] року померла. Після смерті матері позивачка [PERSON] залишилася проживати разом зі своїм братом-близнюком [PERSON], який за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 6 квітня 2016 року був визнаний недієздатною особою, а вона була призначена його опікуном. Після досягнення позивачкою та її братом повноліття стягнення аліментів на їх утримання з відповідача припинилося. З 1 вересня 2017 року позивачка [PERSON] навчається на першому курсі в Чернігівському національному технологічному університеті, денної форми навчання. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку може і зобов'язаний надавати відповідач, оскільки він отримує пенсію. В зв'язку з навчанням позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки навчання в університеті платне, загальна вартість навчання станом на 07.08.2017 року складає 53 920 гривень з можливістю її збільшення відповідно до умов договору. Термін навчання визначений з 1 вересня 2017 року по [INFO] року. 17.08.2017 року нею було здійснено перший платіж за навчання в сумі 6 740 гривень за перший семестр. На даний час у неї під опікою залишається її брат [PERSON], який є недієздатною особою, на утримання брата вона отримує пенсію у зв»язку з втратою годувальника в сумі 1 652 гривні. Крім того, у неї є й інші витрати, пов'язані з навчанням в університеті. Враховуючи денну форму навчання позивачка не працює, стипендію не отримує, оскільки вона навчається за контрактом. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, дала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав, що немає підстав надавати допомогу, проте у судових дебатах погодився з тим, що на період навчання доньки їй необхідно надавати матеріальну допомогу і тому згоден на утримання аліментів на період її навчання до досягнення нею 23 років. Судом встановлено, що [PERSON] за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 03 квітня 2001 року був визнаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно якого був вчинений відповідний актовий запис у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області Україна на підставі акту про встановлення батьківства № 13 від 23 травня 2001 року (а.с.10). Довідкою з Чернігівського національного технологічного університету № 312 від 15.09.2017 року підтверджується, що [PERSON], позивачка особа у справі, є студенткою І курсу денної форми навчання факультету соціальних технологій, оздоровлення та реабілітації у цьому університеті за рахунок коштів фізичних осіб (а.с.16). Згідно договору про навчання № 171, укладеного 07.08.2017 року між Чернігівським національним технологічним університетом та [PERSON], [PERSON] навчається у цьому університеті на факультеті фізична терапія, орготерапія за денною формою навчання, строк навчання складає 3 роки 10 місяців 8 семестрів. Загальна вартість навчання за весь строк станом на 07.08.2017 року становить 53 920 гривень. Відповідно до п.5.3 вищезазначеного договору плата за навчання може змінюватися один раз на рік не більше ніж на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік (а.с.17). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки,сина;4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно копії паспорту [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич № 4773/04 від 31.10.2017 року [PERSON] відповідач у справі, отримує пенсію у розмірі 10740 гривень (а.с.33). Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За таких обставин, врахувавши нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище позивача і відповідача, розмір витрат, пов'язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON], на час навчання у Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, оскільки відповідно довідки про розмір отриманої пенсії, відповідач має можливість надання матеріальної допомоги на навчання дочки в такому розмірі. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як зазначено у ч.3 цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В частині 2 цієї статті зазначено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу, зокрема, у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як зазначено у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі(наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Оплата витрат за надання правової допомоги [PERSON] та надання послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт № 62 від 17 жовтня 2017 року, рахунком на оплату та квитанцією про оплату 200 гривень. Як вбачається з акту виконаних робіт, адвокатом адвокатського об'єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» [PERSON] було затрачено 1 годину на надання правової допомоги - підготовки позову до суду. Згідно квитанції, яка долучена до матеріалів справи, [PERSON] оплачено адвокатському об'єднанню «Славутицька міська юридична консультація «Захист» за надання правової допомоги згідно акту виконаних робіт 200 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень 00 копійок Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved