Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

17 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 09 вересня 2000 року у відділі РАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 9. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між нею та відповідачем шлюбні відносини припинились фактично з серпня 2009 року, після чого сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Фактично їх шлюб існує тільки формально. Спору, відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникло. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач, згідно позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності, у якій він також наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України). При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 09.09.2000 року у відділі РАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 9, [NUMBER], сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 24.07.2003 року [NUMBER] виданого Шевченківською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області. Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 02 грудня 2003 року Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м.Єнакієве, Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] У відповідності до картки фізичної особи - платника податків [PERSON] присвоєно податковий номер [NUMBER]. Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 23 травня 1995 року Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець с.Шевченко, Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] У відповідності до картки фізичної особи - платника податків [PERSON] присвоєно податковий номер [NUMBER]. Дитина, згідно позовної заяви, проживаює разом з матір'ю. У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2009 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільна дитина проживає з матір'ю, позивачем по справі та надалі буде проживати з нею. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення у даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Але відповідачем у заяві про розгляд справи у її відсутність не зазначено про її бажання відновити дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «[PERSON]» Також згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на його користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання не розглядає. Враховуючи ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved