Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

18.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 03.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 6200 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював оплату по кредитному договору згідно умов. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість в сумі 11384 грн. 42 коп., яка складається з: 4798 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 4097 грн. 52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1469 грн. 85 коп. - заборгованість по комісії, 500 гривень - штраф, 518 грн. 31 коп. - штраф. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір) в сумі 243 грн. 60 коп. 05.08.2014 року від відповідача надійшли письмові заперечення з проханням позовні вимоги позивача залишити без задоволення за спливом строку позовної давності. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому зазначивши на безпідставності заперечень позовних вимог відповідачем в зв'язку зі спливом строку позовної давності, так як згідно умов договору мала місце його пролонгація. Крім того, відповідачем останній платіж по кредитному договору здійснено 20.09.2011 року, тобто в період загального строку позовної давності. В судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позову посилаючись на сплив строку позовної давності, а також наголошувала на тому, що сума кредиту, отримана нею по вказаному договору була значно меншою, аніж наведена позивачем. Однак вказати точну суму кредиту вона не може, а також не може уточнити коли і яку суму нею було знято з кредитної картки. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розрахунок суми заборгованості, копію анкети-заяви від 03.03.2011 року, копію довідки про умови кредитування, витяг з умов і правил надання банківських послуг, копію банківської ліцензії, копію витягу по особовому рахунку), суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір і кожна із сторін взяла на себе певні зобов'язання, позивач виконав свої зобов'язання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість в сумі 11384 грн. 42 коп. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-31) при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 11384 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитним договором. Обставини наведені стороною відповідача щодо спливу строку позовної давності є безпідставними, виходячи з наступного: - відповідно до ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Натомість положеннями ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Долучена до матеріалів справи копія анкети-заяви від 03.03.2011 року (а.с.7) свідчить про узгодження з відповідачем того, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між останнім та банком договір про надання банківських послуг. При цьому відповідач зобов'язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг. В свою чергу п.п. 1.1.7.31 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-31) строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку становить 50 років. Наведене свідчить про збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності. Крім того, згідно 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості (а.с. 5-6) свідчить, що останній платіж відповідачем було здійснено 20.09.2011 року, що в свою чергу вказує на визнання відповідачем свого боргу, переривання строку позовної давності, початок його перебігу лише з вказаної дати та в свою чергу звернення позивачем до суду в період перебігу загального трирічного строку. Твердження відповідача стосовно того, що сума отриманого нею кредиту менша, аніж заявлена позивачем, суд оцінює критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, не підтвердженні належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 59, 60 ЦПК України та спростовуються вищевказаними письмовими доказами (розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку) і суд вважає, що це є припущенням відповідача, так як вона не називає суми кредиту, яку отримала і не називає суму коштів, яку вона використала з кредитної картки і тому є незрозумілим на яких доказах базуються твердження про отримання меншої суми кредиту?. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: approved