Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

18.07.2017 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із вітчимом [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява його представника адвоката Долгової Л.В., в якій представник просила задовольнити позовні вимоги та справу слухати без її участі. Представник відповідача Гайбатова З.Н. в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. 17 жовтня 2017 року, на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Долгової Л.В. про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00012772486 від 19.09.2013 року. Позивач разом з матір'ю та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2000 року і до моменту смерті останньогов квартирі [ADDRESS]. Оскільки мати позивача із вітчимом були особами похилого віку, то позивач в своєму позові зазначає, що піклувався про них та доглядав їх до кінця життя. З позовної заяви вбачається, що між позивачем та [PERSON] були теплі родинні відносини як у батька із сином. Крім того, після смерті [PERSON] [INFO], позивач взяв на себе всі фінансові зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді на адвокатський запит №3 Киря'ківкої сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] був зареєстрований на момент смерті в [ADDRESS]. На момент смерті із ним ніхто не був зареєстрований. Крім того, згідно матеріалів справи, [PERSON] дійсно був зареєстрований за іншою адресою, але фактичне його проживання відбувалося у [ADDRESS]. Факт проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю з 2000 року по 29.03.2007 р. [ADDRESS], підтверджується актом про проживання від 26.05.2017р., посвідченим ЖЕК № 3 «Бриз». Встановлено, що позивач прожив разом із спадкодавцем однією сім'єю більше ніж 7 років, вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки. Також, в судовому засіданні було з'ясовано, що позивач, бажаючи реалізувати свої права як спадкоємця, на спадщину після смерті вітчима [PERSON], а саме на ? частину квартири, яку [PERSON] прийняв, але не встиг оформити після смерті дружини [INFO] [PERSON], звернувшись до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, звернувся до нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено та надано роз'яснення від 15.06.2017р. № 688/02-17 про відсутність підстав для видачі Свідоцтва про право на спадщину (відсутність родинних відносин та проживання (реєстрації) зі спадкодавцем на момент смерті). З огляду на вище зазначені факти, позивач був змушений звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю із вітчимом. Встановлення факту проживання однією родиною має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому можливість оформити спадщину. В процесі розгляду справи було з?ясовано, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. Спадкоємців інших черг, які б прийняли спадщину, окрім позивача немає. Отже, суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту положень ст.3 СК України, [PERSON] та [PERSON] мали ознаки однієї сім'ї, створеної на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім'я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved