Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

19.01.2021 позивач - [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок літера А-1 за планом, 1952 року побудови з прибудовою літера а, 1960 року побудови загальною площею 69,9 кв.м, житловою площею 45,8 кв.м, сарай, літера Б за планом 1952 року побудови, навіс літера В за планом, 1990 року побудови, вбиральню літера Г за планом, 1990 року побудови, баню літера Д за планом, 1990 року побудови, навіс літера Е за планом, 1990 року побудови, ворота з хвірткою №1, огорожу №2, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначає, що у 2001 році вирішила придбати в селі Запсілля Сумського (до 01.01.2021 Краснопільського) району Сумської області житловий будинок для проживання та вказала, що їй стало відомо, що по [ADDRESS] є пустуючий житловий будинок, в який остання з відома (усного дозволу) голови Запсільської сільської ради весною 2001 році заселилася. Крім того зазначає, що їй стало відомо, що дане домоволодіння згідно погосподарських книг Запсільської сільської Ради значилось за [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 233489729 від 20.11.2020, наданої державним реєстратором Краснопільської селищної ради Сумської області відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно за вказаними параметрами, відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за цими параметрами та відомості з Державного реєстру Іпотек за вказаними параметрами відсутні. Ніяких угод цивільно-правового характеру на домоволодіння за адресою [ADDRESS] позивачкою не укладалось. Позивачка наголошує, що з 2001 року відкрито, чесно і добросовісно володіє садибою за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи за власні кошти, обробляє город. За весь період проживання остання сплачувала і сплачує всі комунальні платежі та земельний податок на своє ім`я, на її ім`я укладені договори про користування електричною енергією. Крім того, в будинку постійно проводиться поточний ремонт, у 2017 році було проведено прибудинковий водогін до приміщення з врізкою на центральному водогоні та установлення двох колодязів з бетонних колець та установкою лічильника. Таким чином вважає себе власником будинку, оскільки володіє ним відкрито та безперервно протягом більш як 19 років, володіючи ним весь час ніяких претензій ніхто не мав. Вказує, що колишній власник спірного будинку [PERSON] померла [INFO] . Спадщина після її смерті ніким не оформлялася. Тому позивач вважає, що на підставі вищевказаного має право на отримання у власність житлового будинку за набувальною давністю. До позову були додані клопотання про витребування доказів, а також клопотання про виклик свідків. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 21.01.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.02.2021, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Протокольною ухвалою від 23.02.2021 розгляд справи відкладено на 09.03.2021. Позивач у підготовче засідання 09.03.2021 не прибула, подала до суду заяву (вх. № 933/21 від 09.03.2021), у якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи у її відсутність. Крім того, просила залишити без розгляду клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник відповідача у підготовче засідання не прибув. До суду через загальну канцелярію суду відповідачем подано заяви (вх. № 265/21 від 19.02.2021, вх. № 316/21 від 02.03.2021) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради (а.с. 67, 83, 84). Позивачем на виконання вимог судової ухвали подані до суду пояснення щодо підстав заселення у спірний житловий будинок. Документи, витребувані судовою ухвалою від 21.01.2021, подані суду у строк, встановлений даною ухвалою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим на підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу без фіксування судового процесу. Можливість ухвалення рішення судом за результатами підготовчого засідання у випадку визнання позову відповідачем передбачена частиною 3 статті 200, частиною четвертою статті 206 ЦПК України. Розглянувши клопотання позивача про залишення без розгляду поданого ним клопотання про допит свідків, суд зазначає, що воно відповідає вимогам статей 182, 183 ЦПК України, відтак підлягає задоволенню, оскільки не порушує принципу диспозитивності цивільного судочинства. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від Краснопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який надійшов до суду 01.03.2021 за вх. №858/21, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Запсілля Краснопільського (на час розгляду справи) Сумського району Сумської області (а.с. 81-82). З весни 2001 року [PERSON] відкрито, чесно і добросовісно з відома (усного дозволу) голови Запсільської сільської ради Сумської області заволоділа садибою (вселилася) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками виконкому Запсільської сільської ради №261 від 27.06.2014 (де зазначена адреса [ADDRESS] ) та Миропільської сільської ради Сумської області №208-02/29-1 від 25.08.2020 (де зазначена адреса після впорядкування нумерації будинків: [ADDRESS] ), Миропільської сільської ради Сумської області №320-02/29-1 від 07.06.2018, Миропільської сільської ради Сумської області №207-02/29-1 від 25.08.2020 (а.с.20-23). Відповідно до повідомлення Миропільської сільської ради № 247/02-25 від 16.02.2021 вірною слід вважати адресу спірного домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 66). З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 2001 року доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи, за власні кошти, обробляє город, сплачує всі комунальні платежі та земельний податок на своє ім`я, на її ім`я укладені договори про користування електричною енергією. Крім того, в будинку проводиться поточний ремонт, у 2017 році було проведено прибудинковий водогін до приміщення з врізкою на центральному водогоні та установлення двох колодязів з бетонних колець та установкою лічильника, що підтверджується довідкою Миропільської сільської ради Сумської області №208/02/29-1 від 25.08.2020, копіями квитанцій про сплату за електроенергію на ім`я позивачки, договором № 202052519 від 14.06.2015 на користування електричною енергією, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Сумиобленерго»; квитанцією про сплату та нарахування позивачці земельного податку з фізичних осіб за адресою: [ADDRESS] та самооподаткування - місцевого податку з фізичних осіб на користь ОТГ Миропілля (а.с. 21, 25-32). Щодо підстав заселення до спірного домоволодіння від позивачки до суду надійшли письмові пояснення від 22.02.2021 вх. 711/21 у яких вона вказала, що має доньку 1996 року народження, яка часто хворіла, неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні та фоні цього лікарі радили вивозити дитину з міста в екологічну чисту місцевість. Після цього позивачка почала шукати по селах можливі варіанти. За порадою знайомих потрапила до с. Запсілля, та з 2001 року з усного дозволу голови села відкрито чесно оселилася до спірного будинку. Спочатку позивачка з дитиною мешкали в будинку тільки влітку, а з 2014 року після виходу на пенсію позивач мешкає там з ранньої весни до пізньої осені, доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи за власні кошти, обробляє город (а.с. 68-69). Згідно довідки Миропільської сільської ради Сумської області №209-02/29-1 від 25.08.2020 зазначено, що згідно погосподарських книг сільської ради вищевказаний будинок значиться за [PERSON] , 1925 р.н., яка померла [INFO] . Підстава: погосподарська книга за 1996 -2000роки, №1, ос. рахунок № [NUMBER] , погосподарська книга за 1991 -1995 роки №2, ос. рахунок № [NUMBER] (а.с. 24). Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна, складеної ФОП [PERSON] 07.10.2020 за №1238, замовником якої є [PERSON] , вказано, що за адресою: [ADDRESS] згідно з даними інвентаризації станом на 07.10.2020 розташовані такі будівлі: А-1 Житловий будинок, площею 45,8, а - прибудова, Б- сарай, В- навіс, Г- вбиральня, Д- баня, Е- навіс, №1-2 - огорожі. Самочинне будівництво не перепланувалося та не проводилося. Рік будівництва будинку 1952, загальна площа будинку 69,9 кв.м, відсоток зносу 65% (а.с. 18, 40). Відповідно звіту про оцінку майна від 23.11.2020 та висновку про вартість об`єкта оцінки від 23.11.2020, замовником яких є позивач, оцінювачем встановлено, що ринкова вартість земельних поліпшень, які є об`єктом оцінки, а саме житловий будинок загальною площею 69,9 кв.м. з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 53574 грн (а.с. 33-37). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63323121 та алфавітної книги спадкових справ Краснопільської держнотконтори за період з 2000 по 2004 рік включно спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.63-64). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки - 233489729 від 20.11.2020, відсутні будь-які записи щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження. Також технічним паспортом встановлено, що замовник технічної інвентаризації на будинок є [PERSON] (а.с. 13-17, 19, 38-40). У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41). Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, зокрема в статті 344 Цивільного кодексу України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 81 ЦПК України), є законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦКУкраїни, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 20 років продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у ході судового розгляд даної справи було встановлено, що спірне домоволодіння не має власника, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved