Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

18.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 07 квітня 2017 року він одружився з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 254. Шлюб зареєстрований 07.04.2017 року. Свідоцтво про шлюб [NUMBER] Їхнє одруження виявилося невдалим через несумісність характерів. Виникли сварки, проживши так, через деякий час вони зовсім втратили повагу один до одного. За останній час спільного проживання їх сім'я повністю розвалилась, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Від цього шлюбу дітей вони не мають. На даний час, він з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Претензії морального чи матеріального характеру до відповідача відсутні. Просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 254. Шлюб зареєстрований 07.04.2017 року. Свідоцтво про шлюб [NUMBER] ( а. с. 4-5 ). Ухвалою судді від 05 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 24 жовтня 2018 року ( а. с. 18-19 ). Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12 годину 00 хвилин 09 листопада 2018 року ( а. с. 16 ). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи за його відсутності. Додав, що подальше примирення, спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі та розірвати шлюб між ним та відповідачкою ( а. с. 13 ). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву за Вх. № 36495, отримана судом 09.11.2018 року , в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглянути без її участі. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07 квітня 2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 07.04.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 254, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданого 11 вересня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві ( а. с. 6 ). Встановлено, що подружжя від даного шлюбу дітей не мають. Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я фактично розпалася, шлюб існує формально. Подружжя втратило повагу один до одногою. Позивач втратив до відповідача почуття та повагу та збереження шлюбу неможливе, так як суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З наявної в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] вбачається, що остання визнає позов позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, у подружжя відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага одне до одного, позивач втратив до відповідача почуття та повагу, збереження шлюбу неможливе, так як суперечить інтересам позивача та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Судові витрати у сумі 704,80 гривень, які були понесені позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved