Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

17 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 10.08.2019 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №30. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що нормальні подружні відносини у сторін не склалися, відповідач часто вчиняв сварки, які негативно впливали на їх сімейне життя. Починаючи з серпня 2020 року сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Таким чином, оскільки примирення між сторонами неможливе, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхнього малолітнього сина. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 10.08.2019 року в Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №30, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , судові витрати просила стягнути з відповідача. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача - адвокат Лісна Н.І. подала заяву від 05.04.2021 року, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглянути у її відсутності та відсутності позивача. Судові витрати просила стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 05.04.2021 року, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив справу розглянути без його участі. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.08.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №30, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2019 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, з серпня 2020 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач при реєстрації шлюбу не змінювала свого дошлюбного прізвища, а залишилася на прізвищі « [PERSON] », вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved