Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

19.02.2014 року [PERSON], звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який в подальшому уточнила в частині прізвища відповідача (а.с.27), в якому просила суд: зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом припинення дії, яка порушує право, а саме - руйнування паркану; стягнути з [PERSON] на її користь 2578 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 25000 грн. 00 коп. завданої неправомірними діями відповідача моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що вона є власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Поряд з її земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка відповідача. В 2013 році користуючись правом власності на вказану вище земельну ділянку вона намагалася оновити паркан, який позначає межу, на межі старого паркану, однак відповідач не вказуючи причин зруйнував цей паркан, завдавши їй при цьому матеріальних збитків та моральної шкоди, яка виразилася в тривалому нервуванні, сильних психічних і моральних переживаннях. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав, вважаючи його безпідставним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Як вже було зазначено вище позивач є власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 01.10.2012 року. (а.с.9-11). В судовому засіданні представник позивача також як і позивач у своєму позові, зазначив, що даний спір виник в результаті того, що позивач встановила паркан на межі її земельної ділянки та земельної ділянки відповідача, а останній, не погоджуючись цим зруйнував вказаний паркан. Відповідач в судовому засіданні, пояснив, що позивач встановила паркан на належній йому земельній ділянці. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх права у випадках, встановлених цим Кодексом. На викання положень зазначеної вище норми суд роз'яснив представнику позивача його право подавати докази, заявляти клопотання про витребування доказів, якщо існують труднощі в отриманні доказів самостійно, а також користуватися іншими правами. Крім того суд роз'яснив позивачу наслідки невчинення відповідних процесуальних дій, а саме те, що у разі не надання доказів або не заявлення ним клопотання про витребування доказів, справа розглядатиметься на підставі тих доказів які в ній містяться. Вказані обставини підтверджується записом фіксування судового засідання технічним засобом. Незважаючи на це позивач, в ході розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається у позові, а ті письмові докази, які містяться в матеріалах справи, не дають суду можливості прийняти рішення, щодо задоволення позову, з у рахуванням чого, суд дійшов до висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed