Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

17 червня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CL-701/637/2007 від 25.06.2007 року в сумі 1605076,07 грн., шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі - покупцеві предмету застави за договором застави автотранспортного засобу від 25.06.2007 року № РCL-701/637/2007, а саме: легкового автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, колір сірий, кузов № [NUMBER], тип - легковий седан-в, з наданням всіх повноважень продавця, у тому числі, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на автомобіль, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності в органах ДАЇ України, нотаріату, тощо. Витрати, пов'язані зі збереженням та реалізацією предмета застави стягнути з [PERSON] за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на час продажу. Передати предмет застави - автомобіль в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета застави, а також стягнути судові витрати у розмірі 3654 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.06.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № РCL-701/637/2007, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 30518,40 доларів США на оплату комісії банку у розмірі, передбаченому тарифами та на купівлю автомобіля марки Honda Accord строком до 25.06.2013 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача перед банком за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір застави автотранспортного засобу від 25.06.2007 року № РCL-701/637/2007, за умовами якого предметом застави було встановлено легковий автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, колір сірий, кузов № [NUMBER], тип - легковий седан-в, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію ТЗ: [NUMBER], виданий РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУ МВС України в Харківській області 23.06.2007 року. Згідно з п. 1.1 ч. 2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати фіксовану процентну ставку, у розмірі 11,99% (п. 3 ч. 1 Кредитного договору). Згідно з п. 3.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Крім того, п. п. 3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 3.1.1 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п. п. 3.1.1 та 3.1.2 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 гривень. Станом на 17.04.2014 року складає: заборгованість за кредитом у розмірі 25 183,05 доларів США (двадцять п'ять тисяч сто вісімдесят три долари 05 центів), що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 283 361,64 грн. (двісті вісімдесят три тисячі триста шістдесят одна гривня 64 копійки); заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5 493,74 доларів США (п'ять тисяч чотириста дев'яносто три долари 74 центи), що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 61 815,99 грн. (шістдесят одна тисяча вісімсот п'ятнадцять гривень 99 копійок); пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 111 970,29 доларів США (сто одинадцять тисяч дев'ятсот сімдесят доларів 29 центів), що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 1 259 898,44 грн. (один мільйон двісті п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім гривень 44 копійки). Представник позивача Шапошник Н.А. в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, на позовних вимогах наполягає, просила постановити у справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, судова повістка, направлена рекомендованими листом, повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті, відповідно до якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі у судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З належним чином посвідченої копії кредитного договору № CL-701/637/2007 від 25.06.2007 року та копії додаткового договору № 1 до кредитного договору № CL-701/637/2007 від 25.06.2007 вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 30518,40 доларів США на оплату комісії банку у розмірі, передбаченому тарифами та на купівлю автомобіля марки Honda Accord строком до 25.06.2013 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі (а.с. 6-9, 10) На підставі договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року і договору відступлення права вимоги від 12.11.2010 року, банк відступив, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором застави, укладеним між банком та відповідачем (а.с. 17-23, 25-27). Таким чином, до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором і договором застави. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до п. 1.1 ч. 2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати фіксовану процентну ставку, у розмірі 11,99%. Крім того, п. 3.1.1. кредитного договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами [PERSON] зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Пунктами 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 3.1.1 кредитного договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п. п. 3.1.1 та 3.1.2 кредитного договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 гривень. У зв'язку з несплатою [PERSON] кредиту і відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором № CL-701/637/2007 від 25.06.2007 року, станом на 17.04.2014 року виникла заборгованість у розмірі 25 183,05 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 283 361,64 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5 493,74 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 61 815,99 грн. (шістдесят одна тисяча вісімсот п'ятнадцять гривень 99 копійок); пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 111 970,29 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 1 259 898,44 грн. (а.с. 11, 16) З копії договору застави автотранспортного засобу від 25.06.2007 року № РCL-701/637/2007 вбачається, що предметом застави було встановлено легковий автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, колір сірий, кузов № [NUMBER], тип - легковий седан-в, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію ТЗ: [NUMBER], виданий РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУ МВС України в Харківській області 23.06.2007 року (а.с. 13-14) Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 6 статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачене Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинного з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Аналогічна умова міститься у договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.. 26 цього Кодексу, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі по 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved