Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

18.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що дитина знаходяться повністю на її утриманні, відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. У звязку з викладеним позивач вимушена звернутися з даною позовною заявою. Ухвалою судді\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова 22.12.2017\~року позов[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] проживає на території Республіки Білорусь, 20.03.2018 року в порядку ст. 498 ЦПК України Жовтневий районний суд м. Харкова звернувся до компетентного органу Республіки Білорусь з судовим дорученнями згідно вимог Гаазьких Конвенцій про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року та від 18.03.1970 року. 20.03.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів - зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги. 07.06.2018 року до суду на виконання вказаного доручення надійшли документи, зокрема підтвердження про вручення документів та протокол судового засідання, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини визнає, не заперечує проти розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Харкова в його відсутність, інших дітей не має, більше нічого пояснювати не бажає. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року поновлено провадження у цивільній справі за\~позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено судове засідання. У судове засідання 13.06.2018 року позивач [PERSON] не зявилась, про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2016 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Відділі ЗАЦС Адміністрації Октябрського району м. Мінська, про що зроблено відповідний актовий запис за № 366 і підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюб серії 1-ВН №0623906 в перекладі з білоруської мови на українську(а.с. 5-6). За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO], про що зроблену відповідний актовий запис №498 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІВЛ №451976, виданого 30.08.2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7). Як вбачається з довідки №2477 від 28.07.2017 року з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» дільниця №43 [PERSON], [INFO], зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO]. За вказаною адресою також проживає [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 СКУкраїни частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікую За змістом закону мається на увазі прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановленого в Україні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги відсутність заперечень стосовно стану здоровя та матеріального становища відповідача, підтвердження відповідачем відсутності у нього інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У звязку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (встановленого в Україні) щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved