Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування цих вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON] , з яким вона перебуває у шлюбі із 27 липня 2010 року, нехтуючи своїми батьківськими обов`язками фактично не допомагає та не має наміру добровільно допомагати їй матеріально утримувати їхню спільну дитину. Внаслідок байдужості та відсутності почуття відповідальності у відповідача щодо утримання їхнього спільного сина, позивачка змушена самостійно його утримувати та виховувати. Згідно з доводами [PERSON] вона працює прибиральником території озеленювачем ЦГО (цех господарського обслуговування) ВП «Рівненська АЕС» та утримує заробітну плату близько 4200 (чотири тисячі двісті) грн. щомісячно, якої недостатньо для належного та необхідного забезпечення і утримання малолітньої дитини, а також і її особистого проживання. Зазначила, що [PERSON] має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , так як служить у військовій частині № [NUMBER] м.Вараш та регулярно отримує грошове забезпечення в розмірі понад 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. щомісячно, яке повністю витрачає для задоволення своїх особистих потреб. На момент пред`явлення позову згоди з приводу матеріального утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Вважає, що оскільки відповідач має постійний регулярний дохід у вигляді грошового забезпечення, аліменти з нього на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] необхідно визначити в частці від доходу батька дитини у відповідності до ч.3 ст.181, ст.183 СК України. При цьому позивачка вказала, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно. Інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, батьків чи інших осіб, які потребують обов`язкового утримання, у [PERSON] немає. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони, будучи належним чином викликаними судом, не з`явилися, 04 вересня 2017 року подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Окрім цього, у вказаній заяві від 04 вересня 2017 року позивачка уточнила позовні вимоги. Зокрема, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку відповідача, а також кошти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. (витрати на харчування дитини) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини із врахуванням уточнення їх розміру та не заперечує проти стягнення з його заробітку аліментів в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини та в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. на користь позивачки на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подачі позивачкою позову до суду, про що зазначив у письмовій заяві від 04 вересня 2017 року. З`ясувавши доводи сторін та дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в обсязі уточнених позивачкою вимог. Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають щомісячному примусовому стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, необхідно визначити в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача та у твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 27 липня 2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 27 липня 2010 року (актовий запис №128 від 27 липня 2010 року). За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народилася дитина: син [PERSON] , який на даний час є малолітньою дитиною. Про наведені обставини свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 04 березня 2014 року (актовий запис №101 від 04 березня 2014 року). Довідка відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №4518/03 від 04 вересня 2017 року свідчить, що місце проживання малолітньої дитини сторін: сина [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за місцем проживання його матері позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №910 від 22 серпня 2017 року. Із довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №3623 від 29 серпня 2017 року встановлено, що позивачка [PERSON] працює у вказаному підприємстві в підрозділі ЦГО прибиральником територій і її заробітна плата за період з лютого 2017 року до липня 2017 року включно в загальній сумі становить 29968 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) 84 коп. Згідно з доводами [PERSON] , викладеними у позовній заяві, відповідач фактично їй не допомагає матеріально утримувати їхню малолітню дитину, хоча служить у військовій частині № [NUMBER] м.Вараш та регулярно отримує грошове забезпечення в розмірі понад 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. щомісячно. Цих обставин, якими обгрунтовується позов, [PERSON] не спростував. Жодних доказів, заперечень проти позову відповідач суду не надав. Письмова заява [PERSON] від 04 вересня 2017 року свідчить, що відповідач повністю визнає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з врахуванням зміни їх розміру та не заперечує проти стягнення з його заробітку в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу) та в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно з дня подачі позову до суду. Таким чином, [PERSON] визнав як підстави для стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини, так і свою спроможність сплачувати ці аліменти у вказаному розмірі. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналіз наявних у справі доказів та письмових заяв сторін від 04 вересня 2017 року свідчить, що у даному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини із врахуванням заяви позивачки про уточнення позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю. З наведених підстав з огляду на встановлені фактичні обставини суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , необхідно задоволити в повному обсязі із врахуванням зміни позивачкою їх розміру, а саме: в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача та у твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн., але сукупно не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Із врахуванням викладених обставин, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved