Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

18.11.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38. При цьому позивачі посилаються на те, що відповідачу як основному квартиронаймачу була надана вказана квартира за змінним ордером від 03.08.1990 року. Однак, відповідач у 2000 році залишив квартиру та не проживає у ній, хоча і зареєстрований. Позивач [PERSON] переоформила на своє ім'я договори з послуг водовідведення, водопостачання, надання центрального теплопостачання, постачання гарячої води, користування електричною енергією, на встановлення та підключення телефону та особисто сплачує комунальні послуги. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивачі оплачують особисто, та реєстрація відповідача перешкоджає приватизації квартири, у зв'язку з чим позивачі змушені звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє від свого імені та на представництво позивача [PERSON] на підставі довіреності, позов підтримала та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. При цьому пояснила, що відповідач є її колишнім чоловіком, який у 2000 році покинув квартиру, та місце його перебування їй невідомо. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача [PERSON], яка діє від свого імені та на представництво позивача [PERSON] на підставі довіреності, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачу [PERSON] як основному квартиронаймачу за змінним ордером від 03.08.1990 року була надана квартира за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38. Членом сімї в ордері вказана позивач [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-ЖД № 026088, 17.08.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 630 /а.с. 6-7/. Згідно довідок /виписок з домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 183 від 05.04.2012 року, № 720 від 27.06.2013 року, за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказано, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 29.11.2000 року /а.с. 10, 12/. 03.12.2014 року у віці 29 років помер [PERSON], актовий запис № 12285 /а.с. 21/. Та відповідно до довідки /виписки домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 1984 від 15.06.2015 року за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 14/. Судом досліджено заяву сусідів позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 29.11.2004 року про не проживання відповідача [PERSON] за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38, разом з сім'єю протягом 4 років /а.с. 8/. Крім того, судом досліджено акти від 04.04.2012 року, 27.06.2013 року, 10.06.2015 року про не проживання відповідача за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38 з 29.11.2000 року /а.с. 9, 11, 13/. У ході розгляду справи у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які посвідчили свої підписи на заяві від 29.11.2004 року про непроживання відповідача [PERSON] за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 87-Б, кв.38, та на відповідних актах про не проживання. Також свідки пояснили, що відповідач [PERSON] понад 15 років не проживає зі своєю сім'єю, місце його знаходження їм невідомо. Свідки вказали, що позивачі ніколи не перешкоджали [PERSON] у користуванні житлом. На підтвердження своїх вимог позивачами надано переоформлені на ім'я [PERSON] договори з послуг водовідведення, водопостачання, надання центрального теплопостачання, постачання гарячої води, користування електричною енергією, на встановлення та підключення телефону та особисто сплачує комунальні послуги /а.с. 16-20/. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В ході судового розгляду справи стороною позивачів не доведено, що відповідач вибув до іншого постіного місця проживання, в зв'язку з чим, правовідносини сторін по даній справі регулюються ст.ст.71,72 ЖК України. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved