Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування. В заяві зазначає, що [INFO] в смт. Лопатин, Радехівського району, Львівської області, помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району, Львівської області розміром - 2.4652 га. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом, однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з втратою оригіналу Державною акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], збереглася лише ксерокопія даного Державного акта. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку яка знаходилась у приватній власності спадкодавця, дана ділянка складається із двох земельних ділянок під двома кадастровими номерами, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий помер - [NUMBER] розміром 1.4146 га. та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER] розміром 1,0509 га. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта серії [NUMBER], які розташовані па території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, а саме: земельна ділянка кадастровий номер - [NUMBER] розміром 1,4146 га. та земельна ділянка кадастровий помер - [NUMBER] розміром 1.0509 га. Викликати в якості свідків: [PERSON], [ADDRESS] [PERSON], [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, так як вони викладені у заяві. Просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Лопатинської селищної ради у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнає та немає заперечень проти позову (а.с.30). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, пояснення свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч. 2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у віці 81 рік в с.Лопатин Радехівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1952 року, [PERSON], народилася [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] 23 жовтня 1970 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 18.05.1981 року. (а.с.8). Відповідно до довідки виданої виконкомом Лопатинської селищною ради Радехівського району Львівської області про те, що на день смерті [PERSON] 22.03.2005 року разом з нею в [ADDRESS] були зареєстровані дочка - [PERSON], [INFO] та чоловік - [PERSON], [INFO] (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району, Львівської області розміром - 2.4652 га, яка видана на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, зареєстрований за №10333, що підтверджується копією акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9) Однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з втратою оригіналу Державною акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.5), Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку яка знаходилась у приватній власності спадкодавця, дана ділянка складається із двох земельних ділянок під двома кадастровими номерами, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий помер - [NUMBER] розміром 1.4146 га.. та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER] розміром 1,0509 га. (а.с.13-24) Відповідно до відповідей відділу держгеокадастру у Радехівському районі вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,0508 становить 26549 гривень 14 копійок та земельної ділянки площею 1,4144 становить 36066 гривень 75 копійок (а.с.11,12). Суд також встановив, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилися дочка [PERSON] (інвалід другої групи, неодружена), яка померла [PERSON] та син [PERSON] (інвалід другої групи, неодружений), який помер [INFO], спадкоємці після їх смерті відсутні. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що позивач по справі доглядала свої батьків та фактично вступила у володіння спадковим майном. Покази свідків приймаються до уваги, оскільки немає підстав їм недовіряти. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до «Інструкції №325 про заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки» затвердженої Держкомземом, наказом від 22.06.2009 року новий Державний акт видається тільки на ім'я власника (спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого. Зареєструвати на померлу особу Державний акт не можливо, як і не можливо, видати дублікат акта на ім'я померлого. Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, а також те, що оригінал Державного акту, серії [NUMBER] серії відсутній, видати його дублікат на ім'я власника (спадкодавця) та зареєструвати на померлу особу неможливо,а також враховуючи відмову нотаріуса у проведенні нотаріальних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Outcome: approved