overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачем [PERSON] 12 червня 2010 року зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені 19 жовтня 2015 року, з чого часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина та майнового спору на даний час вони не мають. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], що діє на підставі договору, не з'явились, до адреси суду від них надійшли заяви, в яких вони позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Позивач [PERSON] зауважив, що строк який був наданий судом для примирення, нічого не дав, сімейні відносини між ними припинені 19 жовтня 2015 року. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала. Зазначила, що сімейні відносини між ними припинені 19 жовтня 2015 року. Дослідивши письмові матеріали справи, та приймаючи до уваги той факт, що сторонам надавався строк в термін 2 місяці для примирення, який не дав позитивного результату, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.5 ст.191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, тобто судом було прийнято всі можливі заходи для примирення подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 208859, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 12 червня 2010 року, актовий запис № 209. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 лютого 2008 року у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 01, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє неповнолітній дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які на даний час проживають із позивачем. Вказує, що причиною розпаду сімї, є те, що в останні роки між сторонами постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Зазначає, що подружні відносини припиненні, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «Білівська». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про день та час розгляду справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у шлюбі з 05 лютого 2008 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 01 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.7-8). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати, оскільки ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2015 року сторонам було надано місячний строк для примирення, однак вони не примирились. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого посилається на те, що 16 липня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відношення і сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство разом не ведуть та не проживають однією сім'єю з січня 2015 року. Спору щодо утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 16 липня 1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому зроблено запис за № 972 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 4). 04 листопада 1998 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З січня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Халімон», судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 08 вересня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, зареєстрували шлюб, актовий запис за №40, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №074839, виданим Корюківським відділом реєстрації актів цивільного стану, Чернігівської області, 08.09.2004 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сімї загострились. Сварки та суперечки виникали все частіше. Вищевказана поведінка обох призвела до того, що подальше збереження шлюбу та сімї стало неможливим. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач просить залишити судові витрати за нею, тому судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказала, що з 01 березня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки і різні погляди на життя. Від початку жовтня 2015 року вони припинили проживати разом та вести спільне господарство. В судовому засіданні позивач надав суду пояснення аналогічні поданій позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі, не надавати строк для примирення через його недоцільність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що був зроблений актовий запис за №16. Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №203409. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та спору відносно проживання дитини сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 серпня 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 року, актовий запис № 356 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання, укладеного 18 червня 2013 року, посвідчений державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-807. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, але надали до суду заяву про підтримання позову у повному обсязі, та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-807, відповідно до якого позивачі передали у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка складається в цілому з однієї житлової кімнати загальною площею 37,28 кв.м., в тому числі житловою площею 19,08 кв.м., у свою чергу відповідач зобовязався довічно утримувати позивачів, забезпечувати їжею, одягом, ліками та необхідною допомогою, при цьому вартість матеріального забезпечення була встановлена у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень з урахуванням інфляції та індексації. На даний момент відповідач не виконує взяті на себе обовязки, які передбачені договором, а саме, - не сплачує встановлену суму грошей. Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 ЦК України, у випадку розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано, і має право вимагати його повернення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити, та розірвати договір довічного утримання від 18.06.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 26.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 20\~180,41 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.08.2015 року утворилася заборгованість в сумі 20 180 грн. 41 коп., яка складається з: -5\~843,81 грн. заборгованість за кредитом; -11\~299,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1\~600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500 грн. штраф (фіксована сума); -937,16 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

19 жовтня 2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області було прийнято рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 31 травня 1997 року, запис № 138 відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міськвиконкому Сумській області. 28 жовтня 2015 року [PERSON] було подано заяву про винесення додаткового рішення про стягнення на її користь сплаченого нею судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. В судове засідання сторони не прибули, причини неявки не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно п. 4) ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., що підтверджується чеками № 03092015112332 та № 30062015120422 від 30.06.2015 року Відповідно ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позов [PERSON] було задоволено, на її користь з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

19 жовтня 2015 року сторони, їх представники та представник третьої особи в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили. Від відповідачів надійшла заява про зупинення розгляду справи до розгляду в касаційному порядку справи за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про встановлення факту батьківства. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. В той же час, відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовуються в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Разом з тим підставою для зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про зупинення провадження в справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін. В звязку з неявкою сторін, їх представників та представника третьої особи, розгляду справи відкласти. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: dismissed