Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

18.05.2020 року позивач звернувся з цим позовом до відповідача про стягнення заборгованості до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 року справу передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2020 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. 20.08.2020 року за результатами розгляду справи ухвалено заочне рішення (а.с. 62-63). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 року заочне рішення суду від 20.08.2020 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 92). Звернувшись до суду з цим позовом, МТСБУ зазначило, що 16.11.2016 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28.12.2016 року винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] . На час скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.11.2016 року [PERSON] подав заяву до МТСБУ з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок пошкодження автомобіля «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] . Для врегулювання страхового випадку МТСБУ залучило ПрАТ «СТ «Іллічівське». 16.12.2016 року за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, гаражний кооператив «Граніт», гараж № [NUMBER] у присутності власника був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення огляду, не з`явився. В результаті огляду встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту № 4295 від 21.12.2016 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 33 895,43 грн., у тому числі ПДВ. Відповідно до вимог п.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України 16.02.2017 року здійснило [PERSON] грошову виплату на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, в розмірі 28246,20 грн. 21.04.2017 року МТСБУ отримало заяву [PERSON] про доплату розміру податку на додану вартість у зв`язку з оплатою проведеного ремонту. 02.08.2017 року МТСБУ здійснило виплату [PERSON] доплати розміру податку на додану вартість у розмірі 5649,24 грн. Крім того. МТСБУ сплатило ПрАТ «СТ «Іллічівське» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого 1300,00 грн. Посилаючись на вимоги статті 1191 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 35195,44 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника МТСБУ (а.с. 107). Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову, зазначаючи, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду з регресним позовом. Так, МТСБУ виплатило страхове відшкодування 16.02.2017 року, а до суду з цим позовом звернулося лише 18.05.2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності. З цих підстав відповідач та його представник просили суд відмовити позивачеві у задоволенні позову. Суд, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2016 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28.12.2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 8). Чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів [PERSON] на час скоєння ДТП не мав. 22.11.2016 року [PERSON] подав заяву до МТСБУ з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок пошкодження автомобіля ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.9-10). Для врегулювання страхового випадку МТСБУ залучило ПрАТ «СТ «Іллічівське». 16.12.2016 року за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, гаражний кооператив «Граніт», гараж № [NUMBER] у присутності власника був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 13, 19). Відповідно до висновку № 4295 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 21.12.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 33895,43 грн., у тому числі ПДВ (а.с.14-27). Відповідно до платіжного доручення № 1083рв від 16.02.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] на відшкодування матеріального збитку 28246,20 грн. (а.с. 29). 21.04.2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про доплату розміру податку на додану вартість у зв`язку з оплатою проведеного ремонту (а.с. 30-34). На підставі заяви [PERSON] та доданих до неї документів МТСБУ 02.08.2017 року здійснило виплату [PERSON] податку на додану вартість у розмірі 5649,24 грн. (а.с. 35-36). Відповідно до пункту 41.1. стаття 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України та пункту 38.2.1, статті 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом, МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування 16.02.2017 року, натомість до суду з цим позовом до [PERSON] звернулося лише 18.05.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності. За таких обставин, з урахуванням заяви відповідача та його представника про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову МТСБУ в частині стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 28246,20 грн. і відмовляє позивачеві у цій частині вимог у зв`язку з пропуском позовної давності. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] було відремонтовано пошкоджений автомобіль, у зв`язку з чим він звернувся до МТСБУ із заявою про доплату розміру податку на додану вартість у зв`язку з оплатою проведеного ремонту, і МТСБУ перерахувало [PERSON] суму податку на додану вартість у розмірі 5649,24 грн. 02.08.2017 року. За таких обставин, з урахуванням того, що з цими вимогами МТСБУ звернулося до суду 18.05.2020 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму податку на додану вартість у зв`язку із виплатою страхового відшкодування у розмірі 5649,24 грн. Суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ в частині стягнення вартості послуг ПрАТ «СТ «Іллічівське» у розмірі 1300,00 грн. задоволенню не підлягаю з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати позивачем послуг ПрАТ «СТ «Іллічівське» у розмірі 1300,00 грн. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині та задовольняє позовні вимоги МТСБУ частково. Суд не приймає до уваги заяву відповідача та його представника про застосування строку позовної давності до цієї частини вимог позивача, оскільки наявні самостійні підстави для відмови у позові в цій частині. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 2102,00 гривень.

Outcome: partial