Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

19.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач 08.01.2019 року подав до суду відзив на позовну заяву. Під час підготовчого судового засідання позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач під час підготовчого судового засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. Наслідки визнання позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с.31). Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03.10.2011 року шлюб, зареєстрований 30.08.1997 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с.6). Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №101707, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 23.11.2009 року (а.с.7). Згідно з довідкою Котелевської селищної ради Полтавської області від 14.12.2018 року за №6502, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітньою дочкою сторін (а.с.5). Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.13, 29). Позивач працює в Секторі культури, спорту і туризму Котелевської РДА, що підтверджується довідкою Котелевської державної податкової інспекції Гадяцького управління ДФС України (а.с.8), на посаді бібліотекаря. Під час підготовчого судового засідання відповідач повідомив, що він працює на посаді електрика в ДНЗ «Пролісок». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право неповнолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обовязку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved