Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

18 вересня 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,\~починаючи з дати подання позову. В обґрунтування вказала, що 22 квітня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, в 2014 році вона перенесла інсульт, в результаті чого МСЕК їй було встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. За повторним оглядом, відповідно до довідки МСЕК від 10.09.2019 року, підтверджена друга групи інвалідності, строк інвалідності встановлено до 01 жовтня 2021 року та призначено пенсію по інвалідності, розмір якої складає 1 638,00 грн. на місяць. Однак, у зв`язку з тим, що вона потребує постійного лікування, на яке витрачає значну частину коштів, залишку не вистачає на мінімальний достатній рівень життя. Інших доходів вона має, а чоловік відмовляється надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатним, працює неофіційно водієм на вантажному автомобілі у приватного підприємця, та отримує заробітну плату. Неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Отже, він має змогу\~сплачувати грошові\~кошти на\~її утримання. Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 01 лютого 2021 року представник позивача направила суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розгляд справи провести у її відсутність. 01 лютого 2021 року відповідач направив суду заяву, у якій заявлені вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутність, правом подання відзиву та письмових пояснень не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 22 квітня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Констянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області Україна, актовий запис № 8 (а. с.6). Позивач [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно довідки МСЕК Серії 12 ААБ № 629041 від 10.09.2019 року позивачу встановлено другу групу інвалідності з 01.10.2019 року, за загальним захворюванням, з наступним переогляд в вересні 2021 року (а.с 9). [PERSON] , 1968 року народження, перебуває на обліку в управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України (а.с.8). Позивачка не працює, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1638 грн., що підтверджується довідкою про доходи №6821 8883 7578 1847 виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Покровський відділ обслуговування громадян в м. Кривий Ріг Сервісний центр ( а.с.7). Згідно довідки №1033 від 17.09.2020 року виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Покровський відділ обслуговування громадян в м. Кривий Ріг Сервісний центр, позивачка отримує пенсію по інвалідності з 08.09.2014 року в розмірі 1712 грн. Згідно наданої\~копії Індивідуальної\~програми реабілітації\~інваліда №\~1022\~від 10.09.2014\~р.\~позивачу рекомендовано\~двічі на\~рік проходити\~амбулаторне лікування,\~один раз\~на рік\~-\~стаціонарне лікування,\~а також\~проходити медичне\~обстеження,\~крім того,\~позивачу протипоказана\~робота в\~звичайних умовах\~праці ( а.с.10-11). Із позовної заяви вбачається, що інвалідність позивачці встановлено під час перебування у шлюбі з відповідачем, вона не працює, потребує значних витрат на лікування, її чоловік [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. За змістом статті 90 СК України, дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Згідно із ч. 1-3 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Зважаючи на те, що позивачка, непрацездатна та є інвалідом ІІ групи, отримує пенсійне забезпечення за інвалідністю, яке не забезпечує їй прожитковий мінімум встановлений законом, позивач потребує матеріальної допомоги та законодавчо має право на утримання від свого чоловіка, а отже суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням наведених у позовній заяві обставин, наданих доказів та досліджених обставин, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Відповідно до\~ст.\~79\~ЦПК України,\~аліменти присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня подання\~позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач визнав позовні вимоги, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а отже в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини та виходячи з принципу справедливості й розумності вирішення спору, а також з урахуванням потреб позивача й можливостей відповідача, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання позовної заяви та протягом строку інвалідності позивача. Згідно із ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. За п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності\~ст.141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved