Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

18 лютого 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 27 липня 1992 року, виданого на підставі рішення районної Ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області від 10 березня 1992 року №63, земельна ділянка площею 26,6 га для ведення селянського (фермерського) господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землі за №386. В обґрунтування заяви заявник вказував, що йому на підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 27 липня 1992 року належить земельна ділянка площею 26,6 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, однак під час звернення до державного реєстратора для реєстрації вище зазначеної земельної ділянки в реєстрі речових прав стало відомо, що в державному акті його прізвище вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду із вказаною заявою, оскільки розбіжності в написанні його прізвища в документі перешкоджає зареєструвати належну земельну ділянку в реєстрі речових прав, отримати офіційний статус сільгоспвиробника та пов`язаних з цим пільг, дотацій. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 24 березня 2020 року у справі замінено заінтересовану особу - відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надіслав, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Від представника заявника - адвоката Сафронова Ю.І. надійшла заява про розгляд заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо задоволення заяви не заперечували. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення судом відкладено до 12 червня 2020 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши докази по справі суд установив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. На підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею від 27 липня 1992 року, який виданий на підставі рішення районної Ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області від 10 березня 1992 року №63 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землі за №386, громадянину [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS], надано у довічне успадковуване володіння 26,6 га землі в межах згідно з планом землеволодіння для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.7-9). Заявник [PERSON] , народився [INFO] в с. Оленівка Жовтневого району Миколаївської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 10 жовтня 2008 року. Прізвище заявника у вказаному паспорті громадянина України російською мовою зазначено як « [PERSON] » (а.с.5). Також, як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 1985 року прізвище, ім`я та по батькові заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] » (а.с.4). Місце проживання особи, яка вказана в вищезазначеному державному акті, її ім`я та по батькові збігаються з місцем проживання заявника [PERSON] та даними, що містяться в його паспорті громадянина України. На думку суду, заявник [PERSON] та особа, яка зазначена в державному акті на право довічного успадковуваного володіння землею, як володілець, є однією й тією ж особою, а прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах є ідентичними, оскільки така розбіжність в написанні прізвища заявника виникла внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення та впливу російської орфоепії та орфографії, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для реалізації права як володільця нерухомого майна.

Outcome: approved