Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

19.10.2018 року Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до суду із позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. на місяць, але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на рахунок, який буде відкрито на її ім'я в Державному ощадному банку України. В обгрунтування позову вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями. Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, та задовільнити позов. Відповідач просив про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вважає за можливе розгляд справи провести без особистої участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14.05.2008 року. Мати дитини [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 30.06.2017 року. Відповідно до довідки Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 04.10.2018 року № 731, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із листа Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 17.09.2018 року № 242, у центрі з 27.04.2018 року і по теперішній час перебуває [PERSON] [INFO] Перебуває в закладі вдруге, перший термін з 31.05.2011 року по 22.08.2011 року. За 5 місяців перебування дівчинки в закладі батько відвідував дівчинку 2 рази разом зі своєю матір'ю, яка привозила солодощі, фрукти та взуття. З донькою не спілкувався взагалі, сидів осторонь. Бабуся здебільшого спілкувалась з вихователями, а не з дівчинкою. Останнім часом батько взагалі не приїздить до дитини, не телефонував, не цікавився життям своєї доньки. Із психолого-педагогічної характеристики [PERSON] від 17.09.2018 року № 244 вбачається, що вона перебуває в закладі з 27.04.2018 року вдруге. Мати дитини померла, батько вихованням дитини не займається. Після смерті матері в 2017 році дитина проживала з тіткою та старшим неповнолітнім братом, батько участі в житті доньки не приймав. Не цікавився її самопочуттям, здоров'ям, не допомагав пережити горе. У травні 2018 року тітка відмовилась виховувати дитину і відправила її разом з братом до БЦСПРД. За час перебування дитини в закладі батько два рази відвідав доньку разом зі своєю матір'ю, з дитиною не спілкувався, сидів поруч мовчки. Дитина пережила глибоку психологічну травму бувши свідком суїциду матері. Сімейні стосунки важкі, тітка забрала старшого брата додому, а від [PERSON] відмовилась. Останнім часом батько не приїздить, не телефонує, не цікавиться життям доньки. Дитина пережила важку психологічну травму, як наслідок виникли проблеми з фізичним та психологічним здоров'ям, а також відобразилось на когнітивних функціях. Відповідно до листа Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 12.10.2018 року № 261 [PERSON] просить знайти для неї прийомну сім'ю. Батька дівчинка не згадує, ніколи не питає чому він не приїздить. Вона прагне жити в новій сім'ї, навіть звертається до працівників центру з проханням забрати її до своєї родини. Відповідно до висновку про стан здоров'я та медичної довідки, [PERSON] має діагноз диспластична кардіопатія (аномальна хорда лівого шлуночка. Пролапс мітрального клапану І ст.). Затримка темпів фізичного розвитку. Відповідно до довідки Шевелівського НВК від 18.09.2018 року № 313, [PERSON], [INFO], учениця 5 класу, вихованка Балаклійського ЦСПРД, навчається в Шевелівськоиу НВК з 02.05.2018 року по даний час. За цей період її батько [PERSON] доньку не провідував, ніякої матеріальної допомоги не надавав, на шкільних святах, батьківських зборах не був, в журналі відвідувань не зареєстрований. Із листа Балаклійського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 03.09.2018 року № 1078 вбачається, що спеціалістами центру був здійснений комісійний виїзд в сім'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час відвідування [PERSON] вдома не було, умови для проживання дітей перевірити не було можливості. Дана родина на обліку в центрі не перебуває. Згідно з довідкою Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області про результати розгляду звернення [PERSON], встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», за що відносно нього складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. З ним проведено профілактичні заходи щодо зміни свого відношення до дитини та покращення ситуації, що також вбачається із довідки АРМОР. Згідно з довідкою-характеристикою Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 18.09.2018 року № 509, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням малолітньої [PERSON] [INFO] не займається. Згідно з довідкою Балаклійської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 05.09.2018 року № 85/02/22-19, [PERSON] на обліку в центрі зайнятості як безробітний станом на теперішній час не перебуває. У своїх поясненнях від 13.06.2018 року [PERSON] зобов'язувався створити для доньки належні умови для проживання, виховання та розвитку, забрати дитину з закладу. Про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків попереджений. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 23.06.2018 року за адресою [ADDRESS], встановлено, що для проживання малолітньої [PERSON] не створено належних умов для повернення дитини на виховання батькові, оскільки у будинку є електропостачання, пічне опалення, газопостачання відключене за борги, вбиральня та свердловина для води знаходяться на подвір'ї. В будинку брудно, скрізь розкидані речі, неприємний запах. Для дитини не створено жодних умов. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 01.08.2018 року за адресою [ADDRESS], встановлено, що обстежити житлово-побутові умови родини [PERSON] не виявилось можливим, оскільки [PERSON] на подвір'я та до будинку членів комісії не впустила. Поводила себе агресивно та кричала. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 07.09.2018 року за адресою [ADDRESS], встановлено, що в будинку прибрано, їжа наготована. [PERSON] повідомила, що для дитини придбано стіл для навчання, але одяг і шкільне приладдя не придбано. [PERSON] так і не влаштувався на офіційну роботу, додому приїздить декілька разів на місяць. Батько не намагається створити належні умови для виховання та розвитку дитини. У поясненнях від 17.09.2018 року [PERSON] повідомив, що приїхав до служби у справах дітей у нетверезому стані, оскільки 16.09.2018 року відзначав день села Іванівка, а 17.09.2018 року похмелився та випив 100 гр горілки. Згідно до висновку Балаклійської РДА Харківської області від 16.10.2018 року, визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не займається вихованням та утриманням дитини, не створює сприятливих умов для її проживання та розвитку, не забезпечує належним доглядом і харчуванням, не готує до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності , встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що батько дитини відповідач [PERSON] не виявляє інтересу до виховання та навчання дитини, не забезпечує її одягом та шкільним приладдям, зловживає спиртними напоями, у центрі реабілітації останні місяці взагалі не відвідував дитину, а був лише два рази, і то сидів осторонь та з дитиною не спілкувався. Вдома антисанітарні умови, відповідач офіційно не працевлаштований, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має тимчасові заробітки. Все це свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Тобто відповідач взагалі не виявляє бажання до спілкування та виховання дитини, піклування про неї, зловживає спиртними напоями, притягався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, не створює належних умов проживання для того, щоб дитина могла проживати з ним, навіть не робить спроб до покращення умов проживання дитини, байдужий до її долі. Прийшовши до переконання про те, що відповідач [PERSON] тривалий час не приділяє уваги участі у вихованні дитини, у її духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не вживаючи заходів до її повернення, не цікавиться її долею, не звертаючись до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських відповідає інтересам дитини. Окрім цього, відповідач не позбавлений права, у разі зміни ставлення до своїх обов'язків, щодо виховання дитини, зміни способу життя звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дитину, у т.ч. у визначеному розмірі. Враховуючи інтереси дитини, її потреби, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 972,00 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved