Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

18 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь та утримання аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 1626,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 25 жовтня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , який проживає з позивачем. На даний час між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, відповідач не приймає участі в вихованні дитини, не цікавиться самопочуттям та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років та не працює, також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який здатен сплачувати аліменти як на її утримання так і на утримання малолітнього сина. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 23 квітня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнає позовні вимоги та просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн щомісячно, а у задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини просить відмовити повністю. Заперечуючи проти позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини та частково визнаючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1200 грн відповідач у відзиві зазначив, що він постійно не працює, його дохід нерегулярний та мінливий, він проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка є непрацездатною особою та потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. Вказані обставини свідчать про неможливість ним сплачувати аліменти на утримання дружини взагалі та утримання дитини у розмірі, що є вищим за мінімально рекомендований, тобто 813,00 грн. У відповіді на відзив від 19 квітня 2019 року, яка надійшла до суду до надходження відзиву, позивач [PERSON] вказує на безпідставність заперечень відповідача щодо нездатності ним сплачувати аліменти на її утримання та утримання спільної дитини. Відповідач дійсно працює не офіційно будівельником, однак має постійний стабільний заробіток, проживає з матір`ю, але не є її єдиним сином. Підставою для припинення матеріальної допомоги їй та дитині з боку відповідача є їхній спір щодо участі батька у вихованні дитини, а не мінливий і нестабільний заробіток відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, підтвердила обставини, які викладені нею у позовній заяві та відповіді на відзив. Наголошувала на тому, що з лютого 2019 року відповідач зовсім не надає допомоги на її утримання та утримання дитини, вона жодних інших доходів не має, перебуває на частковому утриманні своїх батьків. Відповідач вимагає зустрічей з сином без її присутності, лише на його території на цілий день та в подальшому з ночівлею, на що вона не надає згоди через вік дитини, що є причиною відмови відповідача у наданні матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав обставини, які викладені ним у відзиві які є підставою для часткового задоволення позову. Вказав що має можливість сплачувати аліменти лише на утримання спільної дитини у розмірі 1200,00 грн. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення, з урахуванням святкових та неробочих днів, судом відкладено до 03 травня 2019 року. Заслухавши вступні слова сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 25 жовтня 2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис №717 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 12 лютого 2019 року №303 дитина проживає з матір`ю в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідно до вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини 1, 3 статті 181 СК України). Згідно приписів частини 1 та частини 2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626,00 грн. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У судовому засіданні встановлено, що позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини, а тому не має самостійної можливості забезпечувати потреби дитини. Указана обставина визнана сторонами, а тому в силу частини 1 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, визначених в статті 3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи потреби дитини, матеріальне становище сторін, можливості відповідача, який офіційно не працює, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1200,00 грн не будуть надто обтяжливими для відповідача, співвідноситься із визначеним законодавством розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не є меншим ніж мінімальний розмір аліментів, визначений частиною 2 статті 182 СК України. Зазначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1626,00 грн не може бути визначений судом, оскільки такий розмір може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, що не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Задовольняючи позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини частково в розмірі 1200,00 грн суд також ураховує часткове визнання відповідачем [PERSON] позову в цій частині, що приймається судом, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною трьох років судом установлено наступне. Відповідно до частини 2 та частини 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Посилання відповідача, що він постійно не працює, його дохід нерегулярний та мінливий, він проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка є непрацездатною особою та потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини є безпідставними. Відповідач є особою працездатного віку, має дохід, що забезпечує йому можливість надавати матеріальну допомогу. З досліджених у судовому засіданні доказів убачається, що відповідач [PERSON] у грудні 2018 року придбав для позивача [PERSON] електричний конвектор та опори до нього на суму 3006,49 грн, у січні, лютому та березні 2019 року перерахував на картковий банківський рахунок позивача 1996,95 грн, 497,46 грн, 497,46 грн, 492,44 грн відповідно (а.с.45, 46). Згідно довідки ТОВ «ЖЕК «Забота» від 08 квітня 2019 року відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO], сестрами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.48). Відповідно до довідки Центрального об`єднаного управління ПФУ міста Миколаєва Миколаївської області від 21 лютого 2018 року №1010 [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію за віком (а.с.49). Указана довідка не є дійсною, оскільки з її змісту вбачається термін дії - 1 рік з дати реєстрації, а тому до уваги судом не приймається. Суд не може прийняти до уваги обставину, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні відповідача, оскільки як убачається з пояснень відповідача та підтверджується вищезазначеною довідкою ТОВ «ЖЕК «Забота» крім відповідача, з [PERSON] проживають її повнолітні доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Будь-яких належних та допустимих доказів не можливості надавати матеріальну допомогу дружині відповідачем не надано, не містять таких доказів й матеріали справи. На думку суду, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу [PERSON] як дружині до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд виходив з наступного. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року 1921,00 грн. Нормами СК України передбачений мінімальний розмір аліментів лише на дітей, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд уважає за можливе застосувати аналогію закону для визначення мінімального розміру аліментів на утримання дружини. Ураховуючи факт стягнення судом з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1200,00 грн щомісячно, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000,00 грн є надмірною для відповідача та вважає достатнім розмір аліментів на утримання дружини в сумі 960,50 грн, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, позов у частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000,00 грн підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи часткове задоволення позову (59,58%), а також що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 457,81 грн. Відповідно до статей 84, 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial