overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

19 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , обґрунтовуючи позов тим, що відповідач колишній власник, зареєстрований в належній позивачу квартирі але не проживає без поважних причин, в зв`язку з тим, у позивача виникають проблеми по сплаті надмірних комунальних платежів. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по вищевказаній справі та призначено справу до судового засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2019 року за № 187778960, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серії НОВ 686245, НОВ 686246, серія та номер 2-1268 виданий 06.11.2019. \~ \~ \~ \~Обставини на які посилається позивач щодо того, що відповідач [PERSON] колишній власник, зареєстрований в належній позивачу квартирі але не проживає без поважних причин, та не знімається з реєстрації, повнісю визнані та підтверджені відповідачем в його заяві про визнання позову від 05.02.2020, тому не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

19 листопада 2019 року, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , померла [INFO] є матір`ю заявника [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є заявник, проте, у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища померлої матері у правовстановлюючих документах, заявник не може належним чином оформити спадщину в нотаріальній конторі. В судовому засідання представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - Боромиківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, заперечень не надали. Заінтересована особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначили про відсутність заперечень щодо поданої заяви. Дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.01.1981 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). [INFO] народилась [PERSON] , в графі батьки вказано : [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , яке складено російською мовою (а.с.12). [PERSON] 29.10.1988 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». В подальшому заявник змінювала прізвище на « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб. ( а.с.14-15) [INFO] померла [PERSON] , про що 18.06.2019 року виконавчим комітетом Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 10 (а.с.11). До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , що доводиться наданою копією спадкової справи. У відповідності до довідок виконкому Боромиківської сільської ради Чернігівського району чернігівської області № 03-22/473, 03-22/475, 03-22/476, 03-22/474 від 04.11.2019 року, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою : [ADDRESS] , разом з нею проживали та були зареєстровані дочка [PERSON] та зять [PERSON] . Поховання [PERSON] здійснювала її дочка [PERSON] , яка і на теперішній час проживає та зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 17-20). Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини об`єктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов`язано з правом спадкування заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

19 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 390. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 390, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. (а.с.8) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] . народилася донька [PERSON] . (а.с.9). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2009 році. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

19 листопада 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 червня 2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №724. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

19 листопада 2019 року Ізюмським міськрайонним судом ухвалено рішення по вказаній цивільній справі, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, Куньєвська сільська рада, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , служба у справах дітей Ізюмської районної адміністрації Харківської області про поновлення порушеного права, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним - відмовлено. 25 листопада 2019 року на адресу суду відповідачем у справі [PERSON] надано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів у справі судових витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати відповідача у справі [PERSON] . Представники позивачів [PERSON] , [PERSON] , надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлену відповідачем у справі, оскільки не мають постійної роботи та живуть на випадкові заробітки. Представник позивачів [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги відповідача не визнала, просила зменшити розмір стягнення до 3000 гривень, оскільки не вбачала підтвердження суми витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката у розмірі 7000 гривень. Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За нормою ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення, при цьому приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг до Договору №01/11-01 про надання правничої допомоги від 01.11.2018 року, який складено 20 листопада 2019 року в місті Харків, між адвокатом Білоголовською Л.А. та [PERSON] , де вартість послуг адвоката за цим актом складає 7000 гривень. Враховуючи, що у позовних вимогах позивачів відмовлено, відповідно положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з позивачів на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати [PERSON] на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. З урахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

19 листопада 2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом було ухвалено рішення суду, яким позов [PERSON] задоволено, стягнено солідарно з Орининської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та комунального підприємства «Лебідь» заборгованість по заробітній платі в сумі 26473 грн. 92 коп. та за затримку розрахунку при звільненні за в сумі 38506 грн. 56 коп., а всього 64980 грн. 48 коп., але при цьому судом не вирішено питання про утримання податку з доходу фізичної особи та інших обов`язкових платежів. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлені своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 3 частини 2 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд за власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, при цьому виклик сторін, які брали участь у справі є необов`язковим, що вказано в ч. 4 ст. 270 цього кодексу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання, щодо утримання податку з доходу фізичної особи та інших обов`язкових платежів. Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

\~19 листопада 2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення у цивільній справі\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок. 16 грудня 2019 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення. Заяву обґрунтовує тим, що при вирішенні справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок суд не вирішив питання розподілу судових витрат та стягнення в його користь з відповідачів судового збору. З огляду на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

19 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 березня 2013 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство разом не ведуть. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 13-14). У підготовче засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 17, 18). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 78 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружиниа, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв'язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

19 листопада 2019 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 травня 1994 року Первомайським органом реєстрації актів громадянського стану Харківської області України, актовий запис № 105, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2019 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 16 січня 2020 року. Позивач у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07 травня 1994 року Первомайським органом реєстрації актів громадянського стану Харківської області України, актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2011 року (а.с.5). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

19 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 07.10.2011 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. \~Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.10.2011 року. Від шлюбу не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved