overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1 000 (одна тисяча),00 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.09.2014 року до їх повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.09.1996 року. Від подружнього життя у сторін троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно не працює, немає стабільного заробітку. Більшу частину свого заробітку останній витрачає на власні потреби. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.09.1996 року. Від шлюбу сторони мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Кошти на утримання дітей, відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 20.06.2006 року [PERSON] з відповідачем зареєструвала шлюб та сторони проживали разом у м. Харкові. Як зазначає позивач, при укладенні шлюбу вони з чоловіком домовились, що будуть мешкати на Україні та до нього в Пакистан не поїдуть. Проте у 2011 році чоловік поїхав на батьківщину в Пакистан та не повернувся. З цього часу відносини підтримують тільки в телефонному режимі. При таких обставинах, на думку позивача, подальше сумісне подружнє життя та збереження сім?ї не можливе та шлюб повинен бути розірваний. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте від неї мається заява, зі змісту якої вбачається, що позивач позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлений про день час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.06.2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.06.2006 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, а/з № 896.(а.с 4) Як вбачається з пояснень позивача подальше сумісне подружнє життя їх з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, оскільки відповідач в 2011 році покинув сім?ю: поїхав на батьківщину до Пакистану, та з того часу місце перебування його не відоме. Всі ці обставини у їх сукупності свідчать проте, що сім?я сторін розпалась остаточно. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] (а.с.5), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON](а.с.7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8) суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

19.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 20.02.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Олексіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач протягом останніх років систематично вживає алкогольні напої, через що між ними виникають конфлікти, сварки. В наслідок таких відношень, спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам їх спільних дітей. Шлюбні стосунки фактично припинилися. Тому позивачки просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 20.02.2009 року Олексіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області. Позивач в судове засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовільнити позов та винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив що не заперечує проти задоволення даного позову. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], зареєстрованого та виданого Олексіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.02.2009 р., актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які на даний час проживають та в подальшому проживатимуть з позивачкою. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач виявила бажання залишити за нею прізвище «[PERSON]», тому суд вважає необхідним не змінювати її прізвище після розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19.09.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, сім'я розпалась і сторони припинили шлюбні відносини з 2011 року. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. У відповідача є інша жінка, тому позивачка звернулась до суду і просить розірвати її шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2001 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №1234 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом, спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19.09.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, при цьому, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивачка із посиланням на те, що відповідач не має офіційного працевлаштування, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимог з підстав викладених у позовній заяві і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч.1 ст. 184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе у разі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що офіційно відповідач не працює і, оскільки відповідач визнає розмір заявлених до сплати аліментів, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України приймає таке визнання враховуючи, що воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також спрямоване на як найкраще матеріальне забезпечення життя та розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19.09.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, при цьому, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 30% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового розгляду позивач та відповідач звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. За змістом вказаних заяв позивач позов підтримує, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1621 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України і, оскільки відповідач визнає розмір заявлених до сплати аліментів, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України приймає таке визнання враховуючи, що воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також спрямоване на як найкраще матеріальне забезпечення життя та розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

19.09.2014 року позивачка звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 18 червня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що позивачка втратила почуття кохання, поваги до відповідача У сторін склались різні погляди на шлюб та життя. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу позивачка має намір залишити неповнолітню дитину проживати з собою. Майновий спір між сторонами відсутній, питання щодо аліментних обов'язків буде вирішуватись окремо. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18 червня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, відповідно 18 червня 2005 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 258. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.11.2005 року, виданим Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідно 10.11.2005 року в Книзі реєстрації народжень зроблено запис № 19, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім'ї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Також позивачка зазначила, що питання по аліментним обов'язкам має намір вирішувати в судовому порядку. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

19.09.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного проживання [INFO]. в них народилася дочка [PERSON]. У зв'язку з тим, що позивачка на даний час не працює, займається доглядом за дитиною, самостійно не має змоги забезпечити необхідні матеріальні потреби дитини, тому що допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років не вистачає, тому перебуває з дитиною в складному матеріальному становищі з приводу цього змушена звернутися до суду з вимогою ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на своє утримання розміром по 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою трьох років, починаючи з дня подання позовної заяви. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін суд прийшов наступного. Спір витікає із сімейних правовідносин, регулюється сімейним законодавством. 20.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3) [INFO] народилася [PERSON], батьками якого є [PERSON], та [PERSON], сторони у справі. (а.с.4). [PERSON], 2013 р.н., зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом із позивачкою, згідно даних довідки від 16.09.2014 р. (а.с.5) [PERSON],отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини розміром 860 грн., щомісячно, згідно довідки виданої управліннім праці та соц.зах.нас. Городоцької РДА. (а.с.6) Право на утримання дружини виникає на підставі ст. 84 СК України, де зазначено що дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За викладених обставин та враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем приходжу до переконання про задоволення позову на підставі тч.4 ст.174 ЦПК України На підставі ст. 88 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved