Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

18.10.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 18.10.2001в Сиротинській селищній раді м. Сєвєродонецьк Луганської області. Дітей від шлюбу не мають. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Останній час, вони разом не проживають, та навіть не спілкуються між собою телефонами, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що спільне життя не склалося, у зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та різні політичні погляди. Сторони мешкають окремо з 28.08.2017, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі та заперечення на позов до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: У судовому засіданні було встановлено, що 18.10.2001 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Сиротинською селищною радою міста Сєвєродонецька Луганської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що надання строку для примирення сторонам є недоцільним. На теперішній час сім'я фактично розпалася, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність порозуміння між ними. Шлюб між ними носить формальний характер і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, моральним засадам суспільства, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача та відповідача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. На підставі викладеного та

Outcome: approved