Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

19.02.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовною заявою позивач надав до суду клопотанням про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. 24.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 23.03.2021 та витребувано: у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином завірені копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис від 21.08.2020 № 18783, у ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином завірені копії документів, які були надані приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. для вчинення виконавчого напису від 21.08.2020 № 18783 та у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 63101077. 24.02.2021 ухвалою суду в заяві про забезпечення позову [PERSON] відмовлено. 05.03.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: ордеру № 384981 від 18.02.2021 та докази направлення позову з додатками, ухвал та повісток сторонам у справі. 16.03.2021 від представника відповідача до суду надійшла заява про надання документів на виконання ухвали суду від 24.02.2021. 19.03.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи. 22.03.2021 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 63101077. 23.03.2021 в судове засідання з`явився представник позивача, інші учасники справи не з`явилися, про проведення судового засідання сповіщалися судом у встановлений законом порядку. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, аргументуючи наступним. У лютому 2021 року позивач від свого роботодавця ТОВ «Айсал» дізналася, що останнім отримано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] у виконавчому провадженні № 63101077. Виконавчим документом у вказаному проваджені є виконавчий напис нотаріуса від 21.08.2020 № 18783, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., згідно якого з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню заборгованість у сумі 23 444,18 грн. Позивач наголошує, що [PERSON] зазначеної суми боргу не визнає, жодних вимог від відповідача вона не отримувала, з виконавчим написом нотаріуса від 21.08.2020 № 18783 не ознайомлювалася, до адреси проживання, зазначеної у спірному виконавчому написі нотаріуса, а саме: [ADDRESS] вона ніякого відношення не має. З метою з`ясування усіх обставин позивач звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. телефонними засобами зв`язку та дізналася, що заборгованість стосується нібито її кредитних зобов`язань. При цьому [PERSON] ніколи не мала ніяких договірних, тим більше кредитних правовідносин з відповідачем. Поряд з цим, позивач вважає, що у приватного нотаріуса Горай О.С. були відсутні передбачені законодавством підстави для вчинення виконавчого напису, оскільки у останнього не було доказів щодо безспірності заборгованості. Таким чином, було порушено вимоги чинного законодавства, що підтверджує законність позовних вимог [PERSON] . Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.08.2019 між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/0573/82/0151174. 29.07.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05.08.2019 № 014/0573/82/0151174, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 22 794,18 грн на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який набув право вимоги до боржника на підстав договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.09.2019 № 114/2-19-F та додаткової угоди до договору відступлення прав вимоги від 17.03.2020 № 114/2 -19-F. Доказів укладення зазначених правочинів між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано приватному виконавцю про що свідчить перелік документів, доданих відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису від 29.07.2020. Матеріали справи також не містять цих правочинів. 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 18783. 22.09.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису від 21.08.2020 № 18783, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Згідно зі ст. 18 ЦК України, а також ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню. Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено на окремому аркуші, а не на оригіналі нотаріально посвідченої угоди. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку, а саме: вимога про усунення порушення зобов`язання, опис вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документи, що підтверджували б передання коштів від кредитора боржнику. Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved