Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

17 березня 2016 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 13.10.2010 року між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6000 (шість тисяч) гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідачка дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Тому станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 37567 грн. 80 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 6323 грн. 95 коп.; заборгованість за відсотками 26128 грн. 72 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2850 грн. 00 коп. а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1765 грн. 13 коп. Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, будучи належно повідомленим (а.с.46,49), однак в резолютивній частині позову не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, про що також надав відповідну заяву (а.с.40). Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'являлася. Відповідно до довідки Татарбунарського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 21.03.2016 року № 216 [PERSON], [INFO], зареєстрована з 08.06.2004 року по вул. Первомайська в с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області (а.с.43). Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку і отримані нею завчасно відповідно до вимог ч.4 ст.74 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.45,48). [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 13.10.2010 року (а.с.6), якою відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.9-32), складає між нею та банком договір, відповідно до якого відповідачці були надані кошти в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення вищезазначеного договору, оскільки підписала заяву (а.с.6) разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 9-32), що складає між нею і банком Договір. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тому має заборгованість по кредиту станом на 31.01.2016 року в сумі 37567 грн. 80 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.4-5). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, враховуючи відсутність заперечень відповідачки, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 13.10.2010 року в сумі 37567 грн. 80 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 6323 грн. 95 коп.; заборгованість за відсотками 26128 грн. 72 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2850 грн., а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1765 грн. 13 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Також з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM6B5M3J від 26.02.2016 року (а.с.1) в сумі 1378 грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved