Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

17 лютого 2017 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № K3XRRX03970106 від 25.09.2007р. відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2158,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в останньої перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2017р. становить 56110,64 грн., в тому числі 2158,80 грн. заборгованість за кредитом; 35113,15 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 581,79 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 18256,90 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором., а також 500, 00 грн. штраф (фіксована складова) та 1501,18 грн. штраф (процентна складова). Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. з відповідача на користь Банку стягнуто 26087,06 грн. заборгованості. Однак, оскільки [PERSON] заборгованість не погасила, то на даний час заборгованість відповідача зросла на 32024, 76 грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість в розмірі 32024, 76 грн. за кредитним договором № K3XRRX03970106 від 25.09.2007р. та понесені судові витрати. В подальшому, представник Банку [PERSON] подав уточнену позовну заяву, згідно якої, не змінюючи предмет та підставу позову, уточнив імя відповідача [PERSON] (а.с. 44-45). Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві, підписаній представником позивача [PERSON], а також в клопотанні, підписаному представником позивача [PERSON], останні просять справу розглядати у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі; у разі неявки відповідача не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення (а.с. 3, 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча неодноразово повідомлялась про дату, час та місце судового засідання. Копію позовної заяви із доданими до неї документами відповідач отримала 03.03.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 6023600982879 (а.с 30), проте жодних заяв чи клопотань суду не подала, заперечення на позов не надала. В подальшому, в суд повернулися конверти із судовими повістками для відповідача у звязку із неможливістю вручення поштового відправлення та відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 419 від 27.02.2017р., суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що згідно заяви Позичальника № K3XRRX03970106 від 25.09.2007р. (надалі заява від 25.09.2007р.) [PERSON] отримала у ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - [PERSON]) строковий кредит в розмірі 2158, 80 грн. на строк 12 місяців з 25.09.2007р. по 25.09.2008р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1, 0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 52, 89 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 359, 80 грн. в обмін на зобовязання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначені в Заяві та [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) (надалі [PERSON]) строки (а.с. 7). Згідно п. 2.1. [PERSON] зобовязується надати Позичальнику Кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству (далі - ТСП). Строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Кредитно-заставний договір (далі Договір). Розмір відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам. Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки (а.с. 8-11). Таким чином, 25.09.2007р. між позивачем та відповідачем укладено Кредитно-заставний договір. Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (нова редакція) згідно рішення зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником за всіма правами та обовязками ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 16) та проведено державну реєстрацію зміни найменування, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 № 054809, виданим 17.07.2009р. (а.с. 15). 21 квітня 2009р. відповідач [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON] у звязку із укладенням шлюбу, що підтверджується довідкою Новодністровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 16.03.2017р. № 114/15.2-04-34 (а.с. 39). В укладеному сторонами кредитно-заставному договорі від 25.09.2007р. визначено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 1 по 5 число кожного місяця шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячний платіж) у сумі 244, 87 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. У разі порушення Позичальником зобовязань із погашення Кредиту згідно п. 4.2. [PERSON] Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом в розмірі 15, 17 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с. 7). Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3., 3.2.4., 3.2.8., 4.5., 4.6. [PERSON] Позичальник зобовязується погасити Кредит у порядку та строки, відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування Кредитом, винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних [PERSON], шляхом надання Банку коштів для погашення заборгованості (а.с. 8-11). Повне повернення Кредиту згідно 3.2.9. [PERSON] проводиться до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою і на таку заборгованість нараховуються відсотки відповідно до п. 4.2. цих [PERSON] з дати виникнення простроченої заборгованості (а.с. 8-11). Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 4.1., 4.4. [PERSON] Позичальник сплачує щомісяця з дати укладання даного договору до дати погашення Кредиту в Період сплати в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного Періоду сплати включно (а.с. 8-11). Згідно п. 4.2. [PERSON] передбачено, що при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних [PERSON], Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до цього пункту [PERSON] відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену в Заяві суму щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу (а.с. 8-11). Відповідно до п. 4.3. [PERSON] при несплаті винагороди, комісії згідно Заяви, відсотків, і/або частини Кредиту до останнього дня Періоду сплати, вони вважаються простроченими (а.с. 8-11). При порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних [PERSON], Банк відповідно до п.п. 5.1., 5.3. [PERSON] має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, а при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 8-11). Як вбачається із матеріалів справи ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, що підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості за договором №K3XRRX03970106 від 25.09.2007р., укладеним між ПриватБанк та клієнтом [PERSON] (надалі розрахунок заборгованості), та встановлено рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/61/13, яке набрало законної сили 28.01.2013р. (а.с. 5-6, 47-48). Так, рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/82/13, яке набрало законної сили 28.01.2013р., встановлено, що у звязку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору №K3XRRX03970106 від 25.09.2007р., в останньої виникла заборгованість перед Банком на загальну суму 26087,06 грн., а саме: заборгованість по сплаті за кредитом 2158,80 грн.; за відсотками за користування кредитом 10796,91 грн.; по комісії 581,79 грн.; по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10831,13 грн.; штраф (фіксована частина) 500, 00 грн. та штраф (відсоткова частина) 1218,43 грн. Зазначеним рішенням позов Банку задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 26087, 06 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач станом на 01.02.2017р. заборгованість перед Банком не погасила. А тому заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 01.02.2017р. становить 56110,64 грн., в тому числі 2158,80 грн. заборгованість за кредитом; 35113,15 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 581,79 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 18256,90 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором., а також 500, 00 грн. штраф (фіксована складова) та 1501,18 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 6, 47-48). Відповідач [PERSON] не надала суду заперечень щодо здійсненого Банком розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобовязання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. А згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. У разі порушення зобовязання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобовязання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Пенею згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК. Згідно правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України по справі № 6-1206цс15 від 23.09.2015р. та по справі № 6-157цс16 від 25.05.2016р., які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України обовязкові для суду, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору №K3XRRX03970106 від 25.09.2007р., беручи до уваги рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/82/13, яке набрало законної сили 28.01.2013р., проте не виконано відповідачем, враховуючи відсутність добровільної сплати заборгованості, суд приходить до висновку, що позов підставний та з [PERSON] слід стягнути на користь Банку заборгованість на загальну суму 32024, 76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600, 00 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 509, 526-527, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 629, 634, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved