Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

19 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 жовтня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та на її утриманні. Відповідач ухиляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 17 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2015 року, актовий запис 170 (а.с.6). [PERSON] разом з донькою [PERSON] перемістилася з тимчасового окупованої території з [ADDRESS] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1243001326 від 23.03.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.7) Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітньої [PERSON] вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітньої доньки і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів повністю відповідатиме інтересам дитини та співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 03 вересня 2015 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved