overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

17 червня 2014 року до Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві позивачка зазначає, що 22 вересня 2007 року між вищезазначеними сторонами зареєстровано шлюб Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, а саме, доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач працює слюсарем в ПАТ «ЗЗРК» та допомоги на утримання дітей не надає. На теперішній час позивачка [PERSON] не працює, т.я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та зі стягненням з нього аліментів та коштів на утримання згоден. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України за актовим записом №622. Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей, а саме, доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи майновий стан позивачки та відповідача, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

17 червня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Реєстрація шлюбу проводилась Богданівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, 16 лютого 1991 року (актовий запис № 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку, до досягнення ним повноліття. Позивачка у судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти сплати аліментів не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 16 лютого 1991 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 500 від 16.06.2014 року, виданою виконкомом Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

17 червня 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачкою, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3314. Позивач в судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, у телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

17 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом між ними склалися напружені стосунки, відповідач не приділяє їй належної уваги, не приймає участі у вихованні сина. З квітня 2014 року вони припинили спільне проживання. Фактично сім'я розпалася і її збереження неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що у неї з чоловіком склалися нестерпні для сімейного проживання стосунки. Чоловік не приймає участі у веденні домашнього господарства, у вихованні сина, не надає коштів на потреби сім'ї, байдуже відноситься до неї. Всі сімейні турботи по утриманню домашнього господарства та вихованню сина лягають на неї. Їй допомагають її батьки, але це не може зберегти сім'ю. На протязі останніх місяців разом з малолітнім сином змушені проживати окремо, у її батьків. Ніяких стосунків з відповідачем не підтримують, заходів до примирення не вживають. Збереження шлюбу негативно впливає на її стан здоров'я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14). Суд зі згоди позивачки проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони на протязі останніх трьох місяців разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків. Позивачка має незадовільний стан здоров'я, є інвалідом 3 групи з дитинства, перебуває на диспансерному обліку у лікаря, а тому негаразди в сім'ї негативно впливають на її здоров'я. Збереження шлюбу шкодить її інтересам. Примирення між подружжям неможливе. Спору щодо місяця проживання дитини та поділу спільно нажитого майна немає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

17 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 30% усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до настання повноліття сина. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, проте у 2010 році розірвали його. Від шлюбу мають сина [PERSON], на утримання якого відповідач коштів не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи та можливість надавати матеріальну допомогу. Вона самостійно забезпечити дитину всім необхідним не може, оскільки проживає за рахунок ведення домашнього господарства та має на утриманні ще одного малолітнього сина. Крім того, дитина часто хворіє, що потребує додаткових коштів на його лікування. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення, з яких вбачається, що позовні вимоги [PERSON] він визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 25% або ? заробітної плати, посилаючись на те, що отримує мінімальну заробітну плату, частину з якої витрачає на лікування туберкульозу легень. Крім того, просить розглянути справу без його участі (а.с. 21). Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проте в листопаді 2010 року розірвали його за рішенням суду (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). 10 січня 2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і взяла собі прізвище [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання своїх обов'язків по її утриманню не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я, а тому вважає, що розмір аліментів повинен становити ? частину усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

17 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 40% усіх його доходів щомісячно, посилаючись на те, що з квітня 2014 року вона разом з сином проживає окремо від відповідача. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча має постійне місце роботи і заробіток, задовільний стан здоров'я та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не виконує зобов'язання по утриманню сина, у добровільному порядку коштів не виділяє. Вона самостійно утримувати дитину невзмозі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним джерелом доходу є соціальна допомога на дитину. Крім того, зазначила, що є інвалідом 3 групи з дитинства, отримує мінімальну пенсію, але часто хворіє, а тому значна частина грошей йде на її лікування. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 30% заробітку. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). З квітня 2014 року дитина проживає разом з матір'ю окремо від відповідача і знаходиться на її утриманні за рахунок державної допомоги на дитину та пенсії по інвалідності позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання своїх обов'язків по її утриманню не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний та має задовільний стан здоров'я, суд приходить до переконання, що він повинен утримувати свого сина [PERSON]. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я - обоє мають захворювання, а також те, що відповідач навчається на платній основі, а тому вважає, що розмір аліментів повинен становити 3/10 частини усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

17 червня 2014 року заявник звернувся до суду з цією заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась [INFO] року в м. Корюківці Корюківського району Чернігівської області. З 01 жовтня 1980 року по 15 липня 1981 року навчалась у Тиницькому сільському професійно-технічному училищі. Після закінчення їй було видано свідоцтво серії [NUMBER] Починаючи з 1981 року розпочала свою трудову діяльність та працює по теперішній час. 06 листопада 1983 року [PERSON] вийшла заміж та змінила своє родове прізвище [PERSON] ([PERSON] на російській мові) на [PERSON]. В травні [PERSON] досягла пенсійного віку. Для призначення пенсії вона звернулась до управління Пенсійного фонду та надала відповідні документи. Працівники управління оглянули їх та виявили невідповідність, а саме в свідоцтві про навчання виданого (російською мовою) [PERSON], хоча її родове прізвище на російській мові «[PERSON]. Пояснити неточність написання її прізвища можна пояснити тільки тим, що при заповненні свідоцтва посадові особи допустили помилку і не точно вказали прізвище [PERSON] замість «[PERSON]. На даний час неможливо внести виправлення у свідоцтво. Враховуючи те, що вищевказану невідповідність не можливо вирішити позасудовим шляхом, заявник змушена звернутись до суду для встановлення факту належності їй свідоцтва про навчання та факту навчання в період з 01.10.1980 року по 15.07.1981 року. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник зацікавленої особи, управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Як встановлено судом, заявник з метою оформлення пенсії звернулась до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, куди надала відповідні довідки та документи. Однак було виявилено невідповідність, а саме в свідоцтві про навчання виданого (російською мовою) [PERSON], хоча її родове прізвище на російській мові «[PERSON]. З пояснень заявника та наданих нею документів факт належності свідоцтва про навчання серії [NUMBER] на [PERSON] підтверджується документально. Так, і в трудовій книжці, і в паспорті і у свідоцтві однакові імена та по-батькові, рік народження, та майже однакові прізвища «[PERSON]», відмінність тільки в написанні прізвища, що не виключає помилки. Крім того факт належності заявниці свідоцтва серії [NUMBER] підтверджується і її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу,паспортом та трудовою книжкою в яких всі анкетні дані співпадають, відмінність тільки в написанні прізвища, що свідчить про те, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки заявник при зверненні з заявою до суду, сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

17 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої доводи тим, що фактично [PERSON] та [PERSON] є його батьками, але в свідоцтві про народження його прізвище та прізвища батьків помилково зазначені «[PERSON]». 06.08.1996 року заявнику було видано паспорт, в якому також помилково зазначено прізвище «[PERSON]». [INFO] батько заявника [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на все його майно. Мати - [PERSON] надала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь заявника. Але у зв'язку з тим, що у свідоцтві та паспорті заявника вказано прізвище «[PERSON]», нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформленні документів. Тому заявник просив встановити, що він, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав доводи заяви. Від заінтересованої особи у судове засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] - дружина заявника, [PERSON] - сусідка заявника, [PERSON] - сусідка заявника підтвердили факт проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом та родинні відносини, вказують, що вони є матір'ю, батьком та сином, тобто однією родиною. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] 06.10.1953 року зареєстрували шлюб в Сталінській сільській раді Костянтинівського району Сталінської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Сталінське Костянтинівського району Сталінської області, де батьками записані [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 6). 06 серпня 1996 року Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області на ім'я заявника був виданий паспорт серії [NUMBER], де його прізвище зазначено, як у свідоцтві про народження «[PERSON]», що підтверджується копією паспорту (а.с 4-5). [INFO] помер батько заявника - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Мати заявника [PERSON] надала заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка на користь сина померлого - [PERSON] (а.с. 10). Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON], який народився [INFO] у с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області, є сином [PERSON], який народився [INFO] (помер [INFO]) та [PERSON], [INFO]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

17 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою : [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.06.2014р. о 20 год. 02 хв. [PERSON]. був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON]письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.06.2014р. о 20 год. 02 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий в мовний контакт не вступає. Виє. Активно противиться огляду. Негативі стичний. Інструкції не виконує. Критично свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]. до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved