Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

17.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 8,3814 га, розташована на території Валер`янівської сільської ради Волноваського району Донецької області, яка належила йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 083718 від 23 лютого 2005 року, виданого Волноваською райдержадміністрацією. Позивач зазначив, що спадкоємцем першої черги за законом є рідний брат померлого - [PERSON] . Інших спадкоємців за законом немає. Також зазначив, що за життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений Валер`янівською сільською радою Волноваського району Донецької області 05.02.2008 року, зареєстрований у реєстрі за №31, яким призначив позивача спадкоємцем на випадок його смерті належного йому права на земельну ділянку площею 8,3814 га, яка розташована на території Валер`янівської сільської ради Волноваського району Донецької області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 083718 від 23 лютого 2005 року, виданого Волноваською райдержадміністрацією. Відповідач, як спадкоємець першої черги за законом, своєчасно прийняв спадщину. 11.09.2019 року позивачу надійшов лист, яким його було сповіщено про смерть [PERSON] , залишення заповіту на ім`я позивача і пропозицію вирішити питання про прийняття спадщини. Коли позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкова справа вже відкрита Волноваською державною нотаріальною конторою 19.03.2019 року - спадкодавцем, який прийняв спадщину є брат спадкодавця - відповідач по справі. Станом на 01.10.2019 року свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно померлого не видавалося. Позивачем не подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців, що є неприйняття спадщини. Про смерть спадкодавця позивач не знав, і не міг знати. Незнання про смерть і було перешкодою перешкодою звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому звернувся до суду та просит надати додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилися, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, відзив не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З відповіді Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 23.03.2020 р. № 87/20.46-113 вбачається, що згідно актового запису про смерть №10 від 06.11.2018 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в селі Валер`янівка Волноваського району Донецької області (а.с.18-19). З листа Волноваської державної нотаріальної контори від 10.09.2019 року №2598/01-16 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений секретарем Валер`янівської сільської ради Волноваського району, Донецької області 05.02.2008 року за №31 (а.с.7). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 083718 від 23.02.2005 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 8,3814 га на території Валер`янівської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. від 01.10.2019 р. за № 2883/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що спадкова справа після [PERSON] відкрита Волноваською державною нотаріальною конторою 19 березня 2019 року,спадкоємцем, який прийняв спадщину є відповідач ( а.с. 8). З копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Валер`янівської сільської ради Волноваського району Донецької області, вбачається, що померлий [PERSON] залишив належну йому земельну ділянку площею 8,3814 га, розташована на землях Валер`янівської сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 083718 від 23 лютого 2005 року, виданого Волноваською райдержадміністрацією, позивачу ( а.с. 6). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через проживання у іншій державі, що стало перепоною для його своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Проаналізувавши добуті під час судового розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає за необхідне позов задовольнити та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, оскільки саме такий строк є достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved