Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

19 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 15 травня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З лютого місяця 2017 року відповідачка змінила своє відношення до нього, перестала вести домашнє господарство, піклуватися про нього і займатися вихованням їх сумісного сина, а також двох дітей від першого шлюбу. Між ними не стало порозуміння з причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, подружні відносини та ведення спільного господарства. Таке становище сильно його пригнічувало, тому він весь час висловлював претензії, що приводило до скандалів та нервових зривів. Він намагався зберегти сімю однак відповідачка до цього не прагнула. З грудня місяця 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини та перестали проживати разом і вести спільне господарство та сімейний бюджет. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та є недоцільним. Після розірвання шлюбу дитина буду проживати з відповідачкою, між ними досягнуто згоди щодо утримання дитини. Спору з приводу поділу майна між ними немає. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Також відповідач не скористалася правом на відзив та не направила до суду письмовий відзив на позовну заяву. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №395400, виданного повторно 09 лютого 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 15 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №06. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №679871 виданим повторно 09 лютого 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №968. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб, шлюбні відносини не підтримуються тривалий час, сімя розпалась і подальше її збереження неможливе. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає,що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову, з грудня місяця 2017 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved