Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

18 вересня 2020 року представник позивачів звернувся в суд з цим позовом в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що позивачі являються власниками квартири [ADDRESS] , частка власності кожного з позивачів становить 1/2 частину. На даний час у квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON] , який являється рідним братом позивача [PERSON] проте фактично не проживає за місцем реєстрації тривалий час. Місце його фактично перебування невідоме. Інші особи, зареєстровані в даній квартирі відсутні. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається, оскільки останні три роки зв`язок з ним відсутній у зв`язку з виїздом за кордон. У зв`язку з реєстрацією відповідача [PERSON] у належній позивачам квартирі у них виникають труднощі щодо реалізації свого права власності зокрема продажу квартири, адже обидві проживають в Київській області, відповідно нерухомість в м. Жмеринка їм не потрібна, крім того, реєстрація відповідача створює позивачам труднощі у праві розпорядження належною їм власністю, враховуючи вищевикладене позивачі змушені були звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач відзиву на позов не подав. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 13.10.2020 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 17.11.2020. Представник третьої особи - Виконавчий комітет Жмеринської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заздалегідь надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] . Як вбачається з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з доданими документами 23.10.2020 (а.с.41). Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відповідності до ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність відповідача та третьої особи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає. Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS] , частка кожної у праві власності становить 1/2 , що підтверджується копіями: договору дарування 1/2 частини квартири під [ADDRESS] від 26.03.2012 року [PERSON] ; витягу з Державного реєстру правочинів; витягу про державну реєстрацію прав; договору дарування 1/2 частини квартири під [ADDRESS] від 03.11.2011 року [PERSON] ; Витягу з Державного реєстру правочинів; витягу про державну реєстрацію прав (а.с.15-25). Відповідно до акту від 16.09.2020 [PERSON] , 1975 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] , за даною адресою не проживає з 2017 року (а.с.26). В судовому засіданні були допитані також свідки: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] дійсно не проживає в квартирі [ADDRESS] , що належить позивачам в рівних частинах. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] понад один рік без поважної причини не проживають в належній позивачам квартирі, за умови відсутності підстав збереження за ними житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, приходить до висновку, що право власників даного житла - позивачів [PERSON] та [PERSON] порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати слід залишити за позивачами, як вони того просили.

Outcome: approved