Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

17\~червня 2020\~року позивач\~\~ [PERSON] звернулась до суду з вказаним\~позовом до відповідача про стягнення\~\~аліментів\~на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час син навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Університеті імені Альфреда Нобеля, проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тобто має можливість сплачувати аліменти, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення ним 23-річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року по даній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, згідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2014 року було розірвано(а.с. 15) Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2017 року та до повноліття дитини. (а.с. 16) Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2196 від 02 червня 2020 року, посвідченої головним спеціалістом відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, позивач [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) Згідно довідки № 394 від 21 квітня 2020 року, посвідченої начальником студентського деканату, [PERSON] дійсно навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки». Навчання відбувається на контрактній основі, термін навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30.06.2023 року (а.с. 17). Так, згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу\~України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст.ст.\~182,\~199,\~200 СК України\~та враховує стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, потреби позивача в утриманні повнолітнього сина під час навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами у справі, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі денної форми навчання на контрактній основі, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзду, харчування, тощо. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у зв`язку з навчанням не в змозі. Враховуючи встановлені обставини по справі, майновий стан позивача, а також те, що син сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved