overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 05 липня 2012 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з 2013 року, у зв'язку з тим, що відповідач не працює, матеріально родину не забезпечує, внаслідок чого виникають сварки, які негативно впливають на дитину. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо проживання неповнолітньої доньки на даний час вони не мають. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, прізвище залишити без змін - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 липня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 05 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 158, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 листопада 2012 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №1109. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір та спір щодо проживання неповнолітньої доньки на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 11200 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору позики від 12 серпня 2013 року [PERSON] дав у позику [PERSON] 11200 грн. на строк до 22 серпня 2013 року (а/с 3-4). На підтвердження укладення даного договору відповідач також написав розписку (а/с 5). Як зазначив позивач, відповідач у встановлений строк борг не повернув. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За таких підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

19 лютого 2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 29 серпня 1998 року по 14 грудня 2010 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, починаючи з січня 2013року матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 серпня 1998 року по 14 грудня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 вересня 2011 року та стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку до його повноліття. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1569 (а/с 5). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

19 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким перебуває в шлюбі з 08 квітня 2011 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Своє прохання мотивує тим, що шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року через те, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання та взаємоповаги один до одного, у наслідок чого родина розпалася. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини у подружжя немає. Позивачка примирення вважає неможливим, у зв?язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, оскільки строк на примирення йому не потрібен. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 квітня 2011 року, який був зареєстрований Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 82 (а.с.4). Подружжя від даного шлюбу неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області від 29.08.2012 року, актовий запис №524 (а.с.5) Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство з 2013 року. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, майновий спір між подружжям відсутній, спору про місце проживання дитини немає, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума сплаченого судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

19 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 7, від якого маю двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє насильство в сім»ї психологічного та фізичного характеру як щодо неї, так і щодо дітей, у вихованні та утриманні яких участі не приймає, тому просить шлюб між сторонами розірвати, дітей залишити на її утриманні та судові витрати покласти на відповідача. В ході підготовки справи до судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги та просить шлюб між сторонами розірвати, судові витрати покласти на відповідача та після розірвання шлюбу бажає іменувати прізвищем [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 лютого 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 7, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивачки. Позивачка після розірвання шлюбу бажає іменувати прізвищем [PERSON]. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

19 лютого 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 17 березня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №106. Від даного шлюбу дітей не має, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. З самого початку їхнього подружнього життя у них в сім'ї не склалися хороші міцні сімейні стосунки. Вони люди різних характерів, різних поглядів на життєві ситуації, а тому часто не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали конфліктні ситуації, сварки, які привели до розпаду сім'ї. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього до суду повернулося повідомлення про вручення, згідно якого він згідний на розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 17 березня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №106 /а.с.4/. Від даного шлюбу дітей не має, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. З самого початку їхнього подружнього життя у них в сім'ї не склалися хороші міцні сімейні стосунки. Вони люди різних характерів, різних поглядів на життєві ситуації, а тому часто не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали конфліктні ситуації, сварки, які привели до розпаду сім'ї. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON] На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них в солідарному порядку 273 174 грн. 24 коп. заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №286-І від 04.03.2009 року, а також 2731 грн. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Міським відділенням №8351 Скринник Т. О. та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №286-І, відповідно до якого Позичальнику надано грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. строком до 03.03.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,0% річних. Невиконання відповідачем вимог укладеного договору призвело до виникнення заборгованості перед банком, загальна сума якої, станом на 10.02.2014 року становить 273 174, 24 грн., яку позивач, разом із судовими витратами просив стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. До судового засідання відповідачі не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляду справи за їх відсутності не надсилали. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляд справи за його відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

19 лютого 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов гараж, розташований по [ADDRESS]. Спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги є його син - [PERSON]. В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Волочиської міської ради Хмельницької області про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно - гараж, розташований по [ADDRESS], посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на гараж. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його відсутності. До судового засідання від представника відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, з проханням справу слухати у його відсутності. Визнання представником відповідача позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

19 лютого 2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про виправлення описки, посилаючись на те, що при ухваленні рішення в мотивувальній його частині допущено описку, а саме помилково вказано метраж жилої площі квартири 36,90 кв.м. тоді як відповідно до договору купівлі- продажу квартири жила площа її кімнат дорівнює 39,60 кв.м, в зв'язку з чим позивач та відповідач позбавлені права зареєструвати за собою право власності на частини квартири відповідно до рішення суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, пояснення не надали, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення описки. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описку в судовому рішенні з наступних підстав. Згідно ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Позивач у своїй заяві про виправлення описки посилається на копію договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2005 року, в якій приватним нотаріусом КМНО [PERSON] внесено виправлення до договору, зокрема, зазначено жилу площу кімнат квартири 39,60 кв.м. Відповідно до п.6.13 наказу Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставлення свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене. Як вбачається з доданої до заяви про виправлення описки копії договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2005 року, договір містить виправлення, вчинені приватним нотаріусом, зокрема, виправлено назву вулиці з «Коцюбинська» на «Коцюбинського», виправлено жилу площу кімнат з « 36,90кв.м» на « 39,60кв.м». При цьому приватним нотаріусом проставлене застереження про внесення вказаних виправлень та печатка приватного нотаріуса, що відповідає Правилам ведення нотаріального діловодства. Оскільки виправлення цієї описки не впливає на суть рішення, суд,

Outcome: approved