overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

19 квітня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті його бабусі [PERSON]. У своїй заяві заявник посилався на те, що 12.12.2007 року в м. Нова Одеса померла його бабуся [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт за яким заповіла заявнику житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Нова Одеса, по вул. Калініна, 5, Новоодеського району Миколаївської області, яким вона володіла на праві особистої власності. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав зі спадкодавцем цей факт встановлено рішенням суду. Посилаючись на вищевикладене та положення ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України заявник просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після своєї бабусі [PERSON], яка померла 12.12.2007 року в м. Нова Одеса. Заявник в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що 12.12.2007 року померла [PERSON], в м. Нова Одеса у віці 81 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 065519 виданого ВДРАЦС Новоодеського РУЮ. За життя [PERSON] володіла на праві особистої власності житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, що знаходиться в м. Нова Одеса, по вул. Калініна, 5, Новоодеського району Миколаївської області. Відповідно до копії заповіту від 12.06.1997 року за р.№1381 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, що знаходиться в м. Нова Одеса, по вул. Калініна, 5, Новоодеського району Миколаївської області [PERSON] заповіла [PERSON] Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/355/16-ц від 05.04.2016року встановлено факт постійного проживання [PERSON] [PERSON] народження разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наведеного видно, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] так як проживав разом з нею на час відкриття спадщини, а отже його заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

19 квітня 2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, зазначивши в якості заінтересованої особи Кіровський районний у м. Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що її мати, [PERSON], померла 22.01.2016 року на тимчасово окупованій території України, а саме у м.\~Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у м.\~Донецьку неможливо, а документи, видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (а.с. 2). Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає\~ задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заявник доводиться дочкою [PERSON], громадянці України, [INFO], уродженці [INFO], Краснодарського краю, що підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON] ([PERSON]Л.), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] ([PERSON]Л.). (а.с.а.с. 5-8). 22 січня 2016 року [PERSON] померла за місцем постійного проживання у м. Донецьку. Можлива причина смерті хронічна ішемічна хвороба серця. Викладене опосередковано підтверджується сукупністю наданих заявником матеріалів, а саме: копією свідоцтва про смерть серії від 26.01.2016 року, копією довідки про причину смерті від 23.01.2016 року та копією свідоцтва про поховання від 24.01.2016 року, видані самопроголошеним незаконним угрупуванням «ЛНР» (а.с.а.с. 9-11). У судовому засіданні також встановлено, що заявник зверталася до заінтересованої особи із заявою про реєстрацію смерті матері, проте їй було відмовлено, оскільки на території м.\~Донецьк органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому надане нею свідоцтво про смерть матері не є чинним. (а.с. 10). Відтак, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті [PERSON] не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

19 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 37417,44 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25 січня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 67674,64 грн., заборгованість за кредитом 37417,44 грн, заборгованність по відсоткам за користування кредитом 2432,12 грн, заборгованість за пенею та комісією 1852,15 грн., штраф за п.п.2.2. Генеральної угоди 25972,93 грн, всього загальна сума забогованості склала 67674,64 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2016 року в розмірі 67674,64 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 19 квітня 2016 року укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 37417,44 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 67674,64 грн., заборгованість за кредитом 37417,44 грн, заборгованність по відсоткам за користування кредитом 2432,12 грн, заборгованість за пенею та комісією 1852,15 грн., штраф за п.п.2.2. Генеральної угоди 25972,93 грн, всього загальна сума забогованості склала 67674,64 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

19 квітня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON], з проханням: стягнути кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 15217,29 гривень та понесені судові витрати (а.с. 2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 25.12.2012 о 12.00 в м. Києві на вул.Промислова, 12 [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

19 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.02.2013в розмірі 11\~796,39 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.02.2013 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 5). За розрахунком позивача, станом на 29.02.2016 заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.02.2013становить 11796грн. 39 коп., з яких 599грн. 95 коп. заборгованість за кредитом; 7 258грн. 52 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2900 грн. 00 коп. заборгованість з комісії, а також: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 537грн. 92коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання за кредитним договором № б/н від 06.02.2013, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 11 796 грн. 39 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. У звязку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

19 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2011в розмірі 13\~240,03 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявилась, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.10.2011 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 5). За розрахунком позивача, станом на 29.02.2016 заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2011 становить 13 240грн. 03 коп., з яких 1 146грн. 42 коп. заборгованість за кредитом; 8 286грн. 94 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2700 грн. 00 коп. заборгованість з комісії, а також: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 606грн. 67коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобовязання за кредитним договором № б/н від 25.10.2011, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 13 240 грн. 03 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. У звязку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

19 квітня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 817/9-27/29/7-006 від 03.08.2007 року у розмірі 164539,67 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» посилалося на те, що 03.08.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено вищезазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 5000 доларів США за строком погашення - 03.08.2009 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 21% річних; позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. В порушення норм закону, умов кредитного договору та умов договору поруки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 25.02.2016 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 6045,11 доларів США або за курсом НБУ 164539,67 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 94505,53 грн., сума заборгованості за відсотками - 12849,61 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 50339,95 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 6844,58 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 0 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 0 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідно до даних адресно - довідкового бюро, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, зазначену у позовні заяві, а саме: [ADDRESS], та за місцем реєстрації, за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. 50 років Комсомолу, 81, неодноразово поверталася на адресу суду за закінченням терміну зберігання. (а.с. 49, 61-63, 80, 106) Відповідно до положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

19 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 09 жовтня 2010 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб, про що виконкомом Української сільської ради Петропавлівському районі Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №9 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 181732 (копія свідоцтва про шлюб додається). Від спільного шлюбу у них є неповнолітня дитина донька 20.10.2013 року проживає з нею і перебуває на її утриманні, (копія свідоцтва про народження додається). Подружні відносини між ними припинені з серпня 2015 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіря, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не зявилась, в позовній заяві вказала, що просить суд здійснити розгляд цивільної справи без її присутності, наполягає на розірванні шлюбу, просить після розірвання шлюбу прізвище залишити «Мартиненко» Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебувають у шлюбних відносинах з 09 жовтня 2010 оку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане виконкомом Української сільської ради в Петропавлівському районі Дніпропетровської області за актовим записом № 9.( а.с.6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, в свою чергу, не заперечує проти цього. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і підлягає розірванню, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач зазначила про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «Мартиненко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 вересня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом із відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через непорозуміння та суперечки, різні інтереси та погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. З 15 березня 2016 року вони проживають окремо, спору щодо поділу майна та утримання дітей не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 18 вересня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області зроблено запис за № 308 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 6). 02 лютого 1999 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 9) та 23\~жовтня 2002 року народилась донька [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через непорозуміння та протилежні погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved