Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

19.02.2020 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 26.01.2018 року, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 26.01.2018 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 66, розірвати, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. До початку судового засідання позивачкою було подано до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 25). Відповідач до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає (а.с. 26). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 66. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 3). Судом також встановлено, що за час шлюбу в сторін [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке містяться в матеріалах справи (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство та побут не ведуть. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] » (а.с. 25). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved