Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON], від імені якої дії представник за довіреністю [PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за період перебування позивача у шлюбі із відповідачем, який було зареєстровано 10.08.2012 року, за спільні кошти ними було придбано нерухоме та рухоме майно, зокрема, легковий автомобіль марки KiА Rio, кузов z94cc41badr153429, двигун G4FCDW609080, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ на імя відповідача (надалі автомобіль). Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 11.05.2016 року по справі №719/287/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30.06.2016р. по справі № 22ц/794/895/16, право власності на автомобіль визнано за [PERSON] та припинено право власності [PERSON] на зазначений вище автомобіль. Після набрання рішенням суду законної сили позивач звернулась до відповідача [PERSON] із листом-вимогою про повернення в добровільному порядку автомобіля, документів та ключів, проте останній від передачі автомобіля, документів та ключів ухиляється та продовжує безпідставно користуватися належним позивачу майном. З огляду на зазначене, просить суд зобовязати [PERSON] у примусовому порядку повернути [PERSON] автомобіль, комплект ключів та свідоцтво про державну реєстрацію на зазначений автомобіль; стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, будучи повідомленими про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подав, заперечення на позов не надав. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 1378 від 22.07.2016р. (а.с. 50-51), суд вважає його таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 11.05.2016 року по справі №719/287/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна обєктами права спільної сумісної власності подружжя, визначення часток кожного з подружжя та розподіл майна внатурі, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки KiА Rio, кузов z94cc41badr153429, двигун G4FCDW609080, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] та припинено право власності [PERSON] на легковий автомобіль марки KiА Rio, кузов z94cc41badr153429, двигун G4FCDW609080, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с. 5-18). Вищевказане рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 11.05.2016 року по справі №719/287/15-ц залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30.06.2016р. по справі № 22ц/794/895/16 (а.с. 15-19) та відповідно набрало законної сили 30.06.2016р. Таким чином, на даний час одноособовим власником автомобіля є [PERSON] Судом також встановлено, що 02.07.2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з листом-вимогою про добровільне повернення їй належного на праві власності автомобіля, реєстраційних документів на нього та комплекту ключів, яке просила здійснити через свого представника [PERSON], що підтверджується копією листа-вимоги від 02.07.2016р. та фіскальним чеком про відправлення рекомендованого листа, виданим відділення звязку №2 м.Южноукраїнськ, проспект Леніна 21 (а.с.20-21). Як зазначено у позовній заяві відповідач ігнорує вимоги позивача щодо повернення автомобіля, документів та комплекту ключів, від зустрічей із позивачем чи її представником ухиляється, добровільно передати автомобіль, ключі та документи на автомобіль відмовляється та продовжує безпідставно користуватись автомобілем. Відповідачем суду жодних заперечень з цього приводу не надано. Відповідно до ст. 41 Конституції Україні кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном, яке останній здійснює на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 ЦК України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не має правових підстав володіти спірним автомобілем, який належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобовязання відповідача повернути позивачу належний їй на праві приватної власності автомобіль, комплект ключів та свідоцтво про державну реєстрацію на зазначений автомобіль. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязкові для всіх громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, впершу чергу рішення суду відповідач має виконати в добровільному порядку, а у разі відмови відповідача - чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження», передбачено порядок його примусового виконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині примусового порядку повернення спірного майна не підлягає до задоволення. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного ст. ст. 317, 319, 321, 387 ЦК України, та

Outcome: approved