Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

19 квітня 2021 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.12.2019 № 1594461 у розмірі 18 334,72 грн (а.с. 3-5). Позовна заява мотивована тим, що 04 грудня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 1594461. 08.04.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 08042020 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі , утому числі право грошової вимоги до відповідача у сумі 18 334,72 грн, з яких: - 6 486,80,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11 847,92 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами кредитного договору відповідач мала обов`язок вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором, але всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконала свого зобов`язання, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 26 травня 2021 року. 26 травня 2021 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 16 червня 2021 року з повторним викликом учасників по справі, у зв`язку з неявкою відповідача. У поданому до суду 26.05.2021 клопотанні, позивач просив засідання проводити за відсутності представника позивача а також просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково у частині основної суми боргу та заперечувала проти заборгованості за пенею, оскільки вважає що така заборгованість нарахована незаконно. Підтвердила, що дійсно отримувала кредит, укладала електронний договір із ТОВ «Авентус Україна» та отримувала письмові повідомлення від позивача як від нового кредитора. Пояснила, що частково погашала кредит, але коштів постійно не вистачало. Намагалася домовитися з кредитором про реструктуризацію чи часткове списання боргу, але безрезультатно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку.\~ Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) електронний договір\~-\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків\~та оформлена\~в електронній\~формі; електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~-\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору;електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.\~599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ст.\~1081\~ЦК України\~клієнт відповідає\~перед фактором\~за дійсність\~грошової вимоги,\~право якої\~відступається,\~якщо інше\~не встановлено\~договором факторингу.\~ Грошова\~вимога,\~право якої\~відступається,\~є дійсною,\~якщо клієнт\~має право\~відступити право\~грошової вимоги\~і в\~момент відступлення\~цієї вимоги\~йому не\~були відомі\~обставини,\~внаслідок яких\~боржник має\~право не\~виконувати вимогу.\~ Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що 04 грудня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір № 1594461 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» надає відповідачу грошові кошти у сумі 8 050,00 грн (п. 1.1 договору) строком на 12 днів (п. 1.2 договору). Також разом з договором відповідачем було підписано графік платежів до договору про надання коштів у позику, на умовах споживчого кредиту № 1594461від\~04.12.20219 та паспорт споживчого кредиту (а.с. 6-9). Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування позикою (п. 1.3.1, п. 1.3.2 договору), а саме визначена знижена процентна ставка, яка становить 1,53 % від суми позики за кожен день користування позикою (558,45 % річних) у межах строку надання позики, та стандартна процентна ставка, яка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Відповідно до п. 1.4 договору сторонами було погоджено загальну вартість позики за зниженою ставкою - 118,36 % від суми позики (у процентному виразі) або 9 527,98 грн (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 18,36 % від суми позики (у процентному виразі) або 1 477,98 грн (у грошовому виразі). Пунктом 1.5 договору сторони погодили, що позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. Згідно підпункту 5 п. 2.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. У відповідності до підпункту 1 п. 2.2 договору товариство зобов`язане видати клієнту позику протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання цього договору. Відповідно до п. 3.1 договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 4.3 договору у випадку повернення суми позики та сплати процентів за користування позикою протягом 3 (трьох) днів, після закінчення строку користування позикою, пеня та/або штраф за несвоєчасне виконання клієнтом зобов`язань за договором не нараховується. Також визначено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 96,60 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором (п. 4.4 договору). Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може\~перевищувати 50%\~суми,\~одержаної клієнтом\~за цим\~договором,\~і становить\~4\~025,00\~грн (п. 4.5 договору). Аналогічні умови кредитування містить паспорт споживчого кредиту (а.с. 8). Домовленостей сторін щодо розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту умови кредитного договору та паспорту споживчого кредиту не містять. Позовні вимоги про стягнення суми штрафу з відповідачки позивач не заявляв. Сторони погодили підписання Договору зі сторони Товариства (Позикодавця) шляхом накладення аналогу власноручного підпису Директора Товариства та відбитка печатки Товариства (п. 6.6 договору). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач у судовому засіданні визнала факт укладення договору та отримання грошових коштів в кредит, а також залишок суми кредиту у сумі 6486,80 грн, що залишився непогашеним. Порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, було регламентовано Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затвердженими наказом 15 березня 2019 року № 34-ОД (а.с. 16-17). 08.04.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ» Позивач) укладено Договір факторингу № 08042020 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 13-14). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Акту прийому прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 08 квітня 2020 року № 08042020, реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 08042020 від 08 квітня 2020 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 15). Відповідно до реєстру боржників від 08.04.2020 до договору факторингу № 08042020 від 08.04.2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18 334,72 грн, з яких: - 6 486,80,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11 847,92 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 1.3 Договору факторингу, фактор протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому-передачі реєстру боржників зобов`язується направити, простою кореспонденцією через відділення укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору. 22.04.2020 року позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача були направлені повідомлення про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором № 1594461 від 04 грудня 2019 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (а.с. 19, 20). Відповідач підтвердила у судовому засіданні, що такі повідомлення отримувала. Як уже зазначалось вище, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, право грошової вимоги за яким він придбав, у загальній сумі 18334,72 грн, у тому числі: 6486,80 грн сума заборгованості за основною сумо боргу, та 11847,92 сума заборгованості за пенею. На підтвердження заборгованості саме у такому розмірі позивач надав серед іншого Картку обліку (Інформацію за укладеним договором) (а.с. 21), відповідно до якої сума основного боргу за кредитним договором позичальника [PERSON] складає 6486,80 грн, сума процентів 12459,72 грн, сума штрафу 4025,00 грн, а сума пені\~ 0,00\~грн, загальна заборгованість 18334,72 грн. Позивач не надав доказів на підтвердження фактичної видачі кредиту та його отримання відповідачем шляхом зарахування коштів на банківський картковий рахунок позивача, як це передбачено п. 1.5 договору. Разом з тим, відповідачка таку суму заборгованості (6486,80 грн) визнала, тому суд її вважає підставною, а вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення. Що стосується нарахованої за договором пені, то наданими позивачем доказами правомірність нарахування пені та саме такий її розмір не підтверджуються. Укладаючи договір від 04.12.2019 № 1594461 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, кредитор та позичальник (відповідач) не встановили розмір пені, який підлягає нарахуванню та сплаті у разі несвоєчасного повернення кредиту. Умови наданого позивачем кредитного договору таких домовленостей не містять. У картці обліку (Інформація за кредитним договором) також відсутня інформація про розмір (у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання) та суму нарахованої пені. По тексту позовної заяви позивач так само не наводить а ні погоджений із відповідачкою розмір пені у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а ні період, за який така пеня нараховувалася з урахуванням того, що позика (споживчий кредит) була видана на 12 днів за умовами договору (п. 1.2 договору). За договором, на умовах якого ґрунтуються позовні вимоги, сторони домовлялись про сплату штрафу у розмірі 96,60 грн за кожен день прострочення виконання зобов`язання за договором, але не більше ніж 4025,00 грн, але позивач позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми штрафу (а не пені) не заявляв, позовні вимоги наведеним не обґрунтовував. Про стягнення з відповідачки суми процентів за користування кредитом чи трьох відсотків річних від простроченої суми у відповідності до ст. 625 ЦК України також не просив. Таким чином, суд уважає позовні вимоги про стягнення з відповідачки пені - необґрунтованими, оскільки розмір пені не був встановлений договором та не встановлений законом. Вимогу про стягнення з відповідачки трьох процентів річних від простроченої суми у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦКУ позивач не заявляв, розрахунок заборгованості за процентною ставкою, прямо передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦКУ, чи договором, позивач до суду не подав.

Outcome: partial