Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

18 січня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування та повноцінний розвиток. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. Між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідач працює у ФГ «Тетяна 2011», отримує заробітну плату, розмір якої їй невідомий, та має можливість утримувати сина. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина у розмірі 1500 грн, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що він має задовільний стан здоров'я, постійний регулярний дохід по місцю своєї роботи у ФГ «Тетяна 2011» у вигляді щомісячної заробітної плати в розмірі 1800 грн. Інших доходів, в тому числі в натуральній формі, інших утриманців та власного житла не має. Проживає разом з батьками та приймає участь в утриманні житла, тому просить стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, пояснила, що дитина має незадовільний стан здоров'я, у зв'язку з чим необхідні додаткові кошти на лікування та придбання ортопедичного взуття, на поїздки до лікаря. Відповідач працює та крім офіційної заробітної плати має неофіційні доходи, доказів чому вона не має. Вона отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860 грн щомісячно, яких недостатньо на утримання та забезпечення дитини всім необхідним. Власного житла вона не має, проживає разом з сином у своєї матері, яка надає їй допомогу. Проте вона несе тягар утримання своєї сім»ї. В судовому засіданні відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст його письмових заперечень. Крім того, зазначив, що в січні 2016 року він надавав позивачу грошові кошти на утримання сина в розмірі 600 грн. В подальшому готовий нести додаткові витрати на лікування сина та приймати участь у його вихованні. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6 - копії свідоцтв про народження та про шлюб), який проживає з матір»ю та має незадовільний стан здоров'я (а.с.6, 23 - довідки). Відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, працює в ФГ «Тетяна 2011», тобто має постійний регулярний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати в розмірі 1800 грн (а.с.19 - довідка), інших утриманців, інших доходів та власного житла не має. Позивач отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 860,00 грн щомісячно та здійснює догляд за нею (а.с.6, 7 - довідки). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. Проте позивач не довела, що відповідач, крім регулярної заробітної плати, має інші доходи. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач натепер не працює, здійснює догляд за дитиною, отримує допомогу на дитину, яка вбачається недостатньою для утримання сина та матеріально-побутового забезпечення її сім'ї. Власного житла вона не має, проживає з сином у своєї матері та несе тягар утримання своєї сім»ї. За таких обставин суд із врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача на сина аліментів у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році з 1 січня в розмірі 1167 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог вбачається за необхідне відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial