Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

18.03.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що по батькові [PERSON], [INFO], щодо якого зроблено запис акта про народження №44 від 19.09.1962 року, - «[PERSON]», а також встановити факт визнання [PERSON] [INFO], який помер [INFO], свого батьківства відносно [PERSON], [INFO] Заява обґрунтована тим, що [PERSON] народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON], які не перебували в зареєстрованому шлюбі. Запис акта про народження [PERSON] здійснено згідно чинного законодавства, тому відомості про батька, з яким мати не перебувала у шлюбі - не внесено. При цьому по батькові заявника зазначено як «[PERSON]», інші відомості, внесені під час запису народження дитини, також свідчать на користь того, що батьком заявника є [PERSON] Оскільки батьки заявника так і не вступили в шлюб, запис про батька до акту про народження до цього часу не внесено. [INFO] [PERSON] помер. Виявивши всі ранішезазначені обставини, [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Карлівського РУЮ, з метою внести відомості про батька до актового запису про його народження. [PERSON] було відмовлено, при цьому роз'яснено, що для вирішення даного питання, останній повинен звернутись до суду. Реєстраційна служба відмовилася також внести зміни в написання по батькові заявника, оскільки відомості про те, що при заповненні запису акта про народження було допущено помилку - відсутні. Таким чином, встановлення фактів визнання батьківства та по батькові, необхідне заявнику для внесення відомостей про батька до запису акта про народження. Заявник посилається на те, що його батьки проживали як сім'я, [PERSON] виховував та утримував його, отже визнавав своє батьківство відносно нього. Інша особа не була записана як батько заявника. В судове засідання заявник не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що підтримує вимоги заяви у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з'явився. Від представника заінтересованої особи також надійшла заява в якій він просить суд справу розглядати без його участі і зазначає, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України - в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. [PERSON] народився [INFO] (а.с. 19, 5), в період дії Кодексу Законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти цивільного стану Української РСР, що був прийнятий 31.05.1926 року. 21.03.2014 року реєстраційною службою Карлівського РУЮ надано відповідь на запит суду, за вих. № 242-02.01.59, з якої вбачається, що в період народження [PERSON], його мати [PERSON] - не перебувала у шлюбі. (а.с. 17) Тому суд приходить до висновку, що запис акта про народження [PERSON] (а.с. 16), було здійснено згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 Кодексу Законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти цивільного стану Української РСР. Відповідно до вказаної статті, при реєстрації в органах запису актів цивільного стану, народження дитини від матері, що не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується по прізвищу матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Частиною 2 даної статті було передбачено, що у разі вступу матері в зареєстрований шлюб з особою, від якої вона раніше народила дитину і яка визнає себе батьком дитини, дитина прирівнюється у всіх відношеннях до дітей, які народилися в зареєстрованому шлюбі, і їй присвоюється по батькові по імені батька і, за взаємною згодою батьків, прізвище батька. З довідки від 21.03.2014 року вбачається, що [PERSON] не реєструвала шлюб в період з 1959 року по 1964 рік і не розривала шлюби з 1949 року по теперішній час (а.с.17). Згідно витягу з Державного реєстру зробленого станом на 21.03.2014 року (а.с. 15), копії свідоцтва про народження, графа «батько» якого не заповнена (а.с. 19), копії запису акта про народження, куди також не було внесено відомості про батька (а.с. 16) та копії паспорта заявника, в якій до цього часу зазначено по батькові «[PERSON]» (співзвучно «[PERSON]») (а.с. 5) - ніхто так і не був записаний батьком [PERSON] Тому суд приходить до висновку, що правила ч. 2 ст. 2 Кодексу 1926 року, так і не були застосовані. Правові підстави для внесення відомостей про батька органами РАЦС, за відсутності зареєстрованого шлюбу [PERSON] - відсутні. Виходячи з положень ст. 32-1 Кодексу 1926 року, не перебуваючи у шлюбі, [PERSON] не мала можливості визнати батьківство, щодо свого сина. Так, ч. 2 ст. 36 говорить, що мати дитини народженої від особи, з якою вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не вправі звернутися в суд з позовом про встановлення батьківства. Таким чином, відомості про батька [PERSON], до сьогодні в запис акта про народження не внесені. Заявник зазначив, що його рідним батьком є [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (в даному випадку,запис зроблено згідно чинного на момент народження [PERSON], Кодексу 1926 року, а саме ч. 1 ст. 2). Зазначений порядок встановлення фактів, роз'яснено також в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року, роз'яснено, що суд може встановлювати факти визнання батьківства щодо дітей, народжених до 1 жовтня 1968 року. Згідно з роз'ясненнями пункту 15 даної Постанови, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як уже було встановлено, [PERSON] народився до 01.10.1968 року і виходячи з роз'яснень постанови Пленуму від 31.03.1995 року та положень Кодексу 1926 року, судом може бути встановлено факт визнання батьківства [PERSON], щодо заявника, якщо така вимога обґрунтована і даний факт буде доведено. В судовому засіданні досліджено запис акта про народження №44, в якому дійсно відсутні відомості про батька [PERSON], при цьому матір'ю зазначена [PERSON] (а.с. 16) Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження, мати заявника - [PERSON] проживала в с. Куми Карлівського району Полтавської області, тоді як в записі акта про народження №44 зазначено, що [PERSON] проживала в с. Н. Ланна Карлівського району, по вул. Кумівська. (а.с. 15, 16) В паспорті заявника зазначено, що він народився в с. Кумівське Карлівського району. (а.с. 5) Як уже було встановлено судом, під час запису народження [PERSON], відомості про батька дитини не були внесені. Разом з тим, суд вважає слушними зауваження заявника щодо того, що реєстрацію народження було проведено на підставі заяви [PERSON], про що свідчать відомості внесені у відповідно графу запису акта про народження №44. Адреса [PERSON] вказана як «Кумівське відділення». Суд також звертає увагу на те, що ім'я «[PERSON]» є досить рідкісним для території України (Української РСР), при цьому по батькові [PERSON], було зазначено саме «[PERSON]». До запису також внесено відомості про місце проживання обох батьків, народженої дитини і така адреса співпадає, хоча інші відомості про батька не внесені. (а.с. 16) До матеріалів справи долучено трудову книжку [PERSON] Записи у трудовій книжці свідчать про те,що станом на 1962 рік, [PERSON] працювала у Ланнівському цукрокомбінаті. (а.с. 20-21) В записі акта про народження №44 та витязі з Державного реєстру, вказано що мати [PERSON] працювала поваром у Кумівському відділку. (а.с. 15, 16) До матеріалів справи долучено довідку ВАТ «Ланнівський цукровий завод» від 30.12.1996 року та Наказ № 100 ПП «Ланнівський цукровий завод», з яких вбачається, що ВАТ «Ланнівський цукровий завод» є правонаступником ДП Ланнівський цукрокомбінат, де працювала мати заявника, а правонаступником ВАТ - є ПП «Ланнівський цукровий завод». (а.с. 23, 24) При цьому, згідно довідки ПП «Ланнівський цукровий завод» від 20.03.2014 року, [PERSON], працював у Ланнівському цукровому заводі з червня 1962 року по 25.06.1963 року. (а.с. 22) Виходячи із записів у трудовій книжці, в цей період там працювала і [PERSON] - мати заявника. (а.с. 21) Окрім того, згідно записів у трудовій книжці [PERSON], з 04.04.1967 року остання працювала на Красноградському м'ясокомбінаті. (а.с. 22) До матеріалів справи долучено довідку, видану Красноградською міською радою 13.03.2014 року, в якій зазначено, що з 24.02.1967 року по 23.02.1970 року, [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] і разом з нею були зареєстровані син [PERSON], 1962 року народження та чоловік [PERSON], 1929 року народження. (а.с. 7) До матеріалів справи долучено також копії листів домової книги, що підтверджують зазначені обставини. [PERSON], [INFO] народження, також записаний по прізвищу «[PERSON]». В домовій книзі зазначено, що [PERSON] працював на Красноградському м'ясокомбінаті, а [PERSON] була безробітною. (а.с. 11) Всі вищенаведені документи, хоч і містять розбіжності, але в сукупності підтверджують ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, без реєстрації шлюбу і мали спільного сина [PERSON], [INFO] Про те, що [PERSON] визнавав своє батьківство і в момент народження [PERSON] і вподальшому, свідчить той факт, що саме на підставі його заяви було внесено відомості про народження дитини, а також що [PERSON] та [PERSON] проживали і працювали разом як на момент народження [PERSON], так і після того. [PERSON] не перебувала в інших шлюбах, батьківство щодо [PERSON] не було визнано іншою особою. По Красноградській міській раді, де проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з початку 1967 року, останні значилися як сім'я і прізвище заявника, в документах наданих міською радою, значиться як «[PERSON]». При винесенні рішення суд враховує розбіжності в документах, щодо місць роботи та місць проживання як [PERSON], так і його батьків (в одних документах зазначено с. Н.Ланна, в інших - с. Куми (с. Кумівське)). Суд не вважає такі розбіжності суттєвими для вирішення справи, так як с. Куми відноситься до Ланнівської сільської ради і досліджені документи є належним доказом того, що [PERSON] та [PERSON] працювали і проживали разом. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе встановити факт визнання батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO], відносно [PERSON], [INFO] При винесенні рішення, судом з'ясовано, що встановлення вказаного факту, необхідне заявнику для внесення відомостей про батька до запису акта про народження. Внесення відповідних змін без рішення суду не можливе. Наведене підтверджується відповіддю реєстраційної служби за вих. № 02-01-17/1 від 13.03.2014 року. (а.с. 9-10) Посилаючись на вищевказану відповідь, заявник також просить суд встановити, що по батькові [PERSON], [INFO], щодо якого зроблено запис акта про народження №44 від 19.09.1962 року, - «[PERSON]». З відповіді вбачається, що внесення змін до актових записів цивільного стану громадян, проводиться лише за наявності документів, що підтверджують факт помилковості внесених даних, що підлягають зміні. (а.с. 9-10) Як уже було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] дійсно був рідним батьком заявника. Суд вважає обґрунтованим посилання заявника на те, що запис акту про його народження було здійснено згідно з правилами правопису, додаванням закінчення «-[PERSON]» до основи імені батька. Тому по батькові заявника зазначено як «[PERSON]». Разом з тим, записи в долученій до матеріалів справи копії домової книги, свідчать про те, що [PERSON] був іспанцем за національністю. (а.с. 11) В паспорті заявника, по батькові останнього зазначено як «[PERSON]», що підтверджує обґрунтованість вимог заявника. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при складанні запису акта про народження №44, утворення по батькові народженого, згідно з правилами російського чи українського правопису було недоцільним. Оскільки внести виправлення до запису акту про народження, без рішення суду, не можливо, про що свідчить відповідь від 13.03.2014 року - суд вважає за можливе встановити той факт, що по батькові [PERSON], [INFO], щодо якого зроблено запис акта про народження №44 від 19.09.1962 року, - «[PERSON]».

Outcome: approved