Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

17 квітня 2001 року померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач у справі є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину, але не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 3 позовної заяви, просила слухати справу у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача сільський голова Жванської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 17 квітня 2001 року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 36 від 06 лютого 2017 року (а.с. 9), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Г-324/0-314/6-17 від 10 лютого 2017 року (а.с.10) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, вчинений 04 грудня 1998 року (а.с. 8), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON]. Зазначений заповіт від імені [PERSON], за даними Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47630319 від 05 травня 2017 року, а також за даними Жванської сільської ради (зворот а.с. 8), є чинним не зміненим і не скасованим (а.с. 12-13). Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 36 від 06 лютого 2017 року (а.с. 09) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заповітом (а.с. 8), свідоцтвом про смерть (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 36 від 06 лютого 2017 року (а.с. 09) доводиться, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], яка має право спадкувати і прийняла спадщину. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47630344 від 05 травня 2017 року (а.с. 14) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» від 17 травня 2017 року (а.с. 21), слідує, що оригінал сертифікату серії ВН № 040819 на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145 від 05 травня 2017 року (а.с. 11). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved