Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

18 грудня 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 01 березня 2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено Банком до 12 500 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 27 жовтня 2020 року в сумі 16 379,44 гривні, яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а також не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої остання підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 19). Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 01 березня 2011 року. За договором від 01 березня 2011 року [PERSON] надавались кредитні картки № [NUMBER] , від 17 лютого 2011 року, терміном дії до лютого 2015 року, № [NUMBER] , від 30 листопада 2013 року, терміном дії до липня 2017 року, № [NUMBER] , від 12 серпня 2017 року, терміном дії до травня 2021 року (а. с. 18). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] встановлено, що 17 лютого 2011 року було розпочато картковий рахунок, 30 листопада 2011 року за останнім встановлено кредитний ліміт у розмірі 9 000 гривень, який 31 січня 2017 року було збільшено до 12 500 гривень, після чого 19 грудня 2019 року останній зменшено до 0 гривень (а. с. 17). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою за договором №б/н станом на 30 жовтня 2020 року (а. с. 53-64). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 27 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 16 379,44 гривні, яка складається з заборгованості за тілом кредиту (а. с. 8-16). Згідно з п. п. 2.1.2.3, Договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.3 Договору, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. На підставі п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved