Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

18.07.2019 р. ТОВ «Фінансова компанія Європейська Агенція з повернення боргів» подало до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитні договори № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. та № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. В подальшому між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами. 25.04.2017 р. між АТ «КІБ» «Фінансова компанія Європейська Агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передало право грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників у тому числі за кредитними договорами № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. та № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів і сплати відсотків за їх користування виникла заборгованість за кредитними договорами № 014/0170/82/0225444 у розмірі 44 564,96 грн. та № 010/0170/82/0216644 у розмірі 12 063,25 грн. Відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги до позивача по зазначеним кредитним договорам, проте він, у порушення взятих на себе зобов`язань, кредити не повернув. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн.. Ухвалою суду від 30.08.2019 р. прийнято справу до провадження суддею Науменко Я.О., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.10.2019 р.. Представник позивача надіслав суду клопотання №001768618/14954 від 02.09.2019 р. (вх.№17772 від 25.09.2019 р.), №001768618/16769 від 02.10.2019 р. (вх.№18836 від 10.10.2019 р.) та №001768618/19434 від 12.11.2019 р. (вх.№21630 від 21.11.2019 р.) про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Ухвалою від 02.10.2019 р. в зв`язку з неявкою відповідача та поверненням від нього ухвали суду разом із позовною заявою та доданими до неї документами з відміткою пошти про причини невручення: за закінченням встановленого строку зберігання, розгляд справи було відкладено на 12.11.2019 р.. Ухвалою від 12.11.2019 р. розгляд справи було відкладено на 20.01.2020 р. у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про належне її повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У судове засідання 20.01.2020 р. відповідач повторно не з`явився, повідомлення про дату, час і місце судового засідання, направлене йому за адресою місця реєстрації повернуто суду без відмітки пошти про причини його невручення. Згідно з положеннями ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 30.11.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] на підставі заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» від 30.11.2015 р. було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0170/82/0216644. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит у сумі 8 700 грн. шляхом зарахування грошових коштів на КР з фіксованою процентною ставкою за його користування на період з 30.11.2015 р. по 31.01.2016 р. 25% річних, з 01.02.2016 р. 42% річних, без укладання додаткової угоди до Договору. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом на період з 30.11.2015 р. по 31.01.2016 р. складає 25% річних. З 01.02.2016 р. у розмірі 42 % річних, без укладання додаткової угоди до Договору (а.с. 15-18, 19). Також, 29.04.2016 р. [PERSON] від Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на підставі заяви-анкети для отримання кредиту «Кредит готівкою» від 29.04.2016 р. та договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0170/82/0225455 від 29.04.2016 р. отримав кредит у сумі 22 182,79 грн. з фіксованою процентною ставкою на період з 29.04.2016 р. по 29.06.2016 р. у розмірі 19,9 % річних та з 30.06.2016 р. процентна ставка за кредитом становить 39,9 % річних, без укладання додаткової угоди до договору, строком на 72 місяці (а.с.5-11,12). 25.04.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами № 014/0170/82/0225444 та №010/0170/82/0216644 (а.с. 23-24). 25.04.2017 р. між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - Кредитор, ПАТ «КІБ») та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Новий Кредитор, ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170425, відповідно до якого ПАТ «КІБ» відступило за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора в Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (а.с. 25-26). Таким чином, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20170425 від 25.04.2017 р. від Кредитора ПАТ «КІБ» до Нового Кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. на суму 12 063 грн. 25 коп. та № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. на суму 44 564 грн. 96 коп. (а.с. 27). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). За змістом Глави 73 ЦК України, ч. 1 статті 1077 ЦК України клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). ПАТ «КІБ» листами вих. №001768618 від 12.05.2017 р. та вих. № 001768619 від 12.05.2017 р. повідомило відповідача про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами №010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. та № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. (а.с. 28, 31). Крім того, позивач листом вих. №001768618-1 від 12.05.2017 р. та листом вих. № 001768619-1 від 12.05.2017 р. направив відповідачу повідомлення про зміну умов Кредитних договорів № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. та № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р., а також повідомив [PERSON] про заборгованість за кредитним договором № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р., станом на 25.04.2017 р. у розмірі 44 564 грн. 96 коп., та кредитним договором № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р., станом на 25.04.2017 р. у розмірі 12 063 грн. 25 коп. (а.с. 29, 32). Відповідно до ч.1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] у зазначені у повідомленнях строки заборгованість не погасив, а також взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитів та сплаті відсотків не виконав у терміни, передбачені графіком платежів; кредит, відсотки за його користування, пеню не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитних договорів та ст.ст. 525-526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. (а.с. 30), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 26.04.2017 р. у розмірі 44 564 грн. 96 коп., в тому числі: 22 182 грн. 79 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 8 010 грн. 27 коп. - заборгованість за відсотками; 14 371 грн. 90 коп. - пеня. Також, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. (а.с. 33), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 26.04.2017 р. у розмірі 12 063 грн. 25 коп., в тому числі: 12 063 грн. 25 коп. - заборгованість за основною сумою боргу. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч.1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, відповідач підписавши 29.04.2016 р. заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою», 29.04.2016 р. договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0170/82/0225444, договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. та 30.11.2015 р. заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» приєднався та погодився із відповідними умовами, тарифами, що свідчить про укладення кредитних договорів між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та правомірність нарахування пені за невиконання умов кредитного договору. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не виконав умови кредитних договорів, а тому з нього слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість у розмірі 56 628 грн. 21 коп. з них: за кредитним договором № 014/0170/82/0225444 від 29.04.2016 р. у розмірі 44 564 грн. 96 коп., в тому числі: основний борг за кредитом - 22 182 грн. 79 коп., відсотки за користування кредитом - 8 010 грн. 27 коп. та пеня - 14 371 грн. 90 коп.; за кредитним договором № 010/0170/82/0216644 від 30.11.2015 р. у розмірі 12 063 грн. 25 коп., в тому числі: основний борг за кредитом 12 063 грн. 25 коп. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 5, 6, 15, 509, 549, 551, 611, 627, 628, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved