Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

19.03.2019 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2002 року є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Разом з ним у вказаному будинку зареєстрований та проживав з 2005 по 2007 рік син позивача [PERSON] . Однак з 2007 року відповідач переїхав проживати до іншого місця. Отже в домоволодінні по [ADDRESS] відповідач фактично не проживає та його речей там не має. Позивач, як власник будинку, позбавлений можливості в повній мірі користуватись своїми правами, оскільки за даною адресою зареєстрований відповідач, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, в судове засідання з`явився, просив задовольнити позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] . [PERSON] ., який діє на підставі довіреності, в судове засідання з`явився, заперечив щодо позовних вимог [PERSON] , просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід відмовити повністю, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В., позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.7-8). Даний факт підтверджується також і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 86948392 від 13.05.2017 року (а.с.9). Як вбачається з довідки №208 від 12.03.2019 року, виданої Малинською міською радою Житомирської області на підставі свідчень сусідів та депутата міської ради ради [PERSON] , в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] [PERSON] , 1983 року народження, фактично не проживає (а.с.13). Разом з цим, довідка Малинської міської ради від 23.08.2018 року підтверджує, що відповідач періодично проживав за адресою [ADDRESS] з кінця травня 2017 року по середини червня 2017 року та з початку вересня 2017 року по середини жовтня 2017 року (а.с.11). Позивач раніше вже звертався з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, до суду. За результатами розгляду даної заяви, рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03.07.2018 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені та, як наслідок, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] (а.с.14-15). Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 року було встановлено кінцевий термін проживання відповідача у спірному домоволодінні це жовтень 2017 року та скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.16-17). Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 року було встановлено, що періодична відсутність [PERSON] за місцем його реєстрації викликана поважними причинами, пов`язаними з конфліктною ситуацією в сім`ї. Аналогічні пояснення надав відповідач в ході судового розгляду справи 05.07.2019 року. Також зазначив, що у своєму володінні не має житла. Свідок [PERSON] , яка являється донькою позивача та, відповідно, сестрою відповідача, в судовому засіданні показала, що [PERSON] періодично проживав в житловому будинку по [ADDRESS] , а його тимчасова відсутність обумовлюється конфліктною ситуацією, яка склалася в сім`ї, оскільки брат [PERSON] зловживав алкогольними напоями та створює нестерпні умови для проживання усім членам родини. \~ \~ \~ \~Положеннями частини третьої статті 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 9\~ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 150\~ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Причиною відсутності відповідача за вказаною адресою є неприязні стосунки з своїм братом, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості вільно та безперешкодно користуватись спірним будинком. При цьому, враховано те, що іншого житла відповідач не має, а задоволення вказаних вимог призведе до порушення права [PERSON] на житло, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, враховуючи поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed