Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

18 червня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24 березня 2008 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , остання отримала кредит в розмірі 10 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення Позичальником [PERSON] умов кредитного договору стосовно повернення кредитних коштів та сплати відсотків за умовами договору утворилась заборгованість за кредитним договором. Представник позивача зазначив, що [INFO] [PERSON] померла в підтвердження чого до позовної заяви надано свідоцтво про смерть . Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи станом на дату смерті [PERSON] заборгованість перед Банком за кредитним договором б/н від 24 березня 2008 року становила 11 205,86 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , яка складається з наступного : -1308,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, -9897,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та спадкоємцями померлого позичальника є доньки [PERSON] , та [PERSON] , які є відповідачами у справі. У зв`язку з наведеним вище позивач просить стягнути з [PERSON] , та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11 205,86 грн. за кредитним договором б/н від 24 березня 2008 року та судові витрати по справі. Ухвалою від 26 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 липня 2019 року. Одночасно із викриттям провадження судом витребувано з Другої криворізької нотаріальної контори №2 копію спадкової справи, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, яке було отримано особисто під розпис, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надали. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, з якими під час укладання договору було ознайомлено позичальника під розпис. Як убачається із матеріалів справи, АТ «КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 10 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28 липня 2017 року (актовий запис № 1198) що міститься в матеріалах справи. У зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на дату смерті позичальника утворилася заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11 205,86 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , яка складається з наступного : 1308,66 грн. - заборгованість за тілом кредита та 9897,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Із матеріалів справи убачається, що АТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора від 08 жовтня 2016 року до Другої Криворізької нотаріальної контори на загальну суму 14446,41 грн. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються і підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, за змістом яких спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Як убачається з матеріалів спадкової справи № 995/2017, наданої на вимогу суду з Другої Криворізької нотаріальної контори відповідачка [PERSON] яка є донької померлої [PERSON] та згодом змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із укладенням шлюбу 21 квітня 2018 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER] , актовий запис № 165 ) 17.01.2018 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також спадкоємицею за законом є друга донька померлої [PERSON] - [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом доньки спадкодавця - померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] отримали у спадок майно , що належало матері у рівних частках - кожна по Ѕ частці. Також в матеріалах спадкової справи міститься договір між відповідачками у справі про поділ спадщини від 08 серпня 2018 року за умовами якого вони дійшли згоди щодо рівності часток у спадковому майні, тобто підтвердили, що частки є рівними. Судом встановлено, що спадкоємиць [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла та оформила спадщину у такій спадковій масі: -1/6 частини квартири [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 7.3300 га, що розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В судовому засідання судом встановлено, що спадкоємиць [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла та оформила спадщину у такій спадковій масі: -1/6 частини квартири [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 4.3900 га, що розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В матеріалах справи міститься інформація про те, що АТ КБ «ПриватБанк» з метою досудового врегулювання спору своєчасно, у строки, передбачені ч.3 ст. 1281 ЦК України було направлено на адресу Другої криворізької нотаріальної контори претензію до спадкоємців стосовно кредитних зобов`язань спадкодавця про що були повідомлені у встановленому законом порядку спадкоємці. У відповідності до ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд, враховуючи розрахунок заборгованості, який перевірено та приймається судом, вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 24 березня 2008 року, станом на 26 липня 2017 року - на день смерті боржника [PERSON] у загальному розмірі 11 205,86 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 308,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 9897,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита в межах вартості майна, одержаного у спадщину, відповідно до ч.1 ст. ст. 1282 ЦК України. Суд зауважує на тому, що згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплату судового збору, пропорційно від задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved