Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

17 вересня 2018 року керівник Миргородської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Обґрунтовуючи позов посилався на те, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 серпня 2018 року кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ст. 128 КК України, закрито у звязку з примиренням винного з потерпілим. Відповідно до вказаної ухвали [PERSON] необережно наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON]. У результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом правої тімяної кістки з переходом на основу черепа, епідуральна гематома в базальних відділах правої скроневої ділянки, субдуральна гематома лівої лобно-тім'яної ділянки, «садна обличчя», «синця правого ока», «зсаднення ділянки носу та правої скулової ділянки», які згідно висновку експерта №150 від 07.06.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського з 09.04.2018 по 19.04.2018, де на його лікування витрачено 6 613,24 грн. Керівник Миргородської місцевої прокуратури звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, як органу, в силу ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, з метою захисту інтересів держави, які полягають в необхідності забезпечення відшкодування шкоди, завданої державному закладу внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, прокурор просить стягнути з відповідача на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації в рахунок відшкодування понесених лікувальним закладом витрат 6 613 грн. 24 коп. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2018 справу за позовом Керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON] в інтересах Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. В судовому засіданні представник позивача, прокурор Герасименко Ю.Ю., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник Департаменту\~фінансів Полтавської\~обласної державної\~адміністрації \~в судове\~засідання не\~зявився,\~про дату,\~час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заперечень відповідач не надав (а.с.26-27). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено,\~що 09.04.2018 року о 03.44 год. у м. Миргород по вул. Воскресінській, 3, Полтавської області, поблизу приміщення кафе-бару «Арлекін», між [PERSON] та потерпілим [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася словесна сварка, в ході якої [PERSON], діючи неумисно, не маючи наміру заподіювати потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке виразилось у злочинній недбалості, не передбачаючи можливості заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс з розмаху один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область лівої частини обличчя потерпілого, внаслідок чого останній втратив рівновагу і з прискоренням впав задньою частиною тіла та вдарився головою об асфальтобетонне покриття. У результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом правої тімяної кістки з переходом на основу черепа, епідуральна гематома в базальних відділах правої скроневої ділянки, субдуральна гематома лівої лобно-тім'яної ділянки, «садна обличчя», «синця правого ока», «зсаднення ділянки носу та правої скулової ділянки», які згідно висновку експерта №150 від 07.06.2018 року могли утворитися від дії твердих тупих предметів, по давності можуть відповідати вказаній даті (09.04.2018) і утворитись за вищевказаних обставин, по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Вказана обставина підтверджується ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 10.08.2018 про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього по ст. 128 КК України на підставі ст.46 КК України (а.с.7). Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського з 09.04.2018 по 19.04.2018, тобто 10 (десять) ліжко-днів. Відповідно до довідки-розрахунку Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В.Скліфосовського №04-03/1888 від 19.06.2018 вартість витрат на стаціонарне лікування [PERSON] становить 6 613,24 грн. (а.с.9). Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 3 ст.\~1206\~ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Зважаючи на вище викладене, суму відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] від злочину, що зазначена прокурором в позові, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, оскільки така сума нарахована у відповідності з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору пропорційно до повного задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved