Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

19.09.2014 року гр.[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт прийняття нею спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги мотивовано тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] які належали йому на праві власності. За життя батько склав заповіт на неї та відповідачку [PERSON], згідно якого половину будинку з південої сторони заповів [PERSON], а другу половину будинку заповів їй. Ще за життя батька відповідно до складеного заповіту було проведено розподіл будинку, встановлено два газових лічильника. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадшини їй було відмовлено по причині пропуску шестимісячного строку і роз'яснено право звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Під час розгляду справи про визначення додаткового строку стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідачка [PERSON], яка відмовляється надати згоду на залучення її до кола спадкоємців за заповітом. Після смерті батька вона приймала участь у його похоронах, з березня по грудень 1997 року неодноразово приїзджала в спадковий будинок, користувалася ним та залишалася ночувати в ньому, користувалася та обробляла земельну ділянку. В будинку зберігалися її меблі, особисті речі та речі членів її сім'ї. Також за життя батька було проведено розподіл будинку та земельної ділянки, встановлено два газових лічильника, один з яких зареєстровано на неї. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач [PERSON] показала, що за життя батько склав заповіт на неї та сестру [PERSON], про що було всім відомо. Після смерті батька вона разом з сестрою та братом організували похорон та поминки. Ще за життя батька вона користувалася частиною присадибної земельної ділянки, де садила картоплю, різні овочі. Після смерті батька вона продовжувала користуватися цією частиною городу, збирала вирощений урожай, користувалася та ночувала в будинку, де в двох кімнатах з південої сторони знаходяться її меблі, для обробітку землі вона використовувала батьківський інструмент. Батьківський кожух вона віддала брату. Дійсно в зв'язку з скрутним матеріальним становищем в грудні 1997 року вона змушена була поїхати на заробітки в Грецію, однак з 1999 року вона кожного року приїзджала у відпустку, коли приїзджала в село, то продовжувала користуватися будинком до весни 2013 року, коли сестра поміняла замок на вхідних дверях. Також через доньок вона передавала гроші для сплати земельного податку, для оплати за газ, для 2 заміни огорожі. Після смерті батька, враховуючи наявність батьківського заповіту, вона вважала, що половина будинку і земельної ділянки належить їй, вважала будинок своїм рідним домом. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] вважає, що його довірителька після смерті батька [PERSON], який склав заповіт в користь [PERSON] та [PERSON], з березня по грудень 1997 року неодноразово приїзджала в спадковий будинок, користувалася ним, залишалася ночувати, обробляла земельну ділянку, яка була розділена між ними. Дані обставини визнавала відповідач [PERSON] під час розгляду справи про продовження строку прийняття спадщини. Також не відповідає дійсності твердження відповідачки, що покійний батько мав намір подарувати їй в цілому будинок, а хотів подарувати по половині будинку кожній доньці. Так як його довірителька фактично вступила в управління та володіння спадковим майно протягом шести місяців після смерті батька, то просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов заперечила, показала, що [PERSON] являється рідною сестрою, яка за життя батьків дуже рідко приїзджала до них. Дійсно в 1996 році за життя батька [PERSON] засадила одну грядку, але її належним чином не обробляла. Також за життя батька [PERSON] привезла в село з квартири поламану кухню, яку винесли на горище. На похорон батька позивачка привезла один вінок і жодних коштів не надала. Після смерті батька [PERSON] земельної ділянки не засаджувала, так як готувалася до поїздки за кордон і в грудні 1997 року поїхала на заробітки в Грецію. Весною 1998 року до неї звернулася донька позивачки [PERSON] зі своїм чоловіком і вона дозволила їм садити картоплю на частині присадибної ділянки, якою вони користувалися до 2013 року. В 2012 році вона повідомила доньок позивачки, що звернеться в БТІ і буде оформляти спадщину на себе. Тоді [PERSON] через дітей передала, що вона забороняє це роботи. Дійсно в 2013 році поламався замок вхідних дверей, який вона поміняла. Коли приїхала сестра [PERSON], то з цього приводу влаштувала їй скандал. Земельний податок з часу смерті батька постійно платив її чоловік, за газ по двох лічильниках платила вона, жодних коштів позивачкою не передавалися, за будинком сестра не доглядала і не підтримувала його в належному стані. Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - гр.[PERSON] вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими та не підтверджені жодними доказами, грунтуються виключно на її словах. Згідно акту сільської ради в 1996-1997 роках до смерті, на момент смерті та після смерті гр.[PERSON] позивачка не проживала. Встановлення двох газових лічильників за життя [PERSON] жодним чином не підтверджує фактичне управління та користування спадковим майном. Її довірителька [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а позивачка [PERSON] лише в серпні 2013 року звернулася до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини, в задоволенні якого рішенням суду було відмовлено. Позивачка до смерті свого батька, так і після його смерті до виїзду за кордон дуже рідко приїзджала в с.Воля Добростанська і це не може означити, що вона вступила в управління та володіння спадковим майном. Заявлений позов до задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть гр.[PERSON] помер [INFO] року в с.Воля Добростанська Яворівського району Львівської області. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно заповіту, посвідченого керуючою справами Добростанівської сільської ради, гр.[PERSON] заповів своє майно по половині, 1/2 частину будинку з південної сторони [PERSON], а 1/2 частину будинку з північної сторони [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи спадкодавця [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися 18.09.1997 року спадкоємець [PERSON], яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] і відмовляється надати згоду на прийняття спадщини за заповітом позивачкою [PERSON] При цьому судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька протягом шестимісячного терміну не зверталася, а 05.08.2013 року звернулася з позовної заявою про визначення додаткового строку для прийняття 3 спадщини і рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 19.09.2014 року в задоволенні позову [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини було відмовлено. Відповідно до вимог ст.ст.524, 534, 548, 549 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під час розгляду справи встановлено, що спадкоємець [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], а саме в період з [INFO] року до 22 вересня 1997 року, вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку та присадибної земельної ділянки. Так, з матеріалів цивільної справи та даних інвентаризаційної справи по спадковому будинку вбачається, що спадкодавець [PERSON] намагався оформити договір дарування належного йому на праві власності житлового будинку у відповідних частинах на користь сторін по справі, з цього приводу звертався з письмовою заявою до Львівського ОКП БТІ про видачу довідок-характеристик. При цьому запропоновані ним частки поділу будинку відповідали умовам посвідченого ним заповіту. Також встановлено, що між сторонами по справі за життя спадкодавця [PERSON] також фактично була поділена присадибна земельна ділянка, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, і яку сторони по справі використовували для ведення городництва. Після смерті спадкодавця [PERSON] з весни 1997 року позивач [PERSON] продовжувала використовувати фактично визначену частину земельної ділянки для вирощування картоплі та інших сільськогосподарських культур, користувалася визначеною частиною житлового будинку, де проживала на час приїзду з м.Львова в с.Воля Добростанська, де зберігалися її речі та майно. Частиною спадкового будинку та земельної ділянки позивача [PERSON] користувалася до грудня 1997 року, коли виїхала на заробіки в Грецію. Також судом встановлено, що в подальшому за згоди позивачки частиною будинку та земельної ділянки продовжували користуватися члени сім'ї позивачки. Вищенаведені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зокрема свідок [PERSON] показав, що він проживає по сусідству з будинком покійного [PERSON] Після його смерті до будинку приїзджала [PERSON], ночувала в ньому, садила свою половину городу, пізніше поїхала за кордон, а в село приїзджав зять зі своїм батьком. Свідок [PERSON] показала, що вона приходиться старшою донькою [PERSON] На час смерті діда в будинку з ним проживала тітка [PERSON], яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Після похорону діда вона з мамою продовжували користуватися частиною городу, на село приїзджали на вихідні, так як мама працювала. Коли мама поїхала в Грецію, то вона з чоловіком і його батьками продовжували користуватися городом і будинком до 2013 року. Також вона передавала гроші тітці для сплати податку, за газ, на сітку. Свідок [PERSON] показав, що після похорону батька в будинку ніхто не проживав, вони всі приїзджали до батьківського будинку, сестри могли ночувати в ньому, обробляли присадибну ділянку по половині, як вирішив покійний батько. Ніяких сварок і суперечок між ними не було. Дісйно батьківський кожух йому передала сестра [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що вона проживає по сусідству, [PERSON] до смерті батька проживала з ним, так як батько хворів. Після смерті батька [PERSON] продовжувала проживати в будинку, а [PERSON] зрідка приїзджала. На городі [PERSON] вона не бачила, а бачила її дітей та зятів. Свідок [PERSON] показала, що вона приходиться сторонам двоюрідною сестрою, за покійним [PERSON] доглядала [PERSON], [PERSON] приїзджала в село дуже рідко і на 4 городі її вона не бачила, а її діти деколи працювали. Свідок [PERSON] показав, що приходиться сторонам далеким родичем, після смерті [PERSON] за господарством доглядала [PERSON], чи приїзджала [PERSON] він не пам'ятає. Десь через два роки після смерті [PERSON] він орав цілий город, на якому садила картоплю донька зі своїм чоловіком та його батьком. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON] та [PERSON], що після смерті [PERSON] в 1997 році позивачка не користувалася городом та будинком, відповідно спадщини за заповітом не прийняла, оскільки дані покази суперечать вищенаведеним доказам. Крім цього дані свідки приходяться чоловіком та сином відповідачки [PERSON] Крім цього, з рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19.09.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини вбачається, що відповідач [PERSON] вказувала, що після смерті батька вона дозволила сестрі і її дітям користуватися половиною земельної ділянки для вирощування картоплі, також сестра влітку привезла до будинку два старих буфети і стару шафу, які поставила в своїй половині будинку, а її стінку перенесла на іншу половину будинку. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які належали спадкодавцю на праві приватної власності, згідно нотаріально посвідченого заповіту спадкодавець [PERSON] розпорядився своїм майном на користь сторін по справі, позивач бажає оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, виниклий спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, а тому поданий позов слід задоволити.

Outcome: approved