Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

19 квітня 2016 року до суду надійшла позовнa заявa [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків та індексу інфляції (а.с.1). З обгрунтування позовної заяви вбачається, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №056291 від 20.03.2003 року належать земельна ділянка площею 0,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. 10.08.2010 року був укладений договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ АФГ «Еліта», відповідно до якого позивач передав відповідачу в оренду вищевказану земельну ділянку. Реєстрація договору відбулася 27 грудня 2010 року, тобто договір діяв у 2015 році, під час якого відповідач використовував дану земельну ділянку. Позивач вказує, що не зважаючи на використання відповідачем належної йому земельної ділянки, орендна плата за користування землею в 2015 році сплачена не була. Також позивач вказує, що згідно умов договору оренди землі, за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 246 грн.13 коп. Також, як вказує позивач, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Посилаючись на порушення відповідачем у справі своїх зобовязань щодо виплати орендної плати, на умови відповідного договору оренди, а також на ряд положень законодавства, позивач у справі [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з ТОВ АФГ «Еліта» суму заборгованості 364 грн.86 коп., що складається з не виплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 356 грн.64 коп., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 0 грн.00 коп., суми пені 7 грн.72 коп., суми 3 % річних 0 грн.53 коп.(а.с.1-2). Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року відкрито провадження по справі. Цією ж ухвалою суду позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до винесення судом рішення у справі (а.с.10). Ухвалою Великобагачанського районного суду 29 червня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області (а.с.20) (в даний час назва даної третьої особи є Відділ у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області). Ухвалою суду від 03 жовтня 2016 року прийнято до розгляду заяву про уточнення підстав позову та про збільшення позовних вимог (а.с.а.с.33-34,35). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 27.12.2016 року у звязку зі смертю 30 вересня 2016 року позивача [PERSON], розєднано в самостійне провадження з обєднаної цивільної справи №525/381/16-ц цивільний позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції та зупинено цивільне провадження за виділеним згідно даної ухвали суду позовом [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків та індексу інфляції (присвоєно номер справи 525/1366/16-ц) на підставі п.1 ч.1 ст.202 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника померлої [PERSON] (а.с.а.с.42-43). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 04 грудня 2017 року відновлено за ініціативою суду провадження в цивільній справі №525/1366/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків та індексу інфляції (а.с.61). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 04 грудня 2017 року залучено [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [INFO] як правонаступника померлого позивача у справі його матері [PERSON] за позовом [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків та індексу інфляції (а.с.а.с.62-63); судовий розгляд справи призначено 22.12.2017 року. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 22 грудня 2017 року у звязку з набранням чинності нової редакції ЦПК України, вищевказану цивільну справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні і попереднє засідання призначено на 23.01.2018 року, яке було перенесено з поважних причин на 09.02.2018 року. 19.01.2018 року правонаступником померлої [PERSON] - [PERSON] до суду подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с.а.с.80-82), в якій [PERSON] просив стягнути на його користь (як правонаступника померлої [PERSON]О.) з відповідача у справі суму заборгованості 538 грн.14 коп., що складається з невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 295 грн.35 коп., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 72 грн.61 коп., суми пені 154 грн.28 коп., суми 3 % річних 15 грн.90 коп. Ухвалою суду від 22.01.2018 року заява [PERSON] про зменшення позовних вимог була прийнята до розгляду і її копія направлена відповідачу та третій особі у справі (а.с.89). 09 лютого 2018 року було проведено підготовче засідання і судовий розгляд справи призначено на 22.02.2018 року (а.с.104). Відповідачем у справі ТОВ АФГ «Еліта» подавалися (згідно ЦПК України, що діяв до 15.12.2017 року) письмові заперечення проти позову [PERSON] (аркуші 22(зворот)-24), письмові пояснення щодо індексації орендної плати (аркуші 25 (зворот)-27), заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог (а.с.а.с.37-38). Після переведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, відзив щодо змінених (зменшених) позовних вимог правонаступника [PERSON] [PERSON] згідно ЦПК України (що діє з 15.12.2017 року) до суду не подавався; у клопотанні від 21.02.2018 року представник відповідача посилався на те, що у справі до зупинення провадження були подані письмові заперечення проти позову та письмові докази (а.с.110). В судове засідання 22.02.2018 року учасники справи не зявилися, до суду надійшли заяви від правонаступника померлої [PERSON] [PERSON] та його представника про розгляд справи у їх відсутність та підтримання зменшених позовних вимог (а.с.а.с.83,85,109); від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказує також, що він не визнає позовні вимоги і просить врахувати письмові заперечення відповідача на позов з доданими до них доказами (а.с.110); представник третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділу у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області в судове засідання не зявився, даний відділ належним чином сповіщався про день і час розгляду справи, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та всі докази у справі, що надані сторонами на засадах змагальності та диспозитивності, і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що зменшені (змінені) позовні вимоги [PERSON], який є правонаступником померлої [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств «Еліта», третя особа Відділ у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків та індексу інфляції підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено і учасниками справи не заперечується, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №056291 від 20.03.2003 року належала земельна ділянка площею 0,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.3-4). 10.08.2010 року орендодавець [PERSON] з одного боку та орендар ТОВ Еліта з другого боку, уклали договір оренди земельної ділянки №50 про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.4-6). Також, з цього Договору вбачається, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,37 га, для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури (п.2 Договору), за користування якою Орендар сплачує Орендодавцю до 1 квітня наступного року орендну плату у грошовій формі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки вартості земельної ділянки 246 грн.13 коп. (пункти 9,11Договору). Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.1 договору). В п.8 даного договору вказано, що Договір укладено на 5 років, починаючи з дати державної реєстрації цього договору. Також п.10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Даний договір був підписаний особисто орендодавцем та уповноваженим представником орендаря ТОВ Еліта та зареєстрований 27.12.2010 року у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру, реєстровий номер 041055101236. Представником відповідача у справі не заперечується (згідно змісту письмових пояснень та заперечень на позов), що вищевказана земельна ділянка орендарем використовувалася на протязі 2015 року. З довідки про грошову оцінку земельної частки (паю) по Остапївській сільській раді на території Великобагачанського району Полтавської області, наданою на запит суду третьою особою Відділом у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області вбачається, що нормативно - грошова оцінка земельної частки (паю) по Остап'ївській сільській раді становила 26543 грн. 61 коп. (коефіцієнт індексації 2,465). Станом на 2008 рік нормативна грошова оцінка становила 28244 грн. 99 коп. (коефіцієнт індексації 2,623), станом на 2009 рік її нормативна грошова оцінка становила 32541 грн. 50 коп. (коефіцієнт індексації 3,022), 2010-2011р.р.-34458грн. 24 коп., коефіцієнт індексації 3,2; станом на 2012-2014 роки її нормативна грошова оцінка становила 60508 грн. 67 коп. (коефіцієнт індексації 3,2 і 1,756); станом на 2015 рік її нормативна грошова оцінка становила 75579 грн. 11 коп. (коефіцієнт індексації 3,997 і 1,756) (а.с.а.с.111-112). З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі [PERSON] померла 30.09.2016 року (а.с.52); спадщину після її смерті за законом як спадкоємець першої черги прийняв її син [PERSON] та у встановленому порядку отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.а.с.53,54,55) та подав до суду заяву про залучення його до участі у справі як правонаступника померлого позивача у справі [PERSON] (а.с.51). З огляду на положення ст.37 ЦПК України (які діяли станом на 04.12.2017 року -на час залучення [PERSON] як правонаступника померлого позивача) та ст.55 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суд зазначає, що за своєю суттю та юридичним змістом процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якого до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь остатнього. З огляду на характер спірних правовідносин по даній справі, вони допускають правонаступництво. [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON], при цьому, в позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обовязки одного із субєктів спірного матеріального правовідношення в силу тих чи інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі в цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно повязане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід субєктивного права або обовязку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Відповідно, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається тільки після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Статтею 15 Закону України Про оренду землі визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. У відповідності до ст.ст.21-23 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно до ст.24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частинами 2 та 3\~ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стороною відповідача у справі надано розрахунок нарахування орендної плати за 2013,2014 та 2015 роки по договору оренди земельної ділянки між ТОВ АФГ «Еліта» та орендодавцем [PERSON] (а.с.24 зворот). З урахуванням доводів позовної заяви, в т.ч. наведеного в заяві про зменшення позовних вимог розрахунку невиплаченої орендної плати вбачається, що предметом спору\~є невиплата орендної плати за земельну ділянку, що належала за життя [PERSON] на праві приватної власності за 2015 рік і її розміру; при цьому, в ході розгляду справи в уточненій позовній заяві від 28.09.2016 року (а.с.а.с.33-34) висловлювалася думка про те, що даний розмір мав бути обрахований відповідачем, виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту 1,756 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, а також індексів інфляції за певні періоди (про що вказується в обґрунтуваннях первинної позовної заяви). У своїх письмових запереченнях сторона відповідача заперечувала про застосування до спірних правовідносин коефіцієнту 1,756 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №231 від 23.03.1995 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, оскільки даний коефіцієнтзастосовується до земель державної та комунальної власності, а орендовані ТОВ АФГ «Еліта» земельні ділянки є приватною власністю громадян-позивачів у справі. Також вважає безпідставним посилання сторони позивача у первинній позовній заяві щодо розрахунку нібито не виплаченої орендної плати на відповідні індекси інфляції (а.с.а.с.22-24,37-38). Згідно п.36 договору оренди земельної ділянки, укладеної з ТОВ АФГ «Еліта» вбачається, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. З досліджених матеріалів справи вбачається, що на протязі 2012-2015 рр. позивач у справі не зверталася до орендаря з письмовою вимогою про зміну умов договору у частині розміру орендної плати чи нормативної грошової оцінки землі. Зі змісту доводів позовної заяви слідує, що збільшення орендної плати було повязано із збільшенням в попередніх роках нормативної грошової оцінки землі і відповідно збільшенням розміру орендної плати іншими сільськогосподарськими підприємствами на території Остапївської сільської ради; в 2015 році відповідач не виплачував орендну плату [PERSON] Відповідачем у справі в ході судового розгляду справи не доведено причини виплати орендної плати в 2013-2014 роках в збільшеному розмірі. Його посилання на те, що це були виплати за майбутній період (а.с.а.с.22-24) не підтверджуються доказами і не спростовують посилань сторони позивача в доводах позовної заяви про те, що будь-якої згоди про виплату орендної плати за майбутній період між сторонами не було. Як вбачається з аналізу наявних в матеріалах справи та розрахунків нарахування орендної плати по договору оренди земельної ділянки відносно [PERSON], виплати орендної плати за 2015 рік [PERSON] здійснено не було (а.с.24 зворот). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у своїй сукупності, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що виплата орендної плати у підвищеному розмірі в 2013-2014 роках орендодавцю [PERSON] є не виплатою орендної плати за майбутній період (переплатою), а є добровільним збільшенням орендарем її розміру за усною згодою між сторонами в звязку з збільшенням нормативної грошової оцінки землі з застосуванням коефіцієнту 1,756, передбаченим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року, з чим орендодавці погодилися та прийняли орендну плату у збільшеному розмірі без внесення змін до договору оренди землі. В той же час, ураховуючи відмову сплачувати орендодавцю орендну плату за 2015 рік, враховуючи переплату, яка існує на думку представника відповідача, враховуючи межі заявлених зменшених (змінених) позовних вимог суд приходить до висновку, що за 2015 рік орендна плата повинна бути сплачена [PERSON] (правонаступником якої є [PERSON]С.) в сумі 295 грн.35 коп. (в межах зменшених позовних вимог), враховуючи наступне. В п.5 договору оренди земельної ділянки [PERSON], укладеного в 2010 році, нормативна грошова оцінка земельної ділянки вказана 4922 грн.60 коп. Відповідно до п.10 договору оренди земельної ділянки [PERSON], обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Грошова оцінка земельної частки (паю) по Остапївській сільській раді Великобагачанського району Полтавської області за 2012-2014 роки зазначена у довідці, що надана відділом Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області; при цьому, грошова оцінка земельного паю проіндексована на коефіцієнт 1,756 і складає 60508 грн. 67 коп.; за 2015 рік згідно довідки відділу ДГК у Великобагачанському районі, грошова оцінка земельного паю проіндексована на коефіцієнт 1,756 і складає 75579 грн. 11 коп. (а.с.а.с.111-112). Відповідно листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 року № 6-28-0.22-215/2-15 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за 2010 - 2013 роки дорівнюють 1,0. 31 жовтня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1185, згідно якої з 1 січня 2012 року до показників нормативно-грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації) застосовується коефіцієнт 1,756, постановою були внесені зміни до п.19-1 Методики нормативної грошової оцінки земель. Суд вважає, що застосування коефіцієнту 1,756 до спірних правовідносин без взаємної згоди сторін в примусовому порядку є неможливим з огляду на п.1 загальних положень Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, в тому числі в редакції від 31.10.2011 р., згідно з яким «нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом,\~орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності,\~втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель». В даному спорі мова йде про виконання цивільно-правової угоди. Земельна ділянка щодо виплати орендної плати по якій виник спір, була приватною власністю [PERSON] за її життя (в даний час земельна ділянка успадкована [PERSON]С.), а отже без згоди орендаря відсутні підстави для застосування коефіцієнту 1,756 щодо орендної плати за 2015 рік, який має застосовуватися в обов'язковому порядку для визначення орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та може застосовуватися в цьому спорі при внесенні змін до договору оренди земельної ділянки та при згоді на це сторін договору. Суд бере до уваги відомості, які вказані у розрахунку нарахування орендної плати по [PERSON] за 2015 рік (вказана сума 307 грн.52 коп. без відрахування податків і зборів), дана сума [PERSON] не виплачувалася, однак, з огляду на положення ст.13 ЦПК України (про те, що суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог), при проведенні розрахунків враховується сума 295 грн.35 коп. (що вказана у заяві про зменшення позовних вимог) як заборгованість по виплаті орендної плати за 2015 рік. Отже, на користь [PERSON] (який є правонаступником померлого позивача [PERSON]О.), враховуючи вищевикладені доводи та положення ст.13 ЦПК України щодо меж заявлених зменшених (змінених) позовних вимог (а.с.а.с.80-82) підлягає стягненню з відповідача орендна плата за 2015 рік в сумі 295 грн. 35 коп. (в межах заявлених зменшених (змінених) вимог. При цьому, сума, яка підлягає стягненню, визначена без сплати податків і обов'язкових платежів, оскільки вони підлягають стягненню при виплаті в установленому законом порядку. Відповідно п.14 договоруоренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ АФГ «Еліта», пеня за прострочення сплати орендної плати у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення (з урахуванням меж заяви [PERSON] про зменшення (зміну) позовних вимог за період з 01.04.2016 року по 15.01.2018 року в сумі 154 грн.28 коп. (в межах зменшених позовних вимог), яка розрахована по [PERSON] з суми невиплаченої орендної плати 295 грн. 35 коп. (як вказується в зміненій заяві [PERSON]С.) (розрахунок: за період з 01.04.2016 року по 21.04.2016 року: 295,35х44%(подвійна облікова ставка):100:365 (днів)х21 (кількість днів у періоді)=07 грн.47 коп.; за період з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року: 295,35х38%:100:365х35=10 грн.75 коп.; за період з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року: 295,35х36%:100:365х28=08 грн.15 коп.; за період з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року: 295,35х33%:100:365х35=09 грн.33 коп.; за період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року: 295,35х31%:100:365х49=12 грн.28 коп.; за період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року: 295,35х30%:100:365х42=10 грн.18 коп.; за період з 28.10.2016 року по 07.12.2016 року: 295,35х28%:100:365х41=09 грн.28 коп.; за період з 08.12.2016 року по 25.01.2017 року: 295,35х28%:100:365х49=11 грн.09 коп.; за період з 26.01.2017 року по 01.03.2017 року: 295,35х28%:100:365х35=07 грн.92 коп.; за період з 02.03.2017 року по 13.04.2017 року: 295,35х28%:100:365х43=09 грн.73 коп.; за період з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року: 295,35х26%:100:365х42=08 грн.83 коп.; за період з 26.05.2017 року по 06.07.2017 року: 295,35х25%:100:365х42=08 грн.49 коп.; за період з 07.07.2017 року по 02.08.2017 року: 295,35х25%:100:365х27=05 грн.46 коп.;за період з 03.08.2017 року по 26.10.2017 року: 295,35х25%:100:365х85=17 грн.17 коп.; за період з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року: 295,35х27%:100:365х49=10 грн.69 коп.; за період з 15.12.2017 року по 15.01.2018 року: 295,35х29%:100:365х31=07 грн.27 коп. Грошові зобовязання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Тобто, за змістом цієї норми матеріального права, правовідношення, в якому одна сторона зобовязана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобовязанням. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобовязання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання і її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з урахуванням вищевказаної норми матеріального права, втрати від інфляції за час прострочення зобовязання за період з 01.04.2016 року по 15.01.2018 року, які підлягають стягненню складають щодо правонаступника померлої [PERSON] [PERSON] в сумі 72 грн. 61 коп. в межах зменшених (змінених) позовних вимог (а.с.а.с.80-82) та три проценти річних від простроченої суми - 15 грн.90 коп. (в межах зменшених (змінених) позовних вимог (розрахунок: 295,35х3,00%:100%:365х654(кількість днів)=15грн.90 коп.). В цьому контексті суд враховує висновки Верховного Суду України, що містяться в аналізі практики застосування ст.625 ЦК України в цивільному судочинстві про те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З урахуванням вищевикладених висновків, зменшені (змінені) позовні вимоги правонаступника померлої [PERSON] [PERSON] до ТОВ АФГ «Еліта» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також, відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), якщо судом було відстрочено сплату позивачам судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. При зверненні до суду з позовом позивачу [PERSON] ухвалою суду від 21.04.2016 року було відстрочено сплату судового збору (551 грн.20 коп.) до винесення судом рішення у справі (а.с.10). Після смерті позивача [PERSON] та вступу у справу її правонаступника [PERSON], останній судовий збір на час винесення рішення у справі не сплачував. Отже, враховуючи вказані обставини та зміст п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), з відповідача у справі належить стягнути судовий збір в дохід Державного бюджету України в сумі 551 грн. 20 коп. (ставка судового збору, що діяла на час звернення [PERSON] до суду - 19.04.2016 року). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує те, що змінені (зменшені) позовні вимоги правонаступника задоволені повністю, однак бере до уваги, що змінені позовні вимоги правонаступника у справі випливають з орендних правовідносин і стосується орендних правовідносин правопопередника (його матері [PERSON]О.), після смерті якої у нього ([PERSON]С.) виникло право правонаступництва, кількість проведених судових засідань за зміненими (зменшеними) позовними вимогами [PERSON], обсяг наданої правової допомоги правонаступнику [PERSON], а також ціну позову та приходить до висновку, що витрати [PERSON] на правничу допомогу адвоката (а.с.84) підлягають частковому задоволенню і підлягають стягненню в сумі 350 грн., що на думку суду відповідатиме обєктивному та співмірному обсягу наданої правничої допомоги [PERSON] в межах спірних правовідносин, що виникли між сторонами у справі, враховуючи підстави правонаступництва по даній цивільній справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved