Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

19.05.2014 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у квітні місяці 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», та [PERSON] було укладено договір про користування платіжною карткою № 002-Р/000757 та договір про відкриття кредитної лінії № 13.910/49, за умовами яких останньому відкрито картковий рахунок, з встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 5000,00 доларів США, на строк кредитування до 22.04.2010 року, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних. Взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування [PERSON] належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 08.03.2014 року складає 7346,57 доларів США, що еквівалентно 68968,86 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю - просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», та [PERSON] було укладено договір про користування платіжною карткою № 002-Р/000757, за умовами якого відповідачу відкрито відповідний картковий рахунок. 23.04.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії № 13.910/49, відповідно до умов якого, на картковий рахунок відповідача, [PERSON] відкрито кредитну лінію із встановленим лімітом такої в розмірі 5000,00 доларів США, на строк кредитування до 22.04.2010 року, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника [PERSON] за кредитними зобов'язаннями по вищезазначеному договору станом на 08.03.2014 року складає 7346,57 доларів США, що еквівалентно 68 968,86 грн. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов договору про відкриття кредитної лінії № 13.910/49 від 23.04.2008 року, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000 доларів США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на відповідну платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних на строк кредитування до 22.04.2010 року, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що у ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту не виконує, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved