Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

18 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-ЛТД» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року в сумі 2 381 500 грн. 30 вересня 2014 року ТОВ «Дельта-ЛТД» до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог від 25.09.2014 року, в якій позивач зменшив розмір позовних вимог з 2 381 500 грн. до 681 500 грн. у зв'язку з наявністю документів про сплату відповідачем коштів у сумі 1 700 000,00 грн. до подання позову. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до його початку подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти позову повністю, пославшись на те, що кошти за Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року були сплачені ним в сумі 2 381 500 грн., яка і була передбачена Договором. Зазначив, що доказів, які б підтверджували невиконання ним умов Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року позивачем суду не надано. Позовні вимоги грунтуються лише на припущеннях позивача. Представник позивача Трепак О.І. просив суд відмовити ТОВ «Дельта-ЛТД», оскільки [PERSON], як покупець за договором, виконав у повному обсязі грошові зобов'язання перед позивачем у строки і в сумах, які були передбачені Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року. Також пояснив, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав, який потрібно відраховувати з 02.11.2008 року - дня, наступного за днем, коли повинна була бути сплачена остання сума, передбачена Договором. Тому строк позовної давності закінчився 02.11.2011 року. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач ТОВ «Дельта-ЛТД» та відповідач [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 02 жовтня 2008 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 4435 (далі у тексті - Договір). Предметом Договору (п. 1) є нежитлові приміщення першого поверху «А», загальною площею 387,10 кв.м., що знаходяться в [ADDRESS]. Продаж за домовленістю сторін вчинено за 2 381 500,00 грн., з яких 481 500,00 грн. продавець отримав від покупця до підписання цього Договору; 1 700 000,00 грн. покупець зобов'язався сплатити до 10.10.2008 року, після отримання кредиту у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; а 200 000,00 грн. - до 01.11.2008 року (п. 6 Договору) (а.с. 10). Отже, згідно з умовами Договору - п. 4, 6 -покупець [PERSON] був зобов'язаний повністю оплатити продавцю ТОВ «Дельта-ЛТД» суму в 2 381 500,00 грн. у строк до 01.11.2008 року. У п. 6 Договору сторонами було вказано, що кошти в сумі 481 500,00 грн. були отримані продавцем ТОВ «Дельта-ЛТД» в особі генерального директора [PERSON] від покупця [PERSON] до підписання Договору. Відповідно до наданих відповідачем копій меморіальних ордерів за № 5, 7 від 02.10.2008 року [PERSON] перерахував на рахунок позивача кошти в сумі 1 157 896,00 грн. та 542 104,00 грн., що разом складає 1 700 000,00 грн. (а.с. 74). Ці кошти [PERSON] взяв у кредит за Кредитним договором від 01.10.2008 року № 010/02-47/1106-08, укладеним з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 55-64). Зі змісту постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2012 року в кримінальній справі №1/2318/129/2012 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 2012, ч. 1 ст. 366 КК України, вбачається, що [PERSON] як генеральний директор ТОВ «Дельта-ЛТД» у жовтні 2008 року отримав грошові кошти в сумі 2 381 500,00 грн. за умовами Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року, однак не сплатив у повному обсязі податок на додану вартість. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю (абзац 3 описової частини на с. 1-2 постанови; абзац 4 описової частини на с. 6 постанови). Тобто покупець [PERSON] сплатив всю суму, передбачену Договором, на користь ТОВ «Дельта-ЛТД», у тому числі і 200 000,00 грн., сплата яких була передбачена в п. 6 Договору у строк до 01.11.2008 року (а.с. 75-78). Наведені вище обставини, підтверджені документально, свідчать про те, що [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Дельта-ЛТД» на виконання Договору передбачену його умовами суму в 2 381 500,00 грн. Посилання позивача на те, що кошти в сумі 481 500,00 грн., передбачені п. 6 Договору, не були сплачені покупцем на користь ТОВ «Дельта-ЛТД», оскільки у позивача відсутні підтверджуючі цю обставину документи бухгалтерського обліку і відповідачем відповідні підтверджуючі документи також не були надані, суд вважає необґрунтованими, виходячи з таких мотивів. Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року, укладений сторонами, був підписаний сторонами і посвідчений нотаріально, тому всі його умови є обов'язковими для сторін Договору. Пункт 6 Договору не був оспорений продавцем чи покупцем та визнаний недійсним в судовому порядку в частині, що стосується отримання продавцем коштів у сумі 481 500,00 грн. Позивачем не було надано суду достовірних документів бухгалтерського або податкового обліку чи фінансової звітності, які б підтверджували, що покупцем не були сплачені кошти в сумі 481 500,00 грн., а продавцем не були отримані ці кошти. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з встановлених судом обставин та норм закону, наведених вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги: не доведено, що ТОВ «Дельта-ЛТД» до підписання Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року на виконання цього Договору не отримало від відповідача [PERSON] кошти в сумі 481 500,00 грн., а також кошти в сумі 200 000,00 грн. до 01.11.2008 року. Відповідачем [PERSON] у суді доведено, що ним, як покупцем, були виконані повністю умови Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.10.2008 року щодо сплати коштів на користь ТОВ «Дельта-ЛТД» в загальній сумі 2 381 500,00 грн. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Дельта-ЛТД» до [PERSON] задоволенню не підлягають повністю у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: approved