Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову вказав, що він від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. За рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі 2-957/2010 від 03 березня 2010 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2010 року до повноліття дитини. Від другого шлюбу позивач має неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], на утримання якої відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року, винесеного у справі № 201/9372/16-ц, на користь дружини [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року. Таким чином позивач відраховує за обома виконавчими листами ? частину свого заробітку та не має змоги утримувати себе, сплачувати комунальні послуги та нести інші побутові витрати, а тому вважає, що розмір аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] має бути зменшений до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього позивач вказує, що у 2014 році в нього було виявлено низку хронічних захворювань, що підтверджується довідками наданими у матеріали справи. А тому, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] [INFO] з ? частини від заробітку до 1/6 частини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивачка в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, суду надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги поивача визнав в повному обсязі. Представник відповідача надала письмові заперечення де зазначила, що з моменту народження та по теперішній час позивач жодним чином не приймає ніякої участі в житті дитини [PERSON] фактично самоусунувшись від виховання та забезпечення життя дитини. Аліменти стягуються за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі 2-957/2010 від 03 березня 2010 року. На час розгляду даної справи в суді позивач інших дітей не мав. Окрім того, під час розгляду цивільної справи щодо стягнення з позивача аліментів в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська № 201/9372/16-ц жодних заперечень з боку позивача з приводу наявності інших аліментних зобов'язань, стану здоров'я тощо не надходило, рішення суду в частині розміру не переглядалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] в період з 16 листопада 2002 року по 10 листопада 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] року, яка мешкає разом із матір'ю. На дитину стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі 2-957/2010 від 03 березня 2010 року. [PERSON] від іншого шлюбу має дитину [PERSON] [INFO] року. У 2016 році дитина була [PERSON] всиновлена та отримано Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 22 червня 2016 року, видане Жовтневим районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На дитину стягуються аліменти згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року, винесеного у справі № 201/9372/16-ц в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд не може погодитись із твердженнями позивача в частині того, що існують належні підстави, передбачені ст. 192 СК України щодо зменшення розміру аліментів, що сплачуються на утримання дитини [PERSON] [INFO] року. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Посилання позивача на необхідність зменшення розміру аліментів в зв'язку зі сплатою інших аліментів на утримання усиновленої дитини від другого шлюбу, суд не може прийняти до уваги як доказ необхідності зменшення розміру аліментів, які стягнуто на користь відповідача, оскільки позивач є працездатною особою, офіційно працює та отримує заробітну плату, тому має всі можливості матеріально утримувати своїх дітей, що є його обов'язком. Таким чином, оскільки судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали позивача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, тому підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed