Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

17.12.2019 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 7077 грн. 68 коп. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується вважаючи їх неправомірними та в задоволенні позову просить відмовити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і просив суд задовольнити. Представник Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до суду не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача заперечував в частині задоволення позову щодо стягнення витрат з розрахунку заробітної плати та нарахувань на заробітну плату працівникам лікарні. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06 червня 2019 року близько «22» год. «40» хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Renault Duster» реєстраційний номер [NUMBER] рухався по вул. 77-ї Гвардійської Дивізії зі сторони вул. 1-го Травня в напрямку вул. Київська в місті Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 26 по вул. 77-ї Гвардійської Дивізії в м. Чернігові, [PERSON] , під час виконання маневру повороту на вул. Київська, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці та, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному для нього напрямку прямо, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-210990» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] У результаті зіткнення, пасажир автомобіля «Renault Duster» [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 279 від 19.07.2019 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.09.2019 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження відносно [PERSON] - закрито (а.с. 6-8). Згідно довідки Чернігівської обласної лікарні від 13.08.2019 року № 3-05/232 вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні 16 ліжко-днів і вартість лікування за цей період становить 7077,68 коп.(а.с 10). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Оскільки витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, а тому доводи відповідача з приводу необґрунтованості розрахунку таких витрат суд вважає безпідставними. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved