Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

19.03.2018 року позивачка звернулася в суд з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 8920,84 грн., 700 грн. витрат на надання правової допомоги та 704,80 сплаченого судового збору. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. 02.05.2007 року вона народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Яремчанського міського суду від 18.10.2017 року по справі №354/557/17 з відповідача на її користь проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частки його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте суми аліментів, які сплачує відповідач не вистачає, а самотужки позивачка не в змозі забезпечувати дочку, оскільки у позивачки на її утриманні є ще малолітній син - [PERSON], [INFO]. На початку 2018 року дочка захворіла, її лікування понесло за собою численні матеріальні витрати. Окрім того одяг, шкільне приладдя, предмети для розвитку дочки - незначний перелік тих речей, які необхідні для забезпечення її мінімальних життєво-необхідних потреб. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням про допомогу, однак він відмовляється надавати будь-які кошти на додаткові витрати для утримання дочки. Тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов в повному обсязі. Вона пояснила, що для забезпечення належних умов життя та навчання дочки, нею був куплений ноутбук з аксесуарами та мобільний телефон, велосипед, також використовувалися гроші на канцелярські товари та на ліки під час хвороби дочки. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач пояснив, що він згідний оплатити половину коштів, витрачених на лікування дочки та на закупку канцтоварів для школи. Що стосується інших покупок вони дороговартісні і позивачкою не наведені докази необхідності таких покупок. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідка - малолітню [PERSON] І.В., представника органу опіки та піклування [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Поясненнями сторін, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ №118304 (а.с.7) встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ №157025 (а.с.8), позивачка [PERSON] вдруге вийшла заміж, в звязку з чим змінила своє прізвище на «Іваніщак». Згідно свідоцтва про народження серії І-НМ №332255 (а.с.9) встановлено, що позивачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа Яремчанського міського суду від 25.10.2017 року (а.с.10), що підтвердили в судовому засіданні сторони встановлено, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частки його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поясненнями позивачки, що підтверджуються товарними чеками (а.с.16) встановлено, що перед початком навчального року позивачка закупила для неповнолітньої дочки необхідні канцелярські товари. Поясненнями позивачки, що підтверджуються випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.11), довідками Микуличинської лікарської лабораторії (а.с.41-48) та чеками (а.с.13-15) встановлено, що неповнолітня дочка часто хворіла та на її лікування позивачкою були витрачені значні кошти. Згідно видаткової накладної №ФТФН 1055-7336583 від 15 травня 2015 р. (а.с.12) вбачається, що для дочки - [PERSON] позивачка придбала ноутбук, мишу для ноутбука, сумку для ноутбука, смартфон, аксесуари до мобільних телефонів на загальну суму 9341, 51 гривень. В судовому засіданні малолітня [PERSON] підтвердила, що ноутбук їй придбала її мати - [PERSON], вона використовує ноутбук для навчання у школі. Представник органу опіки та піклування [PERSON] підтвердила суду, що покази малолітньої [PERSON] правдиві. Згідно товарного чеку від 12.09.2016 року та товарного чеку від 18.12.2017 року (а.с. 17) позивачка придбавала для малолітньої дочки [PERSON] велосипед та навушники. Поясненнями відповідача, що підтверджуються довідкою Надвірнянського оУПФ (а.с.37) встановлено, що він отримує пенсію по інвалідності, середній розмір якої з вирахуванням аліментів становить 1086,13 грн. Поясненнями відповідача, що підтверджуються довідкою про доходи (а.с.33) встановлено, що він працює оператором на підприємстві по забезпеченню тепловою енергією м. Яремче і з 15.10.2017 року по 18.04.2018 року отримав всього 26319, 74 гривень доходу. Згідно довідки виконкому Микуличинської сільської ради (а.с 38) встановлено, що на утриманні відповідача є його матір [PERSON], [INFO] та брат [PERSON], [INFO], який має другу групу інвалідності. Поясненнями відповідача, що підтверджуються копіями квитанцій Укрпошти (а.с.30-32) встановлено, що він сплачував на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти. Відповідно до ст.1, 2\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Згідно ст.141\~Сімейного Кодексу\~України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положенням ст.150\~Сімейного Кодексу\~України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ст.180\~Сімейного кодексу\~України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд визнає, що позивачка понесла додаткові витрати, викликані особливими обставинами, а саме навчанням дитини та хворобою дитини, так: на придбання ноутбука для навчання дочки вартістю 5909,92 гривень (а.с.12), на лікування дочки 3788,17 гривень (а.с. 15), на придбання канцтоварів для навчання 1342 гривень (а.с.15-16). На думку суду, вказані витрати в загальному розмірі 11040,09 гривень повинні бути розділені між батьками неповнолітньої дитини [PERSON] порівну, тому, в цій частині позов підлягає задоволенню, а з відповідача належить стягнути на користь позивачки половину вказаної суми, а саме 5520 гривень. При цьому, суд не визнає додатковим витратами, які підлягають стягненню з відповідача, придбання позивачкою: мишки для ноутбука вартістю 166,58 гривень, сумки для ноутбука вартістю 224,92 гривень, смартфона вартістю 1408,25 гривень, аксесуарів для мобільного телефону 74,92 гривень (а.с.12), велосипеда вартістю 2900 гривень та навушники вартістю 470 гривень (а.с.17). На думку суду позивачка не довела, що придбання вказаних речей повязано з якимись особливостями розвитку та навчання дитини [PERSON] Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати пропорційно частині задоволення позову.

Outcome: partial