Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

19 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з спорудженням та земельною ділянкою, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладеного та зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі «РІКо- Альянс» між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на нього. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 30 липня 2001 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] з спорудженням та земельною ділянкою. Відчужувана домобудівля належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26.06.2001 року на підставі рішення виконокому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №63 від 26.06.2001 року, зареєстрованого Миколаївським міжміським Бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №3 за реєстровим №175 від 26.06.2001 року. Земельна ділянка площею 0,14 га належала відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №07600, виданого Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 27.11.1995 року за реєстровим №07600 на підставі рішення виконкому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №240 від 27.11.1995 року. В спірному договорі зазначено, що він в подальшому підлягає нотаріальному посвідченню, втім, договір був зареєстрований 05.08.2001 року у виконокомі Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі істостні його умови та виконали в повному обсязі всі зобов'язання одна перед одною за ним, зокрема, позивач сплатила вартість будинку зі спорудженням та земельною ділянкою, прийняла їх у власність, а відповідач звільнила будинок від побутового майна, здійснила виселення та зняття з реєстрації всіх проживаючих в ньому осіб, в зв'язку з чим зазначений договір ніким не оскаржується та не оспорюється. В теперішній час позивач бажає розпорядитися майном, тому вимушена звернутися із зазначеним позовом до суду та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій просив слухати справу за його відсутності та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та третя особа Товарна Біржа «РІКо- Альянс» в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, про час та дату слухання справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суду не повідомили, заперечень не надіслали, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до письмового договору купівлі-продажу за №214 від 30 липня 2001 року, укладеного та зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі «РІКо-Альянс», 30 липня 2001 року позивач [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з спорудженням житловою площею 30,7 кв.м згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим виконкомом Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26.06.2001 року на підставі рішення виконокому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №63 від 26.06.2001 року, зареєстрованого Миколаївським міжміським Бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №3 за реєстровим №175 від 26.06.2001 року, та земельною ділянкою площею 0,14 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії МК №07600, виданого Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 27.11.1995 року за реєстровим №07600 на підставі рішення виконкому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №240 від 27.11.1995 року. Зазначене майно розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно даних технічного паспорту власником вказаного домоволодіння зазначена позивач [PERSON] (а.с.18-21). Зі змісту довідки відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області від 17.03.2014 року вбачається, що згідно Книги записів державних актів на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в межах території Полігонівської сільської ради, згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №07600 за реєстровим № 95, виданого на підставі рішення Полігонівської сільської ради від 04.11.1995 року №240 (а.с.41). Виходячи з даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 17.03.2014 року, у Державному реєстрі речових прав відомості щодо власника та наявності обмежень чи обтяжень на будинок та земельну ділянку, розташованих за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с.43-44). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що 30 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, умови зазначеного договору сторони виконали: покупець прийняла від продавця домоволодіння, сплатила обумовлену суму коштів, а продавець передала його у власність позивачу. На сьогоднішній день позивач має намір розпорядитися спірним домоволодінням та земельною ділянкою, проте не може укласти нотаріальний договір через те, що нотаріальна контора не вважає біржову угоду купівлі-продажу житлового будинку з спорудженням та земельною ділянкою правовстановлюючим документом, а відтак і не визнає право власності позивача на квартиру. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України (в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч.2 ст.47 ЦК України (в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у зв'язку з чим вимоги позивача суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, як встановлювала ч.2 ст.12 Закону України «Про власність» N 697-XII від 07 лютого 1991 року, чинного на час укладення угоди, громадянин набуває права власності, на майно, одержане, зокрема, внаслідок укладення угод, не заборонених законом. Частиною 3 ст. 152 ЗК України, одним зі способів захисту прав громадян на земельну ділянку - є визнання права. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, виконали угоду, однак, відсутність нотаріального посвідчення угоди позбавляє позивачку можливості підтвердити законність набуття спірного майна у позасудовому порядку. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved