Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

19 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є сином відповідача та у теперішній час навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж». Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини його доходів щомісячно на час його навчання. Позивач до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що він не має можливості сплачувати аліменти на час навчання сина в тому розмірі, який він вказав у позовній заяві, погодившись сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн на місяць. Вислухавши пояснення відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином відповідача, у теперішній час проживає з матір'ю та навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження позивача (а. с. 4), довідкою № 499/18 від 04 жовтня 2018 року, виданою ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж» (а. с. 6) та довідкою про склад сім'ї позивача (а. с. 5). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає йому можливості належним чином забезпечувати свої потреби. Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження (а. с. 15), [INFO] у відповідача народився син [PERSON]. Також до складу його сім'ї входить дружина [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а. с. 17). Визначаючи розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач, суд також враховує те, що останній є військовослужбовцем і має офіційний дохід за останні п'ять місяців 2018 року в розмірі 44 326 грн (а. с. 30). Отже, виходячи із встановлених обставин та вимог закону, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, заявлений позивачем, є надто завищеним, та стягнення аліментів в цьому розмірі порушуватиме інтереси відповідача. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на навчання сина щомісячно у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу). Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд роз'яснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: partial