Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

17 травня 2021 року [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про захист прав споживача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно Договору дарування квартири від 01 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., вона є власником квартири [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] від ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» надходять рахунки про сплату послуг з постачання теплової енергії, з яких вбачається заборгованість, яка утворилася у період до 01 лютого 2019 року у сумі 3 572,69 гривень. Враховуючи, що позивач лише в лютому 2019 року набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири від 01 лютого 2019 року і до цього моменту не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно і не отримувала таких послуг від відповідача, а тому вважає, що дії відповідача щодо переведення на неї заборгованості у сумі 3 572,69 гривень за період до 01 лютого 2019 року є неправомірними і порушують її інтереси, як споживача. Зазначає, що заборгованість колишніх власників квартири [ADDRESS] , у сумі 3 572,69 гривень утворилася до набуття нею права власності на вищевказану квартиру, а отже, її вини у тому, що колишні власники заборгували перед відповідачем немає, оскільки вона не отримувала послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до 01 лютого 2019 року. Просить суд зобов`язати Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників квартири за період до 01 лютого 2019 року у сумі 3 572,69 гривень. У судове засідання\~позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Представники відповідача [PERSON] , [PERSON] які діють на підставі довіреностей,\~були повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток, до суду не з`явилися, [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, [PERSON] надав відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти позовних вимог, вважає, що позивачем не зазначено в чому полягає протиправність дій відповідача, а також порушення прав, свобод або законних інтересів особи, яка звернулася до суду з позовною заявою. Особовий рахунок є номерним, це дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення. Він оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною в ньому заборгованістю, якщо така є на іншого квартиронаймача або власника. Вказаний особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій і списання з цього документу будь-яких сум станом на теперішній час діючим законодавством не передбачено. Попередній власник квартири своїм обов`язком в утриманні майна в частині сплати за послуги з теплопостачання не скористався, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку із тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише за ПІБ власника або квартиронаймача. Таким чином, немає законних підстав для виключення з особового рахунку позивача № [NUMBER] суми заборгованості попереднього власника, що виникла до виникнення права власності позивача на вказану квартиру до 01 лютого 2019 року. Факт виникнення боргу за іншим споживачем у вказаний позивачем період представник відповідача не заперечує. Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, згідно якої вказала, що представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву не заперечує факт наявності заборгованості за послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , яка утворилася до 01 лютого 2019 року, тобто у попередніх власників квартири [ADDRESS] , розташованої за вищевказаною адресою, але вказує про те, що позивачем не зазначено в чому полягає протиправність дій відповідача, а також порушення прав, свобод та законних інтересів особи, яка звернулася до суду. Вважає, що порушення її прав, як споживача теплової енергії, полягає у наступному. У 2019 році вона звернулася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області із заявою про призначення та надання їй житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] . Проте у призначенні житлової субсидії їй було відмовлено у зв`язку із наявністю заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії у розмірі 3 572,69 гривень. Зазначає, що на її усні звернення до відповідача із проханням виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість з оплати комунальних послуг попередніх користувачів зазначеної квартири у розмірі 3 572,69 гривень їй було відмовлено. Звернення у письмовому вигляді відповідач від неї відмовлявся приймати, пропонуючи укласти із ним договір про реструктуризацію боргу, який їй не належить. На її адресу від ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» неодноразово надходили проекти позовних заяв із вимогами про стягнення з неї боргу у сумі 3654,66 гривень, які, вважає, були надіслані із метою залякування її для того, щоб вона сплатила вищевказану заборгованість. Таким чином, у зв`язку із заборгованістю за вищевказаною адресою у розмірі 3 572,69 гривень вона позбавлена права на отримання житлової субсидії, що вважає є порушенням з боку відповідача своїх прав, як споживача. Просить суд задовольнити позовні вимоги про захист прав споживача у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2019 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування квартири від 01 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 493 (а.с. 4-5). Позивач [PERSON] зверталася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області із заявою про призначення та надання їй житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Розрахунку субсидії на ЖКП до Особової справи № 60088 від 16 листопада 2019 року, [PERSON] не призначено житлову субсидію з 01 жовтня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із наявністю боргу по оплаті послуг ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» (а.с. 27). Відповідно до рахунку за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання від січня 2019 року, який надіслано ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа», за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01 лютого 2019 року заборгованість перед відповідачем за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 5 586,49 гривень, з яких за січень 2019 року нараховано 2 013,79 гривень (5 586,49 - 2 013,79 = 3 572,69) (а.с. 6). Відповідно до рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії за квітень 2021 року, який надіслано ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа», за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , споживач [PERSON] , борг на 01 квітня 2021 року становить 5360,39 гривень, з яких: сума нарахувань за квітень 2021 року становить 407,72 гривень; сплачено 1787,70 гривень (сума нарахувань за березень 2021 року); до сплати 3980,41 гривень (а.с. 11). 12 травня 2021 року позивачем було сплачено комунальні послуги з теплопостачання за квітень 2021 року на рахунок ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] у сумі 407,72 гривень (а.с. 12). Отже, з вищезазначених особистих рахунків за адресою: [ADDRESS] , вбачається заборгованість у розмірі 3 572,69 гривень за житлово-комунальні послуги з теплопостачання за період до 01 лютого 2019 року. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. При цьому договір купівлі-продажу від 01 лютого 2019 року, згідно з яким позивач стала власником вищевказаної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Як вбачається з матеріалів справи, факт виникнення боргу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , за іншим споживачем у період до виникнення права власності у [PERSON] , тобто до 01 лютого 2019 року, представник відповідача не заперечує. Згідно із преамбулою Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищевикладене узгоджується із правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2020 року по справі № 686/6276/19. Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними доказами по справі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved