Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

17 червня 2016 року до Вінницького районного суду звернулася із позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги після їх уточнень ,позивач обґрунтувала тим, що 23.03.2012 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі,- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Цвіжин, вул. Лугова буд. 39 та земельну ділянку, площею 0,2804 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташовані за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Цвіжин, вул. Лугова 39. Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, яка спадщину прийняла, так як проживала з спадкодавцем разом за однією адресою на день відкриття спадщини. Також , спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] є його донька- відповідач [PERSON], яка спадщину не приймала та на неї не претендує. Зазначає, що державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначені земельну ділянку та житловий будинок, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документи на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Цвіжин, вул. Лугова буд. 39 та земельну ділянку, площею 0,2804 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за вищевказаною за адресою. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, через канцелярію суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] ,помер 23.02.2012 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, а саме на - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Лугова, буд. 39, с. Цвіжин, Вінницького району Вінницькій області, який належав спадкодавцю згідно погосподарських книг (а.с.53-54) , довідки №108 від 01.03.2016 року , виданої [PERSON] сільською радою Вінницького району (а.с.12); та на земельну площею 0,2804 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за вищевказаною за адресою, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, І-ВН № 021005, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів від 18.08.1998 року (а.с.11-12). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], як рідна донька спадкодавця. Іншою спадкоємицею першої черги, після смерті [PERSON]К, є його донька [PERSON] (відповідач у справі) (а.с.12). Спадщину позивач після смерті [PERSON] прийняла, так як проживала з ним разом за однією адресою на день відкриття спадщини в м. Вінниця по вул. Колгоспна, 30. Інша спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON]- [PERSON] спадщину не прийняла та на неї не претендує, дані обставини підтверджуються копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину- на житловий будинок та земельну ділянку, позивач не має можливості, у звязку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно , що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.9-10). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, так як проживала з ним разом за однією адресою на день відкриття спадщини, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України та не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved