Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності, належить квартира розташована за адресою: м.Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний [ADDRESS]. У належній їй квартирі зареєстрований відповідач, який є її сином та проживав у спірній квартирі до лютого 2014 року. У лютому 2014 року відповідач забравши свої особисті речі переїхав проживати на постійне місце проживання із своєю цивільною дружиною до іншої квартири. У добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не зявився,був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавав. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Свідок [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили суду, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше трьох років. Також зазначили, що будь-яких перешкод у проживанні в спірній квартирі відповідачу ніхто не чинив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право приватної власності належить квартира №8 буд. №76 у мікрорайоні 5-й Зарічний м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії V-АГ №354477 30 грудня 1981 року народився [PERSON], матірю якого згідно данного свідоцтва є позивач. (а.с.9) Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Жовтнеь-18» за №67 від 06.09.2017 року, в квартирі №8 буд. №76 у м-ні. 5-й Зарічний м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, крім позивачки зареєстрований її син [PERSON]. (а.с.8). Згідно акту складеного мешканцями будинку № 76 м-ну 5-й Зарічний м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 06 вересня 2017 року, посвідченого головою ЖБК «Жовтень-18» [PERSON], зареєстрований за адресою: м.Кривий Ріг, м-н. 5-й Зарічний 76/8 Дніпропетровської області, за місцем реєстрації не проживає з лютого 2014 року.(а.с.7). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON], який хоча і є членом сімї позивачки, проте не проживає у квартирі № 8 будинку № 76 мікрорайону 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області більше трьох років, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved