Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

18 травня 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна. Свої вимоги мотивував тим, що його син [PERSON], який проживає разом з ним, отримав виробничу травму, після якої тривалий час лікувався, внаслідок отриманої травми страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. Ухвалою суду від 23.05.2016 року провадження по вказаній справі відкрито. Ухвалою суду від 09.08.2016 року призначена судово-психіатрична експертиза, згідно висновку якої підекспертний [PERSON], [INFO], на даний час страждає психічним розладом вигляді розладу особистості та поведінки органічного походження комбінованого ґенезу (токсична, посттравматична та судинна енцефалопатія). Наявний у під експертного психічний розлад на даний час істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив змінити заявлені вимоги, а саме визнати сина обмежено дієздатним та призначити його піклувальником. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надав заяву від 26.12.2016 року про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 418 від 04.10.2016 року [PERSON], [INFO], на даний час страждає психічним розладом вигляді розладу особистості та поведінки органічного походження комбінованого ґенезу (токсична, посттравматична та судинна енцефалопатія). Наявний у підекспертного психічний розлад на даний час істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 46-51). Згідно ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, враховуючи висновок експерта та інші докази, підлягають задоволенню вимоги заявника про визнання [PERSON] обмежено дієздатним. Згідно ч. 1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Згідно ч. 2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області № 1262 від 20.04.2016 року [PERSON] проживає в [INFO] разом із своїм батьком [PERSON] та дружиною батька [PERSON] (а.с. 5). Згідно розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області № 305 від 19.12.2016 року «Про надання згоди на призначення піклувальником» надано згоду на призначення [PERSON], [INFO], жителя [INFO], піклувальником над [PERSON], [INFO] (а.с. 73). Виходячи із змісту ч. 2 ст. 60, ст. 62 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Разом із тим, порядок управляння майном особи, над якою встановлено піклування та порядок встановлення опіки над майном визначений ст.ст. 72, 74 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 72 цього Кодексу опікун зобовязаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі. Згідно із ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку чи піклування, є майно, що знаходиться у іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки за місцезнаходженням майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved