Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

17 січня 2020 року КС «Спільна справа» звернулася до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №171-11/18І від 01 листопада 2018 року та договорами поруки в сумі 139 992 грн 31 коп. та понесених судових витрат, посилаючись на те, що відповідачі взяті на себе зобов`язання за умовами договорів виконували не належним чином, внаслідок чого існує заборгованість перед кредитною спілкою, яку вони в добровільному порядку погасити заборгованість відмовляються. З огляду на викладене, позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Щелкун О.А. подав до суду ідентичну заяву, в якій просив позов задовольнити частково, зокрема, тіло кредиту відсотки в розмірі 48% річних, а також штраф в сумі 500 грн, обґрунтовуючи це у відзиві тим, що договором була передбачена подвійна відповідальність позичальника, а саме: у сплаті підвищених відсотків та штрафу за одне й те саме порушення, а також що відповідно до ст.551 ЦК України просив врахувати складне майнове становище позичальника та зменшити розмір штрафу до 500 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, в задоволенні позову просили відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01 листопада 2018 року між КС «Спільна справа» та [PERSON] був укладений кредитний договір №171-11/18І, за яким остання отримала кредит в сумі 50 000 грн. під 48 відсотків річних, з кінцевим строком повернення 01 листопада 2021 року. П.1.7 Договору було визначено, що відсоткова ставка є фіксованою та зміні не підлягає. Сторони Кредитного договору передбачили відповідальність, яка згідно п.8.2 настає у випадку виникнення заборгованості внаслідок неналежної оплати тіла кредиту та/або процентів за користування кредитом без поважних причин у виді додаткових 30 процентів річних на суму залишку кредиту до закінчення строку дії договору, а відповідно до п.8.3 передбачили штраф, за порушення вимог п.п.3.2.2 Договору у розмірі 10 % від суми залишку тіла кредиту за кожен випадок. В забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором, 01 листопада 2018 року між КС « Спільна справа» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки №171-11/18І А відповідно, до умов якого, поручитель взяв на себе зобов`язання перед кредитором виконати зобов`язання боржника по поверненню кредиту в сумі 50 000 грн., сплатити проценти з розрахунку 48 відсотків річних, а також штраф в розмірі 10% від отриманого кредиту за кожен випадок порушення графіку проплат, а також сплатити пеню в розмірі 0,3% за кожен день прострочення після закінчення пролонгованого строку дії кредитного договору. Також 01 листопада 2018 року було укладено договір поруки за №171-11/18І Б між КС «Спільна справа» та [PERSON] , [PERSON] умови якого ідентичні визначеним у договорі №171-11/18І А. КС «Спільна справа» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконала, надавши кошти в сумі 50 000 грн. 01 листопада 2018 року, що підтверджується копією видаткового касового ордеру №211. Про те, позичальник свої зобов`язання перед кредитною спілкою виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 25 січня 2020 року її заборгованість становить 136 992 грн 31 коп., з яких тіло кредиту 40 000 грн, відсотки за користування кредитними коштами 79 992 грн 31 коп., штраф в сумі 20 000 грн. Дані факти підтверджуються копіями кредитного договору, договорів поруки, розрахунком заборгованості, видатковим касовим ордером. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. П.8.1 Кредитного договору сторони передбачили відповідальність у виді неустойки (ст.549 ЦК України) та спеціального виду цивільно-правової відповідальності у вигляді додаткових процентів за неналежне виконання грошового зобов`язання (ч.2 ст.625 ЦК України). П.8.2 Кредитного договору між кредитором та позичальником було узгоджено, що за створення заборгованості, яка склалася внаслідок неналежної сплати тіла кредиту та/або процентів за користування кредитом без поважних причин, про що кредитор не був повідомлений у письмовому вигляді за 5 днів до моменту розрахунку, позичальник несе відповідальність у вигляді додаткових 30 відсотків річних на суму залишку до закінчення строку дії Договору. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу яке встановлено у кредитному договорі, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором у відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. П.8.3 Кредитного договору сторони передбачили відповідальність у виді сплати штрафу в розмірі 10 відсотків від суми залишку тіла кредиту за кожен випадок порушення графіку розрахунків. Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. В силу ст.554 ч.ч.1, 2 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Штраф, має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями. Слід враховувати, що, попри подібність правової природи п. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 ЦК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. З огляду на це судом не береться до уваги заперечення представника відповідача, щодо подвійної відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому нарахована заборгованість у виді підвищених відсотків підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому судом враховується, що розмір щомісячного доходу згідно довідки ПП «Гранд імпорт» позичальника [PERSON] становить 5 600 грн, відповідачка має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яку виховує самостійно, а тому з огляду на розмір збитків, вважає за можливе зменшити розмір штрафу з 20 000 грн до 5 000 грн, що достатньою мірою компенсує кредитору завдані збитки пов`язані із порушенням зобов`язань позичальником. Умовами договорів поруки, укладених між КС «Спільна справа» та [PERSON] , [PERSON] , від 01.11.2018 року зокрема у .п.1.2. визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань за кредитним договором №171-11/18І від 01.11.2018 року допущені позичальником і добровільно бере на себе обов`язок в повному обсязі повернути кредит у розмірі 40 000 грн, сплатити проценти в розмірі 48 % річних по кредиту, відповідальність за порушення грошового зобов`язання у розмірі 48% річних і сплатити штраф в розмірі 10% від отриманого кредиту за кожен випадок порушення графіку проплат, та пеню в розмірі 0,3% за кожен день прострочення після закінчення пролонгованого строку дії кредитного договору. Згідно п.1.3 договорів поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків у визначені договором строки, а тому з неї та поручителів слід стягнути неповернутий кредит, проценти за користування коштами, проценти згідно ч.2 ст.625 ЦК України, а також штраф. Судові витрати по справі становлять 2 102 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід розподілити наступним чином, зокрема позов задоволено на сумі 124 992 грн 31 коп., що становить 89,28% від ціни позову 139 992 грн 31 коп, а тому з боржника та поручителів на користь КС «Спільна справа» пропорційно до задоволених вимог, зокрема в сумі 1876 грн 67 коп. = 2102 грн х 89,28%/100%.

Outcome: approved