Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

17.11.2015 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого 04 січня 2015 року батька [PERSON], а саме на житловий будинок із всіма господарськими приміщеннями, що розташований по вул.Коцюбинського, 31 в м.Олевську Житомирської області, як спадкоємиці за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що батько [PERSON], мав у власності зазначений житловий будинок, однак позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність вказаного нерухомого майна спадкодавцю. Позивачка надала до суду письмову заяву у якій просить суд розглянути справу у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради Житомрської області у судове засідання не зявився подавши до суду заяву стосовно розгляду справи за відсутності їхнього представника. Представники третіх осіб також надали до суду письмові заяви щодо розгляду справи у їхню відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих Житомирської області № 129 від 16.11.1979 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки» [PERSON] виділено 700 кв.м., присадибної земельної ділянки, яка розташована по вул.Коцюбинського, 31 в м.Олевську Житомирської області, і згідно акту № 128 від 28.11.1979 року проведено відвід вказаної земельної ділянки в натурі під індивідуальне будівництво забудовнику [PERSON], та відповідно до договору від 28.11.1979 року дану земельну ділянку передано у безстрокове користування [PERSON], (а.с.8-10). Відповідно до будівельного паспорту земельної ділянки, забудовником [PERSON], побудовано житловий будинок, що розташований по вул.Коцюбинського, 31 в м.Олевську Житомирської області, який зданний в експлуатацію у 1980 році. (а.с.11-17). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 04 січня 2015 року. (а.с.6). Позивачка є дочкою померлого [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7). За життя [PERSON], 17 лютого 2005 року, батько позивачки, склав заповіт відносно свого майна, а саме житлового будинку з усіма господарськими приміщеннями, що знаходиться по вул.Коцюбинського, 31 в м.Олевську Житомирської області на користь своєї дочки [PERSON], що стверджується копією заповіту зареєстрованого в реєстрі № 282 від 17.02.2005 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с.18-21). 04.01.2015 року в м.Олевськ Житомирської області помер батько позивачки [PERSON], який до дня смерті постійно проживав в [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Житомирській області серії І-ТП, № 248999 від 05.01.2015 року та довідкою № 916 від 10.02.2015 року [PERSON] міської ради Житомирської області (а.с.6,22), і з того часу відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного майна. При зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою [PERSON] державної нотаріальної контори від 30.10.2015 року.(а.с.23). Суд, дослідивши і оцінивши всі докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.1217, 1220-1222, 1233, 1234, 1235, 1248 ЦК України, з яких слідує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Разом з тим відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», слідує, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме будинком № 31 з господарськими приміщеннями по вул.Коцюбинського в м.Олевську Житомирської області, а право власності на спадкове майно належне померлому [PERSON] повністю підтверджене, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є дочкою померлого [PERSON], який своє майно заповідав позивачці [PERSON], і у звязку з чим позивачка має право, як спадкоємець за заповітом на спадкування всього належного спадкодавцю [PERSON] майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved