Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

19 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відсотків за невиконання судового рішення, а саме 3% річних за користування коштами за 518 днів заборгованості в сумі 7405 грн. 98 коп., інфляційні втрати в сумі 23657 грн. 20 коп. та понесені витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року з [PERSON] на її користь стягнуто 173950 грн. боргу за договором позики від 06 жовтня 2014 року. 29 травня 2017 року Світловодським МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження №54030689. На виконання вищевказаного рішення суду боржник не сплатила їй жодної суми, в звязку з чим на підставі ст.625 ЦК України вона просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних за користування коштами. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, та позивачу в разі подання відзиву, 10 днів для подання відповіді на відзив. 22 листопада 2018 року [PERSON], скориставшись своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, подала до суду відзив в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обгрунтовує тим, що договором позики від 06 жовтня 2014 року стягнення 3% річних та інфляційні втрати не передбачено. Ст.625 ЦК України не регулює відносини, які мають місце між сторонами у справі. Вона жодним чином не ухиляється від виконання рішення і на сьогоднішній день нею сплачено кошти в сумі 4700 грн. 00 коп. Позивач скористалася своїм право на подання відповіді на відзив, передбаченим ст.179 ЦПК України та 16 січня 2019 року подала до суду відповідь на відзив. Вказавши, що перераховані на депозитний рахунок виконавчої служби кошти [PERSON] спрямовано на погашення виконавчого збору та на її користь на відшкодування понесених витрат на оплату судового збору за рішенням суду. Основну суму боргу за договором позики [PERSON] на час звернення з даним позовом до суду так і не сплатила. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та підтвердили викладені в позові обґрунтування та доводи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі. 16 січня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, враховуючи поданий відповідачем відзив, позивачем відповідь на відзив, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягнути борг за договором позики від 06 жовтня 2014 року в сумі 173950 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1913 грн. 45 коп. (а.с.9-10) На підставі вищевказаного рішення суду, 16 травня 2017 року [PERSON] отримала виконавчий лист. (а.с.11) Факт відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом та невиконання рішення суду в повному обсязі, сторони в своїх письмових поясненнях не заперечують. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 173950 грн. 00 коп. і таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов'язанням. [PERSON] належним чином грошові зобовязання не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивачки інфляційних витрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. З часу ухвалення рішення судом апеляційної інстанції 27 квітня 2017 року по 01 жовтня 2018 року, час визначений позивачем, тривалість періоду за який підлягають нарахування інфляційні втрати та 3% річних становить 518 днів. Розмір 3% річних за вказаний період становить 7405 грн. 98 коп. Де, 3% : 365 дн. = 0,008219% - розрахунок щоденного відсотка. 0,008219% х 518 дн. = 4,257534% - сума відсотків. 173950 грн. х 4,257534% = 7405 грн. 98 коп. Розрахунок інфляційних втрат за вказаний період становить 23657 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що права [PERSON] порушені, підлягають захисту, а позов задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з оплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved