Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

17 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 січня 2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. 09 листопада 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач участі в утриманні дитини не бере. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково суду пояснила, що проживає разом з донькою, матір'ю та батьком, стан її здоров'я нормальний, заробляє вона приблизно 3000 грн. З 2006 року донька перебуває на її утриманні, грошей не вистачає, тому допомагають батьки. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, допомагає його мати, дає гроші в розмірі близько 1000 грн. раз на рік, інколи перед школою приносить сік, яблука, картоплю з села, варення. Зі слів позивача інших дітей у відповідача немає, де проживає відповідач, позивач не знає. Повідомила, що відповідач оформлений двірником в ліцеї, про розмір заробітної плати відповідача вона не знає, відповідач здоровий. Один раз на два місяці бабуся бере до себе дитину на один день. Дитині 10 років, ходить до школи у 5 клас, стан здоров'я нормальний. Відповідач, який належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що 09 листопада 2006 року шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка з 2006 року проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере. Згідно довідки від 15 квітня 2014 року позивач працює касиром в ПАТ «Державний ощадний банк України», розмір її заробітної плати становить від 3000 до 6000 грн. на місяць. З урахуванням повідомлених позивачем обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved