Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації (а.с.2-3) Ухвалою суду від 21.03.2014 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було залучено [PERSON] Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі, але не мешкає там, жодних прав на дану квартиру не має, є колишнім власником, який продав дану квартиру позивачу, тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] з боку відповідача шляхом зняття його з реєстрації (а.с. 2-3) У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справи без її участі, проти позову не заперечувала(а.с.26) Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив (а.с 10-12,14,16-17,22-25) Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що з [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та внесеного до реєстру за № 3412 (а.с.4) Встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача та довідкою КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради від 06.03.2014 року(а.с.5) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Оцінюючи докази у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача по даній цивільній справі, суд виходить з того, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], встановлено також, що [PERSON] зареєстрований в ній станом на теперішній час, але не проживає. Таким чином, будучи власником нерухомості, позивач не має можливості користуватися нею, оскільки на житловій площі зареєстрований відповідач, який в квартирі не проживає, чим порушують права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача створює незручності і перешкоди позивачу в користуванні власністю, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1,24 ) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved