overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

18 березня 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], що зареєстрований 10 серпня 2013 року. В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], тому позбавлені можливості розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України. Просив про покладення судових витрат по справі на нього. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] також звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, просила здійснити розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст.200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року (а.с. 9). Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Проте, як вказує позивач у своїй позовній заяві, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин, що також слідує із заяви відповідача. Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру на примирення не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 березня 2019 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовні вимоги Комунального підприємства „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства Павлоградської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення задоволені у повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства Павлоградської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2014\~року по\~30.09.2018\~рік в\~сумі 1\~396 грн. 38 коп. Однак, при ухваленні рішення судом не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст.\~270\~ЦПК України,\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~ якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Згідно платіжного доручення № 2940 від 04 грудня 2018 року, який міститься в матеріалах справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на користь Комунального підприємства „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства Павлоградської міської ради. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

18 березня 2019 року Золочівським районним судом Харківської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, яким позов задоволено, проте у резолютивній частині рішення не вирішене питання про судові витрати Згідно положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Крім того, статтею 141 ЦПК України перередбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, враховуючи те, що позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про зміну розміру аліментів, судові витрати у розмірі 704,80 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в тексті рішення суду від 18.03.2019 по справі № 622/271/18 необхідно вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

18 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 659. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені у 2017 році, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 листопада 2007 року. (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили у 2017 році. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

18 березня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 19.10.2002 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з березня 2016 року. Причина розпаду сімї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Горлач». Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, якою предявлений позов визнав та зазначив про згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька від 19 жовтня 2002 року, актовий запис № 385. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання предявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам обох сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

18 березня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що 12\~липня 2015 року\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем.Шлюб реєстрували в Малокарабчіївській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, постійні сварки, зловживання відповідачем алкогольними напоями, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач [PERSON] не подав, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

18 березня 2019 року представник КЗ 1-ї ОСЛ м. Ромни звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що 15.03.2019 о 17 год. [PERSON] була доставлена на санпропускник у супроводі своєї матері до 1 ОСЛ м. Ромни, де була оглянута комісією лікарів-психіатрів, які пришли до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії параноїчної форми, безперервний тип перебігу, внаслідок чого виявляє реальні наміри чинити дії, небезпечні для оточуючих, та неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, згідно ст. 14 п. а Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного відділення 1 ОСЛ без її усвідомленої згоди для продовження стацлікування. У зв'язку з викладеним, представник КЗ 1-ї ОСЛ м. Ромни просила винести рішення суду про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни заяву підтримала та просила її задовільнити. Особа, що надає правову допомогу, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заяви. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримала і просила її задовільнити. Прокурор вважав, що заява підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд приходить до висновку, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, а саме: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». На момент огляду [PERSON] виявляє та вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють небезпеку для оточуючих та неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та потребує госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного закладу КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни. Викладене підтверджується як висновком комісії лікарів від 18.03.2019 року, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря - психіатра [PERSON] та поведінкою [PERSON], а також направленням на госпіталізацію від 15.03.2019, де вказано, що [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку. Згідно довідки 1-ї ОСЛ [PERSON] хворіє на психічне захворювання, з приводу захворювання, багаторазово і тривалий час знаходилася на лікуванні в 1-й ОСЛ, госпіталізація за останні роки: з 10.09.14 по 17.09.14, з 31.08.15 по 01.10.15, з 16.02.16 по 30.03.16, з 25.05.16 по 28.07.16, з 01.12.16 по 27.12.16, з 30.06.17 по 25.07.17, з 29.11.18 по 10.12.18, з 18.12.18 по 14.03.19, з 15.03.19 по даний час. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного закладу. На підставі положень ст. ст. 339-342 ЦПК України та ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

18 березня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] у неї з відповідачем народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву від 23.04.2020 року, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 23.04.2020 року, у якій позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів просить задовольнити, розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

18 березня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що сімейні відносини фактично припинились понад майже 6 місяців і кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а також між ними постійно виникають сварки, що впливає на емоційний стан позивача. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач та представник позивача - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області зареєстрований шлюб, про що 19.07.2005 складено відповідний актовий запис за № 09. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач та відповідач вважають неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved