Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

18.08.2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~Комінтернівського \~районного суду\~м.\~Харкова \~з позовними\~ вимогами\~до [PERSON] , в яких просить збільшити розмір аліментів призначених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2018 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 950 грн. на 1255 грн. щомісячно з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2018 року з відповідача на її користь, стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 950 грн. Враховуючи , що дитина досягла шкільного віку , додались витрати на школу та репетиторів. Крім того , дитина має діагноз «викривлення грудної клітини» , який потребує довготривалої реабілітації , та значних коштів. Позивач постійно несе витрати на оздоровлення , навчання , спортивні заняття , лікування , придбання одягу , годування дитини. Відповідач не страждає ніякими захворюваннями , не стоїть на диспансерному обліку. Також він офіційно не одружений , інших дітей не має , не є платником аліментів за іншими підставами. Беручі до уваги те , що з 01 липня 2021 року розмір аліментів на дитину віком 6-18 років становить 1255 грн. та зміну матеріального становища відповідача , позивач просить збільшити розмір аліментів з 950 грн. до 1255 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 року провадження по даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась , надала заяву , в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився , надав до суду заяву , в якій позов визнав , та просив провести розгляд справи без його участі. Суд,\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи докази\~в їх\~сукупності,\~приходить до\~висновку про\~ часткове \~задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України\~ суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що \~згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від Харкова від 09.02.2018\~рокустягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 950 грн. щомісячно , починаючи з 23.11.2017 року до повноліття дитини. Також вказаним судовим рішенням встановлено, що сторони по справі є батьками - [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження видане 04.07.2020 року , позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~статті 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~\~ За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частини другої\~статті 182 СК України\~(у редакції, чинній до моменту прийняття\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VIII\~частину другу\~статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». У частині першій\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до постанов Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. При цьому факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Такий правовий висновок міститься в постанові КЦС ВС у справі №755/14148/18 від 25.09.2019 року. Відповідно до\~ст. 183 Сімейного Кодексу України\~суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, а також з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм закону, враховуючи потреби дитини та соціально-економічні умови сьогодення, , зважаючи на ту обставину , що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі , суд дійшов висновку про його задоволення , та зміни розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2018 року, а саме: з 950 грн. на дитину щомісяця , на розмір аліментів - 1255 грн. щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,20 грн. На підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved