Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

17 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06 листопада 1992 року у Виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім»ї стало несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри між подружжям, кожен із них має власні погляди на подальше сімейне життя та ведення спільного господарства, а також те, що сторони з лютого 2009 року припинили шлюбно-сімейні відносини, крім того відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, незважаючи на те, що від шлюб у сторін неповнолітніх дітей не має. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], неодноразово повідомлена у встановленому порядку належним чином про день, час та місце судового розгляду справи у судові засідання не з»являлася. Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 листопада 1992 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої «[PERSON]», актовий запис № 3, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Як вбачається з письмових пояснень позивача, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Повно та всебічно з»ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved