overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилася. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЕЛ № 033481. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 076117 (а.с.3). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13 вересня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони спільних дітей не мають. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть з 2016 року. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 26.07.2017 було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 19.08.2017 року об 11-00 год. Судове засідання 19.08.2017 року було відкладено на 05.10.2017 року о 08-30 год. у зв'язку з неявкою відповідача. В судове засідання 05.10.2017 року позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання 05.10.2017 року не з'явилася, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. За вказаних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 13.09.2014 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 893, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Спільних дітей сторони не мають. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 вересня 2005 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сімя розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сімї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, відсутність розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки. Позивач вважає неможливим спільне проживання та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини сторони не мають. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 30.09.2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1791, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає, спору про проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 2010 року позивачка перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 7), виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 100. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 22.08.2006 року Конопницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 4. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає про те, що з 13.03.2015 подружжя проживає окремо, шлюбних стосунків не підтримують, від спільного шлюбу у них дітей немає. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, так як у них виявились різні погляди на сімейне життя. Перебування у шлюбі суперечить інтересах позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечувала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином був повідомлявся про дату та час розгляду справи, заперечень на позовну заяву ним до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено та стверджується свідоцтвом про одруження, що сторони зареєстрували шлюб - 22.08.2006 року Конопницькою сільською радою Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 04 /а.с.10/. Від спільного шлюбу дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 25 травня 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що постійно виникають непорозуміння та сварки. Вважає, що сенсу в подальшому підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя в них розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні відносини припинились, подружжя проживають окремо, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши неповнолітню дочку [PERSON] проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею. Також просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач в судове засідання не з'явився і не подав будь-яких заперечень проти позову, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітню дочку [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16 вересня 2006 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Вже довгий час вони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, спору про майно не має. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі,просила після розірвання шлюбу залишити прізвище взяте у шлюбі [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 010867 від 16 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ФП № 108725 від 22 вересня 2009 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю [PERSON]. В теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про народження по батькові її матері зазначено як «[PERSON]», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з яким вона «[PERSON]». В судове засіданні заявник не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO] в с. Надросся Погребищенського району Вінницької області. Представник Надроссянської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема свідоцтвом про народження (а. с. 6), свідоцтвом про одруження (а. с. 7) та свідоцтвом про смерть (а. с. 8), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO], є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO], є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved