Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

18.06.2019 року позивач звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, в подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог (а. с. 46 т 1) та просила: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45, державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», Одеської області; визнати недійсними два договори купівлі-продажу від 20.06.2019 року, реєстраційні номери 1146 та 1147 посвідчені приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, згідно яких [PERSON] продала, а [PERSON] купила по 1/2 частки житловий будинок [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує: - що вона є власником 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку [ADDRESS] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Швидкою Мариною Григорівною; - житловий будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] є один і той же об`єкт нерухомості, він є кутовим, розташований на перетині [ADDRESS] та Латвійський узвіз; - на підставі довідки № 3030119, виданої 22.04.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ» та технічного паспорту б/н, виданого 22.04.2019 року видавник: ТОВ «АБТІ» державний реєстратор Мельник Тетяна Іванівна прийняла незаконне рішення, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про те, що приватним власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] ; - державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] він же житловий будинок [ADDRESS] у відсутність необхідних документів які є правовою підставою для прийняття вищевказаного рішення; - [PERSON] на підставі вищевказаного рішення державного реєстратора незаконно оформила право приватної власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , які належали померлим співвласникам [PERSON] , [PERSON] , шляхом реєстрації права власності на 2/5 частини вищевказаного житлового будинку, як на окремий об`єкт житлової нерухомості нібито нею збудованого, виділивши його в окрему одиницю за адресою: будинок [ADDRESS] ; - відповідно припинили існувати співвласники 2/5 частин зазначеного будинку, і право на 2/5 частин вищевказаного житлового будинку в такому випадку вже не може перейти до іншої особи, а вона залишилась співвласником 3/5 частин будинку [ADDRESS] , протиправне рішення державного реєстратора грубо порушує її право на здійснення спільної часткової власності, передбачене нормами Цивільного кодексу України, зокрема протиправним рішенням державного реєстратора вона позбавлена права на виділ їй в натурі в законний спосіб належної їй на праві власності частини будинку, також вона позбавлена права на одержання грошової або іншої матеріальної компенсації вартості належної їй частини будинку, та взагалі порушується здійснення належного їй права спільної часткової власності так як вищевказаним рішенням державний реєстратор унеможливив існування співвласника 2/5 частин будинку [ADDRESS] , що робить неможливим отримання згоди іншого співвласника 2/5 частин вищевказаного житлового будинку, при будь яких правовідносинах щодо даного спільного сумісного майна; - рішення державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про те, що приватним власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , являється незаконним та порушує її права; - також, позивачу стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2019 року, що відповідач [PERSON] після подання позивачем позову до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] , 20.06.2019 року здійснила відчуження житлового будинку [ADDRESS] , а саме шляхом укладання двох договорів купівлі-продажу від 20.06.2019 року реєстраційні номери: 1146 та 1147 посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївно відповідач [PERSON] продала вищевказаний житловий будинок [PERSON] двома частинами по 1/2 частки. - того ж дня приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна на підставі посвідчених нею договорів купівлі-продажу прийняла два рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47425841 від 20.06.2019 11:08:27 та 474226572 від 20.06.2019 11:25:08 на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено два записи згідно яких право власності на одну 1/2 частку та іншу 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] ; - вищевказані нотаріальні дії та реєстрацію права власності відповідач - приватний нотаріус Фролова Р. В. здійснив стосовно об`єкту житлової нерухомості право власності на який відповідач [PERSON] оформила незаконно та у відсутність жодних документів у відповідача [PERSON] які посвідчують її право власності чи користування на земельну ділянку на якій побудовано житловий будинок [ADDRESS] , тобто без жодних документів які посвідчують відведення земельної ділянки відповідачу [PERSON] для будівництва вищевказаного житлового будинку та у відсутність кадастрового номеру земельної ділянки на якій розташовано вищевказаний будинок. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лупуленко О. П. подала відзив на позовну заяву позивача, до відзиву не надано документів які підтверджують надіслання відзиву іншим учасникам справи, в якому вказала, що позовна заява є необґрунтованою, та не підлягає задоволенню з наступних підстав: - житловий будинок [ADDRESS] побудований відповідачем до 05.08.1992 року, право власності на даний житловий будинок було зареєстроване на підставі довідки від 22.04.2019 року та технічного паспорту, які підтверджують рік побудови, інших документів, окрім визначених, при реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, збудованого до 05.08.1992 року, чине законодавство України не вимагає; - набуття права власності на житловий будинок [ADDRESS] відбулося по «спрощеній» процедурі відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»; - щодо вимоги позивача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.06.2019 року реєстраційні номери 1146 та 1147, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною укладені між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] про придбання по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав; - позивач не є стороною договорів купівлі-продажу домоволодіння від 20.06.2019 року, жодних законних прав чи свобод у разі визнання правочинів недійсним в неї не виникне, тому позивач не має права вимагати встановлення недійсності правочинів в контексті того, що вона не є заінтересованою особою; - таким чином, продаж житлового будинку [ADDRESS] , не порушує права позивача, а лише констатує зміну власника домоволодіння, тому як наслідок не може вважатися таким, що спрямований на порушення її майнових прав та законних інтересів, а отже вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.06.2019 року реєстраційні номери 1146 та 1147, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною укладені між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] про придбання по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , є необґрунтованими та такою, що не підлягає задоволенню. Рух справи. Ухвалою суду від 25 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено слухання справи в порядку спрощеного провадження ( а. с. 34 т. 1). Ухвалою суду від 25 червня 2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувані наступні документи: з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, завірену копію реєстраційної справи; з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, завірену копію інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] ; з Комунальному підприємстві «Право» всю наявну інформацію та завірені копії документів, щодо присвоєння адреси об`єкту житлової нерухомості: [ADDRESS] ; з Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради всю наявну інформацію та завірені копії документів, щодо присвоєння адреси об`єкту житлової нерухомості: [ADDRESS] ( а. с. 36 т. 1). Ухвалою суду від 25 червня 2019 року задоволена заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] ( а. с. 38 т. 1). Ухвалою суду від 12 липня 2019 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON] , приватного нотаріуса Фролову Руслану Валеріївну, також даною ухвалою було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог від 11 липня 2019 року та відкрито загальне провадження по справі (а. с. 70 т. 1). Ухвалою суду від 12 липня 2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Фролової Руслани Валеріївни договори купівлі-продажу та всі документи нотаріальних справ щодо укладання договорів купівлі-продажу ( а. с. 71 т. 1). Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року справа прийнята до провадження даним складом суду після повторного розподілу справи (а. с. 165 т. 1). Ухвалою суду від 02 липня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Фролової Руслани Валеріївни договори купівлі-продажу та всі документи нотаріальних справ щодо укладання договорів купівлі-продажу ( а. с. 227, 228 т. 1). 02 липня 2020 року суд в судовому засіданні задовольнив заяву представника позивача від 02.07.2020 року про виклик свідків. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року було задоволено заяву Одеської міської ради про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по даній справі (а. с. 231 т. 1). Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи по суті (а. с. 122 т. 2). Представник позивача в судовому засіданні на задоволені позовних вимог викладених з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог наполягав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Відповідач державний реєстратор Мельник Т. І. в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час, день та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Відповідач приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час, день та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Одеська міська рада звернулася із заявою про проведення судового засідання за її відсутності, де зазначила, що підтримує позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, покази свідків, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] , відповідача [PERSON] суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи. Позивач [PERSON] є власником 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку [ADDRESS] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Швидкою М. Г., що підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а. с. 12 т. 1), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн (а. с. 12-14 т. 1). Житловий будинок з поштовою адресою [ADDRESS] 3/5 якого на праві спільної часткової власності належить позивачу [PERSON] та житловий будинок з поштовою адресою [ADDRESS] право власності на який було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі рішення державного реєстратора Мельник Т. І. індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року є одним об`єктом житлової нерухомості, тобто є одним будинком, який було побудовано, ще до революції. 2/5 даного житлового будинку до реєстрації права власності за [PERSON] на підставі вищевказаного рішення належали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується: - технічним паспортом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] від 13.04.1988 року (а. с. 15-17 т. 1); - технічним паспортом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] від 22.09.2016 року (а. с. 18-20 т. 1); - технічним паспортом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , від 22.04.2019 року (а. с. 88-90 т. 1); - документами інвентаризаційної справи житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 99-148 т. 1). Вищевказані обставини підтвердили свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своїми показами в ході судового засідання. Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка та він особисто попереджали відповідачів [PERSON] та [PERSON] , ще до укладання договорів купівлі-продажу від 20.06.2019 року на вищевказаний житловий будинок, що реєстрація права власності за [PERSON] на 2/5 вищевказаного житлового будинку як на окремий об`єкт нерухомості на підставі рішення державного реєстратора є незаконною, що позивачка буде звертатися до суду. Також, вищевказані обставини підтвердила відповідач [PERSON] , своїми поясненнями в ході розгляду справи., яка пояснила, що житловий будинок [ADDRESS] Наявний який вона придбала у відповідача [PERSON] та в якому вона проживає має спільний дах та стіни з частиною житлового будинку 3/5 якого належить позивачу. Таким чином, 2/5 частини житлового будинку власником 3/5 якого є позивач було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі рішення державного реєстратора Мельник Т. І. індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року як окремий житловий будинок (окремий об`єкт житлової нерухомості). Державний реєстратор Мельник Т. І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про те, що приватним власником житлового будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON] на підставі довідки № 3030119, виданої 22.04.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ» та технічного паспорту б/н, виданого 22.04.2019 року видавник: ТОВ «АБТІ», що підтверджується документами реєстраційної справи № 1822433251101 на житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 80-97 т.1). Відповідач [PERSON] з відповідачем [PERSON] 20.06.2019 року уклали договори купівлі-продажу посвідчені відповідачем приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, реєстраційні номери: 1146 та 1147, згідно яких [PERSON] продала, а [PERSON] купила по 1/2 частки житловий будинок [ADDRESS] , у відсутність жодних документів на земельну ділянку у продавця [PERSON] на який розташований вказаний будинок, відповідно договори не містять кадастрового номеру та розміру земельної ділянки право на яку переходить у зв`язку з відчуженням житлового будинку, що підтверджується документами нотаріальних справ по вищевказаним договорам та змістом цих договорів (а. с. 6-110 т. 2). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Положеннями статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У відповідності до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності особи є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 391 ЦК України визначено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України, визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За правилами ст. 364 ЦК України Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В силу пункту 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначеному цим законом. За правилами частини 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих, отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. За правилами пункту 3 частини 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Згідно пункту 42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127: «Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Однак, державний реєстратор прийняв рішення у відсутність документів передбачених ст. 31 ЗаконуУкраїни «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктом 42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, що підтверджується документами реєстраційної справи № 1822433251101 на житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 80-97 т.1). Відповідно до статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Частиною 6 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року: нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій». Однак, відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна посвідчила договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 20.06.2019 року реєстраційні номери 1146 та 1147 у відсутність розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з відчуженням житлового будинку. Крім того, вимоги про скасування договорів купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 20.06.2019 року реєстраційні номери 1146 та 1147 є похідними так як їх задоволення залежать від задоволення основної вимоги, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45, державного реєстратора Мельник Т. І.. За правилами частини 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На підставі аналізу та оцінки доказів, пояснень сторін, свідків, обставин та аргументів викладених сторонами у заявах по суті справи суд вважає, що рішення відповідача державного реєстратора Мельник Т. І. є незаконним та таким, що суперечить актам цивільного законодавства України і порушує цивільні права позивача, що полягає у перешкодах здійснення права власності щодо належної їй на праві спільної сумісної власності 3/5 частки у вищевказаному житловому будинку, враховуючи, що продавець - відповідач [PERSON] набула право власності на 2/5 частки вищевказаного житлового будинку в незаконний спосіб, відповідно договори купівлі-продажу від 20.06.2019 року реєстраційні номери 1146 та 1147 суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, крім того дані договори укладені в супереч вимогам статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, а саме в них відсутні істотні умови, такі як розмір та кадастровий номер земельної ділянки. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved