Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

18 березня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за Договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 17 квітня 2014 року за реєстровим номером 163 у сумі 1 607 276,09 грн. (один мільйон шістсот сім тисяч двісті сімдесят шість гривень 09 копійок), з яких: - заборгованість у сумі 597 181,50 грн. (п`ятсот дев`яносто сім тисяч сто вісімдесят одна гривня 50 копійок); - інфляційне збільшення заборгованості у сумі 706 873, 46 грн. (сімсот шість тисяч вісімсот сімдесят три гривні 46 копійок); - 3% річних від загальної суми заборгованості у сумі 100 425,00 грн. (сто тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 00 копійок); - пеня у сумі 202 796, 13 грн. (двісті дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 13 копійок). Одночасно позивач просив стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 10 510,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 17 квітня 2014 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва», яке діє в інтересах та від імені Київської міської ради, відповідно до Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068, договору доручення № 21/02 від 21 лютого 2006 року та [PERSON] було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 163. Розмір відшкодувань користувачу визначений в акті Комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (садові ділянки яких попадають в зону будівництва Подільського мостового переходу через р.Дніпро в м.Києві і підлягають знесенню) від 15 листопада 2013 року №50, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 грудня 2013 року № 2253. Термін дії акта комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 15 листопада 2013 року № 50 сплив 13 грудня 2014 року. Проте, відповідач у порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов`язань згідно Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 17.04.2014, у зазначений строк виплату компенсації не здійснив, грошові кошти на банківський рахунок позивача не перерахував, ні здійснив ніяких належних дій, спрямованих на прийняття Київською міською радою рішення про надання позивачу нової земельної ділянки та побудувати для позивача новий садовий будинок, що як наслідок послугувало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про примусове стягнення грошової компенсації за договором. 20.07.2020 ухвалою суду вказану позовну заяву було прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г. та призначено підготовче судове засідання. Окрім цього, 26.08.2020 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог. 18.09.2020 року представником відповідача Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення у відсутність сторін. Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). 16.12.2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. До затвердженого вказаним рішенням переліку земельних ділянок включено і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 608, 052 кв. м. в садовому товаристві «Сад-будівник», яка перебуває у користуванні Позивача. Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб`єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 19 квітня 1993 року № 284 розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2008 року № 608 створено комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. 17 квітня 2014 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» (надалі - Дирекція, Відповідач), зареєстрованого Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 08 жовтня 1998 року, свідоцтво про державну реєстрацію серії АОО № 024725, ідентифікаційний код юридичної особи 05445267, місцезнаходження: 01014, м.Київ, вул. Петра Болбочана, 6, яке діє в інтересах та від імені Київської міської ради відповідно до Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068, договору доручення № 21/02 від 21 лютого 2006 року та [PERSON] (надалі - Користувач, Позивач), що мешкає і зареєстрований в [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 163 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1 даного договору підставою для його укладення є взаємна домовленість Сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м.Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів». Згідно з Додатком № 2 до цього Рішення, Київська міська рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а пунктом 12 Рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за внесення садових ділянок відповідно до Додатку № 2 цього рішення та відселити громадян. Позивач є членом садового товариства та користувачем земельної ділянки, яка згідно з Технічною документацією державного інституту «Укррибпроект» розташована на території садового товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 66:535:022. Площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні позивача, становить 608,052 кв.м. Згідно абз. 4 п. 1 Договору перелік об`єктів, що підлягають вилученню у позивача ( [PERSON] ) разом із земельною ділянкою, визначений у Звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визначення розміру збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земель , складеному за результатами експертної грошової оцінки Земельної ділянки з поліпшенням, яка проводилась ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки». Розмір відшкодувань користувачу визначений в актах Комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельних та майнових питань про надання садівникам компенсації за знесення садових ділянок, що попадають в зону будівництва Подільського мостового переходу від 15 листопада 2013 року № 50 (затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 13 грудня 2013 року № 2253). Відповідно до п. 3 Договору, Сторони дійшли згоди про те, що Користувач погоджується на вилучення в нього Земельної ділянки шляхом передачі на користь Дирекції в обмін на надання йому земельної ділянки [ADDRESS] з виконаною інженерною підготовкою «під ключ» та виплату грошової компенсації за будівлі, споруди і зелені насадження, що відповідає варіанту № 2 згідно з Додатком № 2 до Рішення. Згідно з п. 6 Договору, Сторони погодились з детальною характеристикою Земельної ділянки, Будинку та іншого майна, які підлягають вилученню та повинні бути передані Користувачем Дирекції визначеними у Звіті про грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до п. 7 Договору, крім обраної Користувачем земельної ділянки, Дирекція зобов`язується надати Користувачу грошову компенсацію за інше майно, що знаходиться на земельній ділянці, яка підлягає вилученню і визначене Звітом про оцінку земельної ділянки з поліпшенням що розташована за адресою: [ADDRESS] та визначення розміру збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земель. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Розмір відшкодувань користувачу визначений в акті Комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (садові ділянки яких попадають в зону будівництва Подільського мостового переходу через р.Дніпро в м.Києві і підлягають знесенню) від 15 листопада 2013 року №50, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 грудня 2013 року № 2253. Термін дії акта комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 15 листопада 2013 року № 50 сплив 13 грудня 2014 року. Наряду з вказаним, під час судового розгляду встановлено, що по суті і не заперечувалось представником відповідача та зі змісту відзиву вбачається, що відповідач у порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов`язань згідно Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 17.04.2014 року до нього, у зазначений строк виплату компенсації не здійснив, грошові кошти на банківський рахунок позивача не перерахував. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійсни ти свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ст. 631 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), в результаті чого настають правові наслідки, у тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини першої ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга вказаної статті Кодексу). У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації в сумі 1 607 276, 09 грн. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню, починаючи з грудня 2014 року по 21 липня 2020 року, інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 706 873, 46 грн. та 3% річних від загальної суми заборгованості у розмірі 100 425, 00 грн., котрі розраховані позивачем у позовній заяві та даних на спростування вказаних сум відповідачем не надано. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за розрахунком, наведеним представником позивача у позовній заяві, з яким погоджується суд. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 10 510,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved