Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Первомайській, 5 в м. Первомайськ, Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 12.04.2017 р. в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.12.2008 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла мати позивачки - [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0600 га, що знаходяться по вулиці Первомайській, 5 в м. Первомайськ, Миколаївської області. Спадщину після смерті матері прийняв батько позивачки - [PERSON], але до нотаріуса за оформленням спадщини не звертався і 12.04.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер. Після його смерті відкрилася спадщина на зазначене вище майно. Позивач являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської держнотконтори, так як її рідний брат - [PERSON], відмовився від прийняття спадщини. 02.12.2017 року позивач отримала свідоцтво про прийняття спадщини за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0600 га, що знаходяться по вулиці Первомайській, 5 в м. Первомайськ, Миколаївської області, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться по вулиці Первомайській, 5 в м. Первомайськ, Миколаївської області було відмовлено, у звязку з тим, що відсутня реєстрація права власності на житловий будинок, про що 08.12.2017 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій було розяснено, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Так, 06.07.1971 року за рішенням виконкому Первомайської міської Ради депутатів трудящих № 552 [PERSON] було надане право забудови земельної ділянки по вул. Первомайській, 5. 08.07.1971 року між останньою та виконкомом Первомайської міської Ради був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, посвідчений Першою Первомайською держнотконторою 13.07.1971 року за реєстровим номером 1855. Будівництво житлового будинку, відповідно до даних технічного паспорту, було закінчене в 1975 році, а всього домоволодіння в 1980 році. Проте, реєстрація права власності на вказаний будинок в Первомайському МБТІ не була проведена, хоча всі необхідні документи у [PERSON] були в наявності та не було ніяких перешкод для проведення такої реєстрації. Слід зазначити, що відповідно до п. 42 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. При чому виписка із по господарської книги подається лише у разі відсутності технічного паспорту. Із технічного паспорту слідує, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди були побудовані до 5 серпня 1992 року. Тому для реєстрації права власності на житловий будинок матері позивачки потрібно було надати до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень технічний паспорт на житловий будинок та документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований будинок, яким являвся державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 913434 від 25.12.2007 р. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для проведення реєстрації права власності на будинок у матері позивачки не було, але у звязку зі смертю, питання щодо реєстрації права власності залишилося неврегульованим. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, єдиним правовим способом захисту прав позивачки є звернення до суду для визнання права власності на житловий будинок, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який пережив свою дружину матір позивачки. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивача. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтв про народження, одруження та смерть видно, що [PERSON] народилась 30.04.1968 року в м. Первомайськ Миколаївської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON], які уклали шлюб 15.04.1962 року, а [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 20.02.1991 року і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Громченко». [PERSON] померла 10.12.2008 року в м. Первомайськ Миколаївської області, а [PERSON] помер 12.04.2017 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із копії рішення виконкому Первомайської міської ради № 552 від 06.07.1971 року видно, що [PERSON] відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку по вул. Первомайській, 5, а згідно копії акту від 08.07.1971 року земельна ділянка була виділена в натурі. Із копії технічного паспорту на житловий будинок №5 по вул.. Первомайській в м. Первомайськ виготовленого станом на 14.11.2017 року видно, що житловий будинок з верандою, літня кухня, сарай, вбиральня, погреб, огорожа, ворота з хвірткою, водопровід, мощення побудовані до 05.08.1992 року і не є самочинними. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.12.2017 року Першою Первомайською держнотконторою видно, що спадкоємцем майно [PERSON], який помер 12.04.2017 року є його дочка [PERSON]. Спадщина складається з земельної ділянки, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га, що розташована по вул.. Первомайська, 5 в м. Первомайськ Миколаївської області, яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 913434 виданого Первомайською міськрадою 25.12.2007 року належала на праві власності [PERSON], яка померла 10.12.2008 року, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки агентства нерухомості «ВАСТУ ДІО» вартість житлового будинку та господарських споруд складає 63800 грн. Ст. 181 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved