overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.12.2017 року до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позову, в якому позивач просить суд стягнути зі [PERSON] на свою користь 3361 гривню 67 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином. \~ \~ \~ \~26.12.2017 року ухвалою суду позов залишено без руху. \~ \~ \~ \~21.03.2018 року судом прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження в справі. \~ \~ \~ \~Позивачем подана суду заява про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач повторно не з?явився в судове засідання, причин неявки суду не повідомив, заяв по суті справи не подав, тому суд розглянув справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року справа № 635/1114/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання остаточно за сукупністю злочинів у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Зазначеним вироком суду визначено розмір шкоди, заподіяної злочином в сумі 3361 гривню 67 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідач в наслідок вчинення злочину спричиним шкоду позивачу в розмірі 3361 гривня 67 коп., тому зобов?язаний відшкодувати таку шкоду в повному обсязі. Обставин, що можуть бути підставою для повного або часткового звільнення відповідача від обов?язку особисто відшкодувати завдану шкоду, судом не встановлено, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

18.12.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, однак долю судових витрат не вирішено. Сторони не з'явилися. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви ( ч.4 ст. 270 ЦПК України). Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань. Так як, при постановлені вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, а згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за доцільне усунути такі недоліки. Оскільки суд задоволив позовні вимоги повністю, а позивачем було сплачено судовий збір при поданні позову у розмір 640 грн., такі слід стягнути з відповідача в користь позивача за змістом п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

18.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 22 травня 2017 року матері [PERSON]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.05.2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: вул. Лугова, 24, с. Запорізьке, Старобільського району Луганської області, та земельної ділянки № 164, розташованої на території Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. На випадок смерті мати залишила заповіт, яким своє майно заповідала позивачці, яка пропустила строк на прийняття спадщини у зв,язку із тим, що була юридично необізнаною відносно строків. Тому просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду письмову заяву, згідно якої позов визнає та просить суд справу розглядати без нього. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 20.05.2017 року, після смерті якої відкрилася спадщина. [PERSON] є донькою померлій [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до вимог ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач [PERSON] з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, тому позов задовольняє в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1235, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 20.09.2012 року укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 36\~949,72 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 20.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 04.08.2017 року склався борг перед банком у сумі 36\~949,72 гривень, а саме: борг за тілом кредиту 22\~915,55 гривень, заборгованість по процентам 4\~706,28 гривень, інфляційне збільшення заборгованості за кредитом 7\~491,87 гривень, 3% річних від суми заборгованості 1\~836,02 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленнях договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочивши виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.06.2011 року. У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дитину просить залишити на виховання їй та бажає зберегти прізвище «Портяніна». В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 21.06.2011 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], яка\~ згідно довідки КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 05.12.2017 року проживає разом з матірю по вул.Гордєєва, 35, м. Новоград-Волинський. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Сторонам надавався строк на примирення, однак позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач також не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання доньки визначити разом з матірю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Портяніна». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 28.09.2010 року. У шлюбі дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві позивач просила справу розглядати без її присутності, просила шлюб розірвати. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 28.09.2010 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пилиповицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). У шлюбі дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач також наполягав на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «[PERSON]». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

18.12.2017 року ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданому Подільським районним судом м. Києва. Вказаним рішенням позовні вимоги задоволено повністю, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати. Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 18.12.2017 р. в справі № 758/11033/17 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 600 грн. за вимогу про стягнення заборгованості за кредитом, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення з ініціативи суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

18.12.2017 р. представник позивача звернулася у суд із позовом до відповідачки, у якому з урахуванням заяви про уточнення вимог від 26.03.2018 р. просить визнати останню такою, що втратила право користування житлом у квартирі № 10 будинку № 1 на вул. Героїв Майдану у м. Червонограді Львівської області. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником даної квартири, а відповідачка, яка є його внучкою, зареєстрована у цьому житлі, проте з квітня 2017 р. там не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим чинить перешкоди у реалізації права власності. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач у судове засіданян не зявилася, заяв чи клопотань не подавала. При цьому, нею не було подано відзив та будь-яких інших доказів. На підставі ст.ст. 259, 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи, про що постановлено ухвало без виходу до нарадчої кімнати Вислухавши пояснення позивача, його представника, з'ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 16.02.1999 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2017 р., витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.03.2017 р., позивач є власником квартири за адресою м. Червоноград, вул. Героїв Майдану 1/10. Як видно з будинкової книги та довідки від 11.10.2017 р. № 27988, у даній квартирі з 10.03.2017 р. зареєстрована відповідачка. Відповідно до акту від 08.06.2017 р., складеного майстром КП «Червонограджитлокомунсервіс» [PERSON], відповідач у даній квартирі не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Порушення свого права власності позивач обґрунтовує тим, що збереження реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає йому повноцінно нею користуватися та розпоряджатися; призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг. Викладене свідчить по обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

18.12.2018 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 2,4195 га., кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] залишився заповіт, за яким все майно спадкодавець заповіла позивачу. Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті заповідача, тому змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач - Кілківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Паращенко В.В., згідно якої Кілківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

18.12.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з серпня 2018 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Новокшанова». Ухвалою судді від 18.01.2019 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 13.02.2019 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що примирення не можливо. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved