Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування нерухомого майна - комплексу, який в цілому складається з адміністративних будівель літ. Д, С, щитової літ. Ж, огорожі №1,2,3, що розташований за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,4040 га та передачу його йому як власнику зазначеного майна з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] хоча і є добросовісним набувачем за відплатним договором, укладеним 31.08.2007 року з [PERSON] та [PERSON], але останні не мали права на його відчуження з урахуванням рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.05.2006 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу спірного майна між [PERSON] та ТОВ «Галактика» від 12.12.2003 року, за [PERSON] визнано право власності на спірне майно; рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.06.2007 року, яким визнано недійсним договір купівлі - продажу від 24.03.2004 року, за яким [PERSON] та [PERSON] набули права власності на нерухоме майно, вилучено у них це майно та передано [PERSON] як власнику; та постанови Вищого господарського суду України від 23.09.2008 року, якою скасовані рішення господарського суду Херсонської області від 07.02.2008 року та постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 13.06.2008 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу між [PERSON] та ТОВ «Галактика» від 12.12.2003 року, провадження за справою в цій частині позову припинено. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, з підстав, зазначених в позовній заяві, просила витребувати у [PERSON] комплекс, який в цілому складається з адміністративних будівель літ. А, загальною площею 331,8 кв. м, господарських будівель літ. Д, Е, щитової літ. Ж, огорожі №1,2,3, що розташований за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,4040 га та передати його [PERSON] згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Також зазначила, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого цивільного права згідно вимог ст.257 ЦК України. Про те, що [PERSON] та [PERSON] не мали право на відчуження нерухомого майна та про порушення свого права позивач довідався 18.10.2007 року з винесенням ухвали апеляційного суду Херсонської області 18.10.2007 року, згідно якої набрало законної сили рішення суду про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 24.03.2003 року, за яким [PERSON] та [PERSON] набули права власності, та 23.09.2008 року з винесенням постанови Вищого господарського суду України від 23.09.2008 року, якою скасовані судові рішення щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу між [PERSON] та ТОВ «Галактика» від 12.12.2003 року. У зв'язку зі зверненням до Комсомольського районного суду м. Херсона у листопаді 2007 року з позовом, частина якого була пред'явлена саме до [PERSON] щодо витребування майна з інших правових підстав, та розгляд цієї справи здійснювався до 20.12.2011 року, строк позовної давності з урахуванням приписів ч. 5 ст. 254, 264 ЦК України тривав до 22.12.2014 року. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи -ТОВ « Фінанс траст груп», яке є іпотекодержателем спірного майна, переданого в іпотеку в забезпечення виконання кредитних зобов'язань інших осіб, в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню шляхом віндикаційного позову за ч.1 ст.388 ЦК , оскільки на час відчуження майна 31.08.2007 року за договором купівлі-продажу право власності [PERSON] та [PERSON] на майно було підтверджено нотаріально посвідченим договором від 23.03.2004 року та вони мали волевиявлення на передачу права власності. Зазначена обставина підтверджена рішенням апеляційного суду від 20.12.2011, в якому спростовується факт відсутності правових підстав набуття права власності на майно за [PERSON] та [PERSON] та відмовлено в задоволені позову про витребування майна у [PERSON] з підстав, передбачених ст.1212 ЦК. Також зазначив, що позивач звернувся до суду за межами строку позовної давності, з урахуванням дати укладання договору купівлі-продажу 24.03.2004 року, за яким [PERSON] та [PERSON] стали власниками, та на дату звернення позивача до суду у листопаді 2007 року позивачем вже було пропущено строк, в межах якого він мін звернутися до суду з віндикаційним позовом. Початок перебігу строку починається від дня укладання правочину, згідно якого [PERSON], [PERSON] в послідуючому здійснили відчуження вказаного комплексу, про зазначений правочин позивач знав ще у квітні 2006 року. Представник третьої особи [PERSON] вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, зазначила, що строк позовної давності за захистом своїх інтересів позивач пропустив. Надала пояснення аналогічні поясненням представника третьої особи -ТОВ « Фінанс траст груп». Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися належним чином повідомлені про розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, інвентарної справи на майновий комплекс, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.12.2003 року між ТОВ « Галактика» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу майнового комплексу, який в цілому складається з адміністративної споруди літ. А, загальною площею 331,8 кв.м. , адміністративних будівель літ. Д, Є, щитової літ. Ж, огорожі №1,2,3, що розташований за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,4040 га, який був затверджений загальними зборами засновників ТОВ «Галактика». Рішенням Комсомольського райсуду м. Херсона від 05.05.2006 року за справою 2-989/06 було визнано дійсним договір купівлі продажу від 12.12.2003 року зазначеного майнового комплексу, укладений між ТОВ «Галактика» та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на зазначений комплекс, зобов'язано ХД БТІ внести в Єдиний реєстр власників на нерухоме майно [PERSON] як власника зазначеного комплексу. Зазначене рішення набрало законної сили 16.05.2006 року. 17.11.2006 року ХДБТІ відповідний запис внесено до Єдиного реєстру власників на нерухоме майно ( а.с.38-40,41том 2). 24.03.2004 року між Приватним підприємством «Альпіна» та [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеного вище комплексу, за яким останні стали його власниками. Вказаний договір був зареєстрований у реєстрі 29.03.2004 року. Рішенням господарського суду Херсонської області № 14/233-ПН-07 було визнано недійсним договір купівлі продажу комплексу від 12.12.2003 року, укладений між ТОВ «Галактика» та [PERSON], зобов'язано [PERSON] та ТОВ «Галактика» повернути все отримане за договором. Зазначене рішення набрало законної сили 13.06.2008 року винесенням постанови Запорізького апеляційного господарського суду. 04.04.2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в т.ч. до ПП « Альпіна», [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу комплексу від 24.03.2004 року та вилучення майна у відповідачів [PERSON], [PERSON], зазначивши, що дізнався про угоду в травні 2006 року, просив визнати договір недійсними, вилучити майно у відповідачів [PERSON], [PERSON] та передати йому як власнику цього майна. ( а.с.76-80 т.2). Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.06.2007 року за справою № 2-2158/07 задоволено вимоги [PERSON] щодо визнання договору недійсним, вилучення комплексу у [PERSON] та [PERSON] та передачу його [PERSON] Згідно ухвали апеляційного суду Херсонської області від 18.07.2008 року зазначене рішення залишено без змін та набрало законної сили ( а.с.11-12 том1). З урахуванням рішення господарського суду Херсонської області за справою №14/233-ПН-07 ,яке набрало законної сили 13.06.2008 року, [PERSON] та [PERSON] 31.08.2007 року отримали витяг про право власності на нерухоме майно з приміткою «для відчуження» ( а.с. 8 том1). 31.08.2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу комплексу. 17.09.2007 року [PERSON] видано витяг про реєстр права власності нерухоме майно ( а.с. 9-10 том1). 10.10.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено договори іпотеки, за якими майновий комплекс передано в іпотеку в забезпечення кредитних зобов'язань інших осіб. В подальшому за договорами про відступлення права за договорами іпотеки ТОВ « Фінанс траст груп» перейшли права вимоги за іпотечними договорами ( а.с.129-163 том1). 13.11.2007 року [PERSON] звернувся до Комсомольського суду м.Херсона з позовом про витребування майна у [PERSON], отриманого від [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі - продажу комплексу від 31.08.2007 року ( справа №2-2/11). Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2011 року відмовлено у задоволенні позову з зазначених позивачем підстав, передбачених ст.1212 ЦК України. Вказане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2012 року ( а.с. 14-17,21-24, том 2, а.с.178-179 том1). Постановою Вищого господарського суду України від 23.09.2008року скасовані останнє рішення господарського суду Херсонської області від 07.02.2008 року у справі 14/233- пн-07, яким визнано недійсним договір купівлі - продажу комплексу від 12.12.2003 року, укладеного між ТОВ «Галактика» та [PERSON] та зобов'язано [PERSON] та ТОВ «Галактика» повернути все отримане за договором, та постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 13.06.2008 року, згідно якої рішення у справі 14/233-пн-07 набрало законної сили, провадження за справою в частині визнання договору купівлі продажу недійсним,повернення майна припинено ( а.с.11-13 том1). Відповідно до інформаційної довідки з реєстру права власності на нерухоме майно від 21.09.2015 року вбачається, що власником спірного нерухомого майна - комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] ( а.с. 199 том1) Згідно вимог п.3 ст.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбано у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо воно вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Оскільки судом встановлено, що відповідач є добросовісним набувачем за відплатним договором, укладеним 31.08.2007 року з [PERSON] та [PERSON] , вони не могли з урахуванням рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.06.2006, яким визнано право власності на комплекс за [PERSON], рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.06.2007, яким визнано недійсним договір купівлі продажу від 24.03.2004 року, за яким [PERSON] та [PERSON] отримали право власності, та постанови ВГС України від 23.09.2008, згідно якої скасовані рішення щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу комплексу від 12.12.2003 року, укладеного між ТОВ Галактика та [PERSON], позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як належне позивачу на праві власності майно вибуло з його володіння поза його волею іншим шляхом, та зазначене майно підлягає витребуванню в добросовісного набувача [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до п.3 ст.1 ст.388 ЦК України. Доводи представників третіх осіб щодо подання позивачем позову поза межами строку позовної давності суд до уваги не приймає як безпідставні, оскільки право на звернення до суду за захистом своїх інтересів шляхом витребування майна у добросовісного набувача [PERSON] виникло після укладання договору купівлі продажу 31.07.2007 року. Згідно вимог ст. 257 ЦК тривалість загальної позовної давності-строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлена у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених стст.253-255 ЦК України. Частиною 1 ст. 251 ЦК України встановлено , що перебіг позовної давності починається коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох відповідачів, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частиною 3 ст.264 ЦК України встановлено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. У зв'язку з тим, що позивач у листопаді 2007 року звернувся до Комсомольського районного суду м. Херсона з позовом, т.ч. до [PERSON] про витребування майна з інших підстав, розгляд справи №2-2/11 відбувався до 20.12.2011 року, що вбачається з ухвали апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2011 року, строк позовної давності з урахуванням приписів ч. 5 ст. 254 та ст. 264 ЦК України тривав до 22.12.2014 року, а тому позов поданий в межах строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. Доводи представників третіх осіб, що [PERSON] та [PERSON] на час укладання угоди 31.08.2007 року мали право на відчуження спірного майна, не впливає на вирішення спору , оскільки судом при наведених обставинах встановлено, що належне позивачу на праві власності майно вибуло з його володіння поза його волею.

Outcome: approved