overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Яструбеньківської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON]. Спадщину прийняли позивачі. До спадкового майна належить житловий будинок [ADDRESS]. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за вказаною адресою, позивачі звернулися до [PERSON], виконуючого обов'язки державного нотаріуса Брусилівської державної нотаріальної контори, проте отримали відмову через відсутність правовстановлюючих документів на належний [PERSON] житловий будинок. Нотаріус порадив звернутися до суду про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Відповідно до державного акту на право власності на землю серія ЖТ-23 №001311, виданого 24 червня 1998 року Яструбеньківською сільською радою, [PERSON] рахується власником земельної ділянки, яка розташована на території с.Яструбенька Яструбеньківської сільської ради, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку - 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,3271 га. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, просили позов задовольнити і не відшкодовувати витрат по оплаті судового збору з відповідача Яструбеньківської сільської ради. Представник відповідача сільський голова с.Яструбенька Брусилівського району надіслав до суду повідомлення про можливість розгляду справи за відсутності представника Яструбеньківської сільської ради, в якому зазначив про визнання позову. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доданими до позовної заяви довідкою Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копіями свідоцтв про народження та копіями паспортів позивачів, копією технічного паспорта на житловий будинок, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією державного акту підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають правовідносини у сфері набуття права власності внаслідок спадкування за законом, які врегульовані ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1261, 1262, 1268, 1269, 1278 ЦК України, згідно з якими позивачі як спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину, мають право в рівних частках на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Суд вважає, що за таких обставин позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. Судові витрати по оплаті судового збору сплачені позивачами, які не бажають їх відшкодування з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 16 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 28. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив, що сімейні відносини були припинені фактично після укладення шлюбу, в зв'язку непорозуміннями, різницею характерів, що призвело до припинення відносин, він втратила до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про поділ майна між ним та дружиною немає, також, між ними досягнута згода щодо утримання дитини та місця її проживання, дитина проживає з ним, знаходиться на його утриманні. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнала, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 28, що підтверджується відповідним свідоцтвом.. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з батьком, між сторонами досягнути згода щодо місця проживання дитини та порядку утримання дитини, спору про поділ майна між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 1996 року по 2010 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі. Від подружніх відносин сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, відповідач відмовляється щомісячно в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Суд вважає можливим розглядати цю справу за відсутності відповідача, оскільки в матеріалах даної справи достатньо доказів для розгляду справи по суті з винесенням законного та обґрунтованого рішення. Суд, вислухавши позивача, за відсутності відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1996 року по 2010 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 6), виданого Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області за актовим записом № 1. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав щомісячно у добровільному порядку надавати кошти на забезпечення доньки [PERSON], яка знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є її батьком. Вказала, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 26 серпня 2014 року. Подружнє життя не склалося. На даний час чоловік проживає окремо від дружини та дочки. Дитина перебуває на утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дочку належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, однак на даний час розмір доходів позивачу не відомий, а тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітню дочку щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, просив стягнути аліменти згідно закону. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року по 26 серпня 2014 року, мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 5). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін в судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання доньки, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, на його утриманні не має непрацездатних дружини та батьків. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці в розмірі - по 600 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона проживає разом зі своєю онукою [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, а її мати померла [INFO]. На момент смерті вони проживали з позивачкою однією сім'єю. Відповідач [PERSON] до червня 2014 року включно надавав щомісячно матеріальну допомогу на утримання дитини. В кінці серпня 2014 року відповідач повідомив, що не має наміру в подальшому надавати кошти на утримання дитини та ставитиме питання про відібрання її у позивачки. Позивач просила ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ? частини на утримання дитини [PERSON] до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, беручи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] померла, [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 19.09.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав судові заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами повністю згоден. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що між відповідачем та позивачкою шлюб було розірвано 25 лютого 2014 року згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області (а.с.2). Від спільного подружнього життя у них народилися дочка - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про народження (а.с.3,4). Оскільки на даний час сім'я розпалася, неповнолітні діти проживають і знаходяться на утриманні матері, батько добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачка просить, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дітей. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітної плати й усіх доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її у часті. Наполягала на задоволенні позову. Відповідач до суду не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду, причини неявки не пояснив, заперечень проти позову не надав. Тому, суд зі згоди позивачки ухвалив розглянути справу без присутності відповідача з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали у справі, встановивши обставини та визначивши до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Так, встановлено, що з 09.08.1997 року позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від спільного життя мають двох дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та інших утриманців не має. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвами про народження дітей сина, в яких він записаний батьком (а.с.8-9). Дочки проживають разом з матір'ю, а відповідач обрав інше місце мешкання: [ADDRESS]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної дитини на період навчання у Харківському коледжі текстилю та дизайну в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на таке: відповідач є батьком їхньої спільної дитини. Зараз дочка [PERSON], [INFO], навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги на оплату гуртожитку, придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати не може сама забезпечити її вищевказаним. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечувала протии ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позов не надав, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 28.08.2001 року (а.с.3). Також встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.11). Остання, дійсно, є студенткою першого курсу Харківського коледжу текстилю та дизайну денної форми навчання, що вбачається з наданої довідки (а.с.4), і потребує матеріальної допомоги на оплату гуртожитку, придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати - позивачка - [PERSON] не може сама забезпечити її вищевказаним. Зважаючи на те, що відповідач не надав судові заперечень на позов та доказів про наявність чи відсутність інших утриманців, приховавши свій матеріальний стан та не вказавши стан свого здоров'я суд, згідно наданих стороною позивачки доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Такий обов'язок прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Вимоги позивачки грунтуються на законі,тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], на їх утримання відповідач коштів не надає. [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнав повністю і просив проводити розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 8 січня 1998 року, серії [NUMBER] від 10 квітня 2001 року та серії [NUMBER] від 7 травня 2010 року відповідач є батьком [PERSON] і [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved