Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

17 грудня 2020 року позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 5180,79 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між КП «Жилкомсервіс» як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади міста Харкова та відповідачем як власником та споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкових територій був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28 листопада 2006 року №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 та 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Однак відповідач свого обов`язку щодо проведення оплати за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належним чином не виконує, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 січня 2016 року до 01 листопада 2020 року у розмірі 5180,79 коп. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету ХМР №1186 від 20 грудня 2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Відповідач [PERSON] , є власником квартири та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Жилкомервіс» за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких. Між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 р. №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках (надалі - «Публічний договір»), що передбачено частиною 2 ст. 633 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 22 Публічного договору, договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однієї зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору чи необхідності його перегляду. Таким чином, Публічний договір є чинним на момент звернення до суду з даною позовною заявою, а співвласники багатоквартирних будинків, у тому числі за адресою: [ADDRESS] перебувають в договірних відносинах з Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» і зобов`язані здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до затверджених органами місцевого самоврядування тарифів. Згідно ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. З правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, вбачається, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] , який є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не виконує, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносить, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 січня 2016 року до 01 листопада 2020 року у розмірі 5180,79 коп. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається). Згідно ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, а доказів на спростування доводів позивача відповідачем до суду не подано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період 01 січня 2016 року до 01 листопада 2020 року у розмірі 5180,79 коп.. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved