Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

18.11.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що шлюб був помилковим з обох сторін, дітей сторони не мають. Сторони мають різні погляди на життя і тому не змогли побудувати сім`ю. Зрозуміли, що один одному не підходять, близько трьох років назад припинили спільне життя. За цей час не помирилися. Ніхто не намагався і не намагається миритися і поновлювати спільне життя. Сторони домовилися подати заяви про розірвання шлюбу, відповідач неодноразово обіцяла подати заяву, однак цього не зробила. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.11.2020 р. призначено судове засідання на 14.12.2020 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 14.12.2020 р. надано сторонам строк для примирення, зупинено провадження у справі до закінчення цього строку. 26.02.2021 р. до суду надійшло клопотання позивача про призначення справи до розгляду, з якого вбачається, що сторони не примирились. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 17.03.2021 р. поновлено провадження у справі, витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України відповідачем. Судове засідання призначено на 05.04.2021 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року повторно витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України відповідачем: [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Оголошено перерву в судовому засіданні до 21 квітня 2021 року. 21.02.2021 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-11140/0/15-21-Вих від 29.03.2021 р. [PERSON] , [INFO]. у пункті пропуску хутір Михайлівський 28.01.2017 р. у напрямку «виїзд» перетнула Державний кордон України. Відомості щодо перетину кордону у зворотному напрямку відсутні (а. с. 44). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє попереднє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та немає підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін. Суд також враховує наявність об`єктивної перешкоди для звернення з відповідними заявами до органів реєстрації актів цивільного стану, з огляду на те, що відповідач з 28.01.2017 р. на території України не перебуває, що також свідчить на користь доводів позивача про відсутність факту спільного проживання протягом тривалого часу. Відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви.

Outcome: approved