Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

18.08.2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 04 серпня 2020 року належить квартира [ADDRESS] . На момент продажу в квартирі значився зареєстрованим відповідач [PERSON] . Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні; у добровільному порядку зняти з реєстрації відповідача неможливо, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.11). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у тому числі, через оголошення на сайті суду (а.с.17-18). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3386; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 219016086 від 04.08.2020 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.5-6). З довідки № 934 від 10.08.2020 року, виданої ТОВ «Синергія-БТ», вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно Акту про фактичне проживання, складеного керівником комітету мікрорайону «Центр-1», вбачається, що з 2014 року по теперішній час [PERSON] у спірній квартирі не мешкає (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, самостійно покинув зазначену квартиру та перестав у ній мешкати. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірною квартирою перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved