Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року проживає в будинку своїх батьків, дитина проживає з нею з часу народження. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки та перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «опійна наркоманія», що носить хронічний характер. Відповідач відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії №98 у виді позбавлення волі за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 05 серпня 2014 року. Просила позов задовольнити. Судом призначено дистанційне судове провадження в режимі відеоконференції з Шепетівською виправною колонією №98, оскільки відповідач [PERSON] відбуває покарання у вказаній установі у виді позбавлення волі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який почав зловживати спиртними напоями, коли вона перебувала в стані вагітності, через що у них виникали сварки, і вона переїхала проживати до батьків. Після народження дитини, тривалий час не могла зареєструвати її народження у відділі РАГС, через ухилення відповідача. За весь час відповідач подарував дитині 2 плаття, коли їй виповнився один рік, в травні 2014 року переслав 1500 грн. аліментів. Більше дитиною не цікавився, грошей на її утримання не надавав. З 06 червня 2014 року він перебував під вартою, у зв'язку з вчиненням злочину, і їй стало відомо, що він страждає хронічною наркоманією та перебуває на відповідному обліку. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що намагався приймати участь у вихованні доньки, тричі приїжджав до колишньої дружини та доньки за місцем їх проживання, однак через складні стосунки з матір'ю дружини, не міг часто їх навідувати. Зазначив, що має заборгованість по аліментах, оскільки ніде не працював та не мав можливості сплачувати аліменти. Потім поїхав на роботу в Польщу, повернувшись перерахував позивачці гроші в сумі 1500 грн. Решту боргу не вдалося погасити, оскільки щодо нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що не приймає наркотиків, дуже любить свою дитину, не може для неї становити загрозу. Не має можливості приймати участь у вихованні доньки, оскільки відбуває покарання. Представник органу опіки та піклування Шепетівської райдержадміністрації Богуш Ю.С. підтримала письмовий висновок та не заперечила проти позбавлення відповідача батьківських прав, посилаючись на те, що він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Прокурор Бойко Т.В. вражає, що підстав для позбавлення батьківських прав не має, оскільки відповідач не може приймати участь у вихованні доньки, в зв'язку з відбуванням покарання у виді позбавлення волі. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.2 та п.4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини або ж є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно із статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до роз'яснень, даних в пунктах 16 та 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад - Грицівський ясла-садок центру розвитку дитини. З часу народження дитина проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] в смт. Гриців Шепетівського району у житловому будинку батьків позивачки. З серпня 2012 року сторони не проживають разом. 17 грудня 2013 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. З відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття та на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 17 грудня 2013 року, від 01 серпня 2013 року, виконавчим листом про стягнення аліментів. Судом встановлено, і ці обставини підтвердила в судовому засіданні позивачка [PERSON], що відповідач декілька разів відвідував доньку, подарував їй 2 плаття на день народження та перерахував кошти в сумі 1500 грн. Відповідач з 03 червня 2013 року перебуває під вартою. Відповідно до вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і йому призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2014 року [PERSON] скорочено наполовину невідбуту частину покарання станом на 19 квітня 2014 року. Суд визнає такими, що заслуговують на увагу пояснення відповідача про те, що бажає приймати участь у вихованні доньки та надавати кошти на її утримання, однак не має об'єктивної можливості. Викладене підтверджується ксерокопією закордонного паспорта відповідача, з якого слідує, що з 03 квітня 2014 року по 29 травня 2014 року, останній перебував Польщі, довідкою-розрахунком про розмір заборгованості по аліментах, з якої слідує, що в травні 2014 року було частково погашено борг в сумі 1500 грн. Згідно довідки ШВК № 98 на засудженого [PERSON], останній працевлаштований, за період з листопада 2014 року отримав заробітну плату в сумі 457,42 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка обґрунтовує свої вимоги про позбавлення батьківських прав також і тим, що відповідач є хронічним наркоманом. Згідно медичного висновку про стан здоров'я засудженого [PERSON], [PERSON] перебуває на обліку в Шепетівському наркокабінеті з 2013 року. Двічі лікувався у Хмельницькому ОНД в 2013 році з приводу наркоманії. Перед засудженням був оглянутий наркологом, яким виставлено діагноз: Наркоманія, стан залежності. Потребує лікування від наркоманії. Станом на час проведення огляду засуджений спокійний, критичний, орієнтований, зі слів наркотиків не вживає, при огляді слідів ін'єкцій не виявлено. Станом на 26 травня 2015 року [PERSON] страждає наркоманією в стадії ремісії (ремісія 11 місяців), лікування не потребує. Відповідно до положень ч.4 та 5 ст. 19 СК України у справах про позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У своєму висновку від 10 березня 2015 року орган опіки та піклування Шепетівської райдержадміністрації не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи, відбуває покарання у виді позбавлення волі та перебуває на обліку у лікаря-нарколога, з діагнозом опійна наркоманія. При вирішенні даного спору суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки він є неконкретним й у ньому не має чіткої відповіді щодо доцільності чи не доцільності позбавлення батька батьківських прав з врахуванням інтересів дитини, а також не з'ясовано чи мав батько об'єктивну можливість приймати участь у вихованні дитини. В судовому засіданні відповідач зазначив, що цікавиться життям доньки, писав листи колишній дружині, в яких запитував про її розвиток, просив надати фото дитини, однак не отримав відповідей на такі листи. Оцінюючи усі досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON], перебуваючи в місцях позбавлення волі, з об'єктивних причин не виконує батьківського обов'язку з виховання доньки, а так як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які не виконують батьківських обов'язків, підстав для позбавлення батьківських прав не вбачається, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed