Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

19.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця зазначає те, що її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 24.02.1973 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого вона взяла прізвище « [PERSON] ». 06.08.1998 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, після розірвання кого її було повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Проте, внаслідок того, що заявниця проживала на території Російської Федерації в м. Норильськ не мала можливості отримати паспорт громадянки України на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 11.12.1998 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого вона взяла прізвище « [PERSON] ». В подальшому 10.11.1999 року між заявницею [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Заявниця стверджує, що у зв`язку із цим, задля уникнення розбіжностей при реалізації нею в майбутньому особистих немайнових та майнових прав, вона не має іншої можливості як встановити факт належності їй правовстановлюючого документа в судовому порядку. На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме договору-купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS] укладеного 10.11.1999, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі №10197. Ухвалою судді від 24.11.2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка, села Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області, що підтверджується паспортними даними. Дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.01.1960 року. Згідно свідоцтва про одруження від 24.02.1973 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.08.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання якого заяниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження від 11.12.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого заяниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». 10.11.1999 року між заявницею [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] набула права власності на вказану квартиру. Таким чином зі змісту вказаних документів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] належить заявниці [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті , у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен: запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до змісту Листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 (п. 6 ч. 1 ст. 315 нова редакція) ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Виходячи з вище викладеного у суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме договору-купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS] укладеного 10.11.1999, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі №10197. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved