Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

17 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 32 728,87 грн., яка складається з боргу за виконані роботи по Договору в сумі 14 300 грн., пені за не сплачену суму заборгованості в розмірі 15 658,50 грн. та вартості придбаної за кошти позивача та встановленої відповідачу електричної витяжки в сумі 2 770, 37 грн., а також судових витрат. Позов мотивує тим, що відповідач заключив із ним договір на виготовлення, монтування та передачу у власність меблів - кухонного гарнітуру. Позивач виконав свої зобов`язання за договором та встановив меблі, тоді як відповідач відмовився провести повний розрахунок за виконані роботи. У зв`язку із чим [PERSON] змушений звернутись до суду. 21.04.2020 року по справі вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/10 частину будинку, належного відповідачу. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09.06.2020 року, ухвала залишена в силі. 23.04.2020 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 12.05.2020 року представником відповідача подано заяву про відкладення підготовчого засідання. 21.05.2020 року відповідачем надано відзив на позов, зазначає, що позивач ухилявся від закінчення робіт та підписання акту приймання-передачі, а тому обов`язок щодо оплати 100% вартості товару не настав. Щодо зазначеного розміру пені, відповідач вважає, що позивач здійснив розрахунок, який не відповідає вимогам закону. Відносно вимоги про стягнення вартості витяжки, також заперечує, оскільки витяжка не була встановлена на кухонний гарнітур. Вважає заявлений позов передчасним та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. 29.07.2020 року за клопотанням представника позивача по справі призначено будівельно-технічну експертизу та почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 08.09.2020 року від експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, провадження поновлено. 12.10.2020 року судом призначено будівельно-технічну експертизу та почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 30.11.2020 року надійшов висновок експерта №1.1-0159:20 від 25.11.2020 року за результатами почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підписи у договорі від 19.04.2019 року від імені [PERSON] виконані [PERSON] , а підписи від імені [PERSON] , виконані [PERSON] 03.12.2020 року провадження по справі поновлено. 25.01.2021 року справу призначено до слухання по суті. 25.01.2021 року провадження по справі зупинено до отримання висновку будівельно-технічної експертизи. 22.02.2021 року від експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку. 25.02.2021 року провадження по справі поновлено. 17.03.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення слухання справи. 15.04.2021 року призначено будівельно-технічну експертизу іншому експерту, провадження по справі зупинено. 30.07.2021 року надійшов висновок експерта №02/21-26 від 27.07.2021 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, за яким досліджуваний кухонний гарнітур в будинку по [ADDRESS] відповідає проєкту кухонного гарнітуру вказаному у додатку до договору від 19.04.2019 року та експлуатується відповідачем. Також кухонний гарнітур після його виготовлення та встановлення не перероблявся, змінено лише послідовність встановлення секцій Е та Ж, що не впливає на його використання за призначенням. 16.08.2021 року поновлено провадження по справі. 01.09.2021 року представником відповідача заявлено клопотання про відкладення слухання справи та виклик експерта для дачі пояснень. 11.10.2021 року за клопотанням представника позивача витребовувались докази по справі. 07.12.2021 року представником відповідача заявлено клопотання про відкладення слухання справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити із наведених підстав. Щодо клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи, заперечив, вважає його необґрунтованим, так як представником надавались пояснення по справі та за його клопотаннями вже неодноразово відкладались судові засідання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення слухання справи, в судовому засіданні від 11.11.2021 року надавав пояснення по справі, проти позову заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи та заявлені клопотання, суд вважає за можливе слухати справу за даної явки учасників процесу, на підставі зібраних доказів, оскільки представником відповідача вже надавались пояснення по справі, а також надано відзив на позов. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року між ПП [PERSON] (згідно договору Виконавець) та фізичною особою [PERSON] (згідно Договору Замовник), було укладено Договір №1904 на виготовлення, монтування та передачу у власність меблів - кухонного гарнітуру за адресою: [ADDRESS] . Копія договору додається. Згідно пункту 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виготовити, змонтувати та передати у власність Замовника Меблі. Замовник зобов`язується прийняти виріб та оплатити його на умовах, визначених цим договором. У відповідності до пункту 1.2 того ж Договору найменування та специфікація: кухня -Додаток №1 до договору виконання робіт №1904. Пунктом 2.4 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний оплатити виріб шляхом попередньої оплати в сумі 100% від дня підписання Договору до прийому-передачі, що також зазначається в акті прийому-передачі, які з моменту їх підписання є невід`ємною частиною Договору. Повна вартість виробу узгоджена сторонами у пункті 2.5 Договору та становить 62 300 грн. Попередня оплата склала відповідно до пункту 2.6 Договору 26 000 грн., які замовник сплатив під час підписання договору. Згідно пункту 2.7 заборгованість складає 36 300 грн. На виконання умов договору до завершення встановлення кухонного меблевого гарнітуру Замовник ще двічі сплатив кошти у сумі 14 000 та 8 000 грн. У пункті 2.8 того ж Договору Замовник зобов`язується оплатити виріб шляхом повної оплати (100%) до моменту початку встановлення даного виробу. За прострочення платежів Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю пеню у розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення. До 15 липня 2019 року Виконавець, не зважаючи на прострочення оплати згідно Договору, в повному обсязі виконав свої зобов`язання та встановив меблі, у той час як Замовник відмовився провести повний розрахунок за виконані та узгоджені з ним роботи. Отже, на час завершення монтажу меблів 15 липня 2019 року замовник заборгував 14 300 грн., які ним не сплачені по теперішній час, доказів іншого суду не надно. У відповідності до вимог статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Приписами статті 629 того ж кодексу передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно приписів ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. У відповідності до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладанні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду визначив, що доказування очевидності невиконання належним чином роботи за підрядним договором покладається виключно на замовника (ВС/КГС № 911/1570/18 від 19.12.2019) та зазначив що за нормами ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті); якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті); якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта). Як вбачається з матеріалів справи, замовник не вчиняв жодних дій пов`язаних із неналежним виконанням роботи, а позивач, не будучи згідним із відмовою відповідача оплатити виконану роботу, у день завершення виконання робіт 15 липня 2019 року звернувся до Зарічанського відділення поліції Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області з заявою, на яку отримав відповідь, що [PERSON] під час розгляду заяви працівникам поліції пояснив, що дійсно не сплатив повну суму, так як, на його думку, виконавець не виконав умов договору. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором в розмірі 14 300 грн. Позивач також зазначає про те, що ним за власні кошти на прохання [PERSON] була придбана та вмонтована в кухонний гарнітур витяжка, розрахунок за яку проведений також не був. У відповідності до Додатку до Договору витяжка надається Замовником і у вартість Договору не включається. А тому просить стягнути її вартість, що становить 2770,37 грн. Однак, в судовому засіданні не було встановлено ті обставин, що зазначена витяжка булла встановлена позивачем у кухонний гарнітур та експлуатується відповідачем, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем дані обставини не доведені, а тому суд вважає, що в цій частині позов не підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення 15 658,50 грн. пені, то суд зазначає про наступне. Так, у відповідності до п. 2.9 укладеного Договору за прострочення платежів Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю пеню у розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення та позивач надав розрахунок пені на суму 15 658,50 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Оскільки розмір пені перевищує розмір боргового зобов`язання, то суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір пені нарахованої за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором до 10 000 грн., а в решті відмовити. Таким чином, на підставі викладеного, із врахуванням тих обставин, що позивачем повністю виконано свої зобов`язання за договором від 19.04.2019 року, а відповідачем не здійснено в повному обсязі оплату послуг позивача, передбачених умовами договору, що було встановлено під час слухання справи, то суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково та слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 14 600 грн., 10 000 грн. пені та судові витрати, в решті відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed