Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

18 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Після уточнень в позові зазначено, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки площею 2,1956 га, кадастровий номер: 6321287000:02:000:0283 та площею 3,5300 га, кадастровий номер: 6321287000:02:000:0287 з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарства. 01 квітня 2007 року, між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» були укладені договори оренди землі, строком на 10 років, тобто по 01 квітня 2017 року. До договорів були укладені акти визначення мед земельних ділянок в натурі, акти прийому передачі земельних ділянок. Враховуючи, що дія договорів повинна була скінчитись в квітні 2017 року, [PERSON] звернувся до орендаря з проханням надати йому його договори. Отримавши їх, він виявив доповнення внесені іншими чорнилами, а саме: доповнений п. 10.1, зазначені розміри орендної плати за 2008 рік, 2012 рік, доданий п.27.1 договору про можливість внесення права оренди земельної ділянки до статутного фонду і відчуження іншими засобами. На відповідні зміни позивач не погоджувався. Крім того, в позові зазначено, що 17 грудня 2016 року, [PERSON] звернувся до орендаря ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» із проханням до початку посівної кампанії 2017 року здійснити усі необхідні дії спрямовані на здійснення процедури приймання-передачі земельних ділянок від орендаря, орендодавцю. 17 січня 2017 року, [PERSON] отримав відмову від вчинення дій по поверненню земельних ділянок із повідомленням, що договори зареєстровані 13 серпня 2012 року і відповідно строку їх дії розпочався саме з 13 серпня 2012 року. [PERSON] вважає, що державою встановлені строки для реєстрації договорів оренди землі, які становлять щонайбільше 20 днів, а тому строк дії договору розпочався саме в 2007 році. До того ж, відповідь відповідача була підписана не керівником юридичної особи. При підписанні договорів оренди земельних ділянок [PERSON] планував передачу земельних ділянок саме на 10 років, тобто до 2017 року з подальшою самостійною обробкою земельних ділянок, проте через дії відповідача останній позбавлений такої можливості. [PERSON] вимагає зобовязати ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» повернути йому вищезазначені земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що строк дії договорів оренди земельних ділянок, які були укладені 01 квітня 2007 року строком на 10 років вже вичерпався та земельні ділянки повинні бути повернути власнику. Відмова відповідача повернути земельні ділянки з тих підстав, що договори були зареєстровані лише в 2012 році, на думку сторони позивача, є неправомірною, оскільки [PERSON] передав землі в 2007 році та вважав, що отримає їх назад через 10 років, тобто в 2017 році, як про це зазначено в самих договорах. Також, як зазначила представник позивача, [PERSON] вважав, що договори будуть зареєстровані на протязі року, до того ж орендодавець не зобовязаний перевіряти чи були здані договори на реєстрацію. Крім того, представник позивача зазначила, що [PERSON] з пунктом 43 Договору, відповідно до якого договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, - був ознайомлений. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову та зазначили, що при укладенні договорів оренди землі сторони були ознайомлені з їх змістом, які в свою чергу відповідали типовому договору оренди землі встановленої Кабінетом Міністрів України. Договори містить положення, відповідно до яких, договори набирають чинності саме з моменту державної реєстрації, які відбулась 13 серпня 2012 року і саме з цього часу повинен рахуватись 10 річний строк. Вищезазначені договори були здані до Держземагентства на державну реєстрацію в 2008 році. Як зазначив [PERSON] з 2007 року [PERSON] отримував оренду плату, будь-яких заперечень не мав. Також представник відповідача зазначив, що оренда земель почалась після державної реєстрації договорів. [PERSON] було повідомлено про складність процедури реєстрації договорів, і будь-яких заперечень останній не висловлював. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №016597 [PERSON] на підставі розпорядження голови Валківської районної державної адміністрації №183 від 08.06.2004 року, належить земельна ділянка площею 5,7256 га, (3,5300 га, кадастровий номер: 6321287000:02:000:0287; 2,1956 га, кадастровий номер: 6321287000:02:000:0283), яка знаходиться на території Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22). \~ \~ \~ \~ Відповідно до договорів оренди землі від 01 квітня 2017 року, між [PERSON] та ТОВ «Агрокомлекс «Заповіт», укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок. Договори укладено на десять років. Крім того, договори зареєстровані 13 серпня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Валківському районі Харківської області №632120004002515 та №632120004001516.(а.с.9-10,23-24) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зі змісту висновків відділу земельних ресурсів у Валківському районі Харківської області №01-24/1175 та №01-24/1175 від 09.02.2008 року, матеріали вищезазначених договорів оренди землі відповідали діючому на той момент чинному законодавству, а тому надано згоду на їх державну реєстрацію.(а.с.14,27) Як витікає за змісту договорів, їхня державна реєстрація відбулась 13 серпня 2012 року. \~ \~ \~ \~ Згідно актів прийому-передачі від 01 квітня 2007 року, орендодавець [PERSON] передав, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» прийняв вищезазначені земельні ділянки.(а.с.15,28) \~ \~ \~ \~ Відповідно до заяв [PERSON] від 17.12.2016 року, останній звернувся до відповідача із заявами про необхідність здійснення заходів для здійснення процедури приймання-передачі (повернення) орендованої земельної ділянки орендодавцю.(а.с.16,31) \~ \~ \~ \~ Листами від 17 січня 2017 року, ТОВ «Агрокомплекс «Заповіт» відмовило позивачу в його проханні, оскільки термін дії договорів закінчується 13 серпня 2022 року.(а.с.18-20, 33-35) Представник позивача зазначила, що держава не може втручатися у договірні відносини, зокрема пов'язані із строком дії цього договору. Сторони визначили строк десять років, а тому дата державної реєстрації не може впливати на цю суттєву умову. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить, окрім іншого, з того, що волевиявленням орендодавця є також частина п. 43 Договорів оренди землі, де зазначено, що договори набувають чинності після їх державної реєстрації. Сторона позивача не надала суду будь-яких даних про незгоду орендодавця з цією частиною договору або відсутність можливості з'ясувати дату державної реєстрації договорів. Отже, суд вважає, що зазначені пояснення представника позивача, не є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом є Закон України «Про оренду землі» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин. За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі №6-422цс17, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Outcome: dismissed