Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

18 лютого 2001 року помер батько позивача [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,08 га розташовану на території Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала померлому на підставі державного акту серії ІІ-ЧР №006523 від 27 лютого 2002 року. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, так я так як проживав постійно з ним, вів разом з ним спільне господарство, поховав його та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, розпорядився речами та предметами домашнього вжитку. Крім того на час його смерті був неповнолітнім. Інших спадкоємців на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] немає. Позасудовим шляхом позивач не може оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову з проханням справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається із повідомлення управління держземагенства у Смілянському районі Черкаської області № 29-28-0.8-3193/2-15 від 5 серпня 2015 року, у Державному фонді документації із землеустрою Управління Держземагентства у Смілянському районі Черкаської області зберігається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР №006523 від 27 лютого 2002 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, на імя [PERSON], згідно з яким останньому належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована в адміністративних межах Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 3,08 га. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку отриманий, про що свідчить підпис про одержання. Вказане обєктивно підтверджується і наявною в матеріалах справи копією державного акту серії ІІ-ЧР №006523 від 27 лютого 2002 року. Із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори № 2830/01-16 від 25 листопада 2015 року, вбачається, що після смерті 18 лютого 2001 року [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття/відмову від спадщини ніхто не звертався спадкова справа не заводилась. У відповідності до ст. 549 ЦК України (редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На момент відкриття спадщини [PERSON] був неповнолітнім, а відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Разом з тим, як вбачається із листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 2642/01-16 від 4 листопада 2015 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи викладене та в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Приймаючи до уваги, що [PERSON] довів факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON], а саме зазначеного спадкового майна, суд відповідно до положень ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved