Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 205591,53 гривень, моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, вартість авто товарознавчого дослідження у розмірі 1500 гривень, вартість витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, вартість судового збору в розмірі 2006 гривень та 1378 гривень, а всього 232475,53 гривень. Мотивує вимоги тим, що 26 листопада 2015 року об 19 годин 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем MITSUBISHI PADJERO, номерний знак [NUMBER] в м.Одесі по вулиці Сабонєєв міст, 1 не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль TOYOTA CAMRY, номерний знак [NUMBER]. Постановою суду відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративних порушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Визначена вартість матеріальної шкоди, яка складає 205591,53 гривень. При цьому, просить стягнути вартість авторознавчого дослідження у розмірі 1500 гривень. Вважає, що наслідки ДТП, вчиненої з вини [PERSON], а також той факт, що він залишив місце пригоди, постали для неї, як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто, спричинили душевні страждання. Розмір заподіяних душевних страждань визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелось перенести та витрати, пов'язані з відновленням її психічного стану, відпочинком від всього, що сталось. Розмір заподіяної моральної шкоди вважає розумним та справедливим оцінити в 20000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелось перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу та стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. На неодноразові його звернення щодо добровільного відшкодування шкоди відповідач не реагує, що наносить їй додаткових страждань. Витрати, пов'язані з оформленням позовної заяви та подачею до суду, також підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача згідно з вимогами ст.ст. 86, 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивачка та ії представник надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю, надали згоду на заочний розгляд справи. Позивачка пояснила, що відповідач не відшкодував їй шкоду, а моральну шкоду обґрунтовує тим, що після того як сталося ДТП, померла її мати у віці 88 років, котра хвилювалась за неї. Відповідач в судове засідання незявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України, судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2015 року об 19 годин 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем MITSUBISHI PADJERO, номерний знак [NUMBER] в м.Одесі по вулиці Сабонєєв міст, 1 не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль TOYOTA CAMRY, номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне покарання у вигляді штрафу (справа № 522/136/16-п). Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 306 гривень (справа № 522/235/16-п). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Автомобіль TOYOTA CAMRY реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно висновку № 335/15 експертного автотовароведческого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, яка заподіяна [PERSON] власнику автомобілю TOYOTA CAMRY, номерний знак [NUMBER], 2012 року випуску, вартість матеріальної шкоди складає 205591,53 гривень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» надані роз'яснення, що розглядаючи позови про відшкодування школи, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При таких обставинах, суд вважає, що матеріальна шкода заподіяна позивачці в результаті ДТП підлягає відшкодуванню в розмірі 205591,53 гривень, в зв'язку з чим кошти підлягають стягненню з особи, яка винна в скоєні ДТП. Що стосується відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, то відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, з вимог зазначених норм матеріального права витікає, що неправомірними діями відповідача, пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) позивачу було завдано моральної шкоди, яка знаходиться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями відповідачів і яка підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи, оскільки завдання шкоди було внаслідок правопорушення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, є завищеним і підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевказане та на те, що ДТП сталася саме з вини відповідача, який порушив вимоги Правил дорожнього руху та через це було пошкоджено власність позивача, зокрема позивач втратила засіб пересування, що призвело до істотних вимушених змін у способі її життя, а також необхідністю витрачання часу для звернення за правовою допомогою та з позовом до суду, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд,

Outcome: partial