Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Орган опіки та піклування Світловодської міської ради про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, призначення його піклувальником над неповнолітнім онуком та стягнення аліментів з відповідача на його користь у розмірі ј частини від усіх доходів щомісячно. (а.с.2-3) В обґрунтуванні позову посилається на те, що він є рідним батьком відповідачки [PERSON] , [INFO] та відповідно дідусем по відношенню до дитини відповідача - [PERSON] , [INFO] . Інших дітей відповідач немає. Батько дитини невідомий, оскільки відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані зі слів матері, відповідно до вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З 2014 року дитина проживає лише з ним. З того ж часу відповідач перестала піклуватися про свого сина, зловживає алкоголем, ніде не працює, зайнялась влаштуванням особистого життя. З сином вона перестала спілкуватися, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, матеріально, навіть частково, не допомагає. Всіма цими питаннями щодо утримання та виховання дитини з 2014 року займається він один. В зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду з вимогою про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина, призначення його піклувальником над онуком та стягнення аліментів. Ухвалою від 28 липня 2020 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позов, призначено підготовче судове засідання. (а.с.16-17) Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подала. Ухвалою 19 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.56-57) Ухвалою від 31 березня 2021 року замінену неналежну третю особу Орган опіки та піклування Світловодської РДА, на належну - Орган опіки та піклування Світловодської міської ради. (а.с.75) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що дійсно відповідач приходить йому рідною донькою. Відповідач є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини йому невідомий. Після народження дитини, вони всі жили разом. В 2014 році [PERSON] знайшла якогось чоловіка на ім`я [PERSON] , з яким постійно вживала алкогольні напої. Оскільки, з часом йому набридли їх неналежна поведінка та постійне розпивання алкоголю в нічний час, він того чоловіка вигнав зі свого будинку. Відповідач пішла за ним слідом, покинувши і забувши про свого сина. З 2015 року по цей день, дитина проживає разом з ним та перебуває на його вихованні, утриманні. Стосунки з онуком у них добрі, довірливі. Місце знаходження доньки йому не відоме. Він має власний будинок в с.Талова Балка Світловодського району, тримає гусей, курей, огородину. Єдиним його доходом є пенсія, розміром 3850 грн. на місяць. Онук після 9 класу школи, навчається на І курсі Олександрійського професійного аграрного ліцею. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті суду. Оскільки, всі поштові повідомлення направлені за місцем реєстрації відповідача, повернулися на адресу суду з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходили. Представники третьої особи Потаніна О.П. , Колодяжна В.Д. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити. Суд, на підставі ст.161 Сімейного кодексу України, вислухав думку неповнолітньої дитини, сина відповідача - [PERSON] , [INFO] , який має повних 15 років, навчається на першому курсі Олександрійського професійного аграрного ліцею. Дитина пояснила, що усвідомлює і бажає, щоб його мати була позбавлена відносно нього батьківських прав, оскільки вона зловживає алкоголем, не з`являється і цікавиться ним та його життям. З 2015 року він проживає зі своїм дідусем [PERSON] , з яким має дуже гарні стосунки і не заперечує, що дідусь був його піклувальником. Заслухавши пояснення позивача, представників третьої особи, думку дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. До кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно довідки Озерської сільської ради Світловодського району №345 від 24 вересня 2020 року, [PERSON] має право користуватися житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без оформлення права власності. Пенсіонер, розмір його пенсії становить 3889 грн. 48 коп. на місяць. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 березня 1975 року, [PERSON] , [INFO] є донькою позивача [PERSON] . (а.с.9) Згідно копії повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Світловодським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 17 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7) Актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] містить відомості про батька, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Дитина за місцем навчання характеризується позитивно, де вказано, що виховується дідусем, який приділяє належну увагу вихованню онука. Стан здоров`я задовільний. (а.с.10) Згідно копії довідки про склад сім`ї [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входять [PERSON] - донька, та [PERSON] - онук. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Світловодської РДА від 13.11.2020 року щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації вважає, що можливо позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Доцільно призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . (а.с.47-48) Відповідно до положень Конвенції про права дитини та ЗУ «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Ст.12 того ж Закону зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в розумінні статті 6 Сімейного кодексу України є неповнолітньою дитиною. Відповідно до вимог ст.165 Сімейного кодексу України, позивач [PERSON] , який приходиться [PERSON] рідним дідусем, з яким вони фактично проживають вдвох з 2015 року, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав його матері. Встановлено, що [PERSON] життям свого єдиного сина не цікавиться з 2015 року, не забезпечує його гідним життям, необхідним одягом, взуттям, не приділяє уваги та сил щодо розвитку та зростання його як особистості, його навчанню, вихованню. Проживаючи окремо, за 6 років жодного разу не виявила навіть бажання поспілкуватися з дитиною, поводиться чужою людиною, життям дитини не цікавиться, зловживає алкоголем, тому суд вважає, що всі ці факти свідчать, що вона, як мати, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких підстав, суд приходить до висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до свого сина [PERSON] , і є всі підстави для того, щоб позбавити її батьківських прав відносно даної дитини, у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України. З наданих суду письмових доказів встановлено, що запис в графі «Батько», в актовому записі про народження [PERSON] внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Таким чином, з урахуванням вищевказаних фактів та висновком суду, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина, відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України, над дитиною [PERSON] , [INFO] має бути встановлене піклування. Враховуючи вимоги ст.244 Сімейного кодексу України, висновок Органу опіки та піклування Світловодської РДА від 13 листопада 2020 року, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] може бути піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , та здатний забезпечити належне утримання, виховання, розвиток та навчання дитини. В зв`язку з чим, вимога про призначення позивача піклувальником над онуком підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надала, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинна надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Враховуючи те, що відповідач з 2015 року, часу коли дитина проживає окремо від матері, разом з позивачем, не надає добровільно коштів на утримання сина [PERSON] , не забезпечує необхідним одягом, взуттям, канцелярським приладдям, ліками, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позов подано до суду 17 липня 2020 року, аліменти необхідно стягувати з вказаної дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, у вигляді оплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи те, що позивач згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду вимоги про стягнення аліментів є звільненим від сплати судового збору, вимоги судом в цій частині задоволено повністю, тому суд, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved