Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

18 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 103778 грн. 56 коп., стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 100 грн. 00 коп., судові витрати по справі у розмірі 1040 грн. 00 коп. просив покласти на відповідачів. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 03 грудня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики за яким, останній прийняв у власність 92509,00 грн., факт одержання грошей підтверджується розпискою, що була надана позивачу в момент передачі відповідачу суми позики, зазначену вище суму позики відповідач зобов'язався повернути позивачу в строк до 18.12.2010 року. Разом з цим, 04.12.2010 року між позивачем та [PERSON] на забезпечення виконань умов зазначеного договору позики, був укладений договір поруки. За умовами останнього, [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно перед позивачем за несвоєчасне виконання боржником зобов'язань за договором позики від 03.12.2010 року в розмірі 100 грн. 00 коп. Станом на час подання позову, відповідач суму позики не повернув, від виконання умов договору безпідставно ухиляється, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 03 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики за яким, останній прийняв у власність 92509 грн. 00 коп. (арк.с.11). Факт одержання грошей підтверджується розпискою від 04.12.2010 року, що була надана позивачу в момент передачі відповідачу суми позики, зазначену вище суму позики відповідач зобов'язався повернути позивачу в строк до 17.12.2010 року. 04.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] на забезпечення виконань умов договору позики від 03.12.2010 року, був укладений договір поруки (арк.с.12). За умовами останнього, [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно перед позивачем за несвоєчасне виконання боржником зобов'язань за договором позики від 03.12.2010 року в розмірі 100 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, обов'язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис боржника (позичальника). Згідно матеріалів справи, на адресу суду не надходило заперечень позивача з приводу власноручного написання ним розписки та підписання розписки особисто ним. Крім того, в силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обов'язок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника). Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця - позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобов'язання не припинено. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно даних Державного комітету статистики України, з грудня 2010 року по жовтень 2013 року індекс інфляції складав: у грудні 2010 року - 100,8; у січні 2011 року - 101,0; у лютому 2011 року - 100,9; у березні 2011 року - 101,4; у квітні 2011 року - 101,3; у травні 2011 року - 100,8; у червні 2011 року - 100,4; у липні 2011 року - 98,7; у серпні 2011 року - 99,6; у вересні 2011 року - 100,1; у жовтні 2011 року - 100,0; у листопаді 2011 року - 100,1;у грудні 2011 року - 100,2; у січні 2012 року - 100,2; у лютому 2012 року - 100,2; у березні 2012 року - 100,3; у квітні 2012 року - 100,0; у травні 2012 року - 99,7; у червні 2012 року - 99,7; у липні 2012 року - 99,8; у серпні 2012 року - 99,7; у вересні 2012 року - 100,1; у жовтні 2012 року - 100,0; у листопаді 2012 року - 99,9; у грудні 2012 року - 100,2; у січні 2013 року - 100,2; у лютому 2013 року - 99,9; у березні 2013 року - 100,0; у квітні 2013 року - 100,00; у травні 2013 року - 100,1; у червні 2013 року - 100,00; у липні 2013 року - 99,9; у серпні 2013 року - 99,3; у вересні 2013 року - 100,0; у жовтні 2013 року - 100,4. Таким чином, суму індексу інфляції необхідно вирахувати наступним чином: 92509,00 грн.х1,008х1,01х1,009х1,014х1,013х1,008х1,004х0,987х0,996х1 ,001х1,0х1,001х1,002х1,002х1,002х1,003х1,0х0,997х0,997х0,998х 0,997х1,001х1,0х0,999х1,002х1,002х0,999х1,0х1,0х1,001х1,0х0,9 99х0,993х1,0х1,004= 97106 грн. 09 коп. Отже, сума індексу інфляції становить: 97106 грн. 09 коп. - 92509 грн. 00 коп. = 4597 грн. 09 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 3422 грн. 83 коп., то відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3422 грн. 83 коп. Три відсотки річних необхідно вирахувати наступним чином: прострочення виплати боргу становить 34 місяці. Розмір 3% річних з простроченої суми за 24 місяці становить: (92509 грн. 00 коп. х 3% річних) + (92509 грн. 00 коп. х 3% річних) = 5550 грн. 54 коп. Розмір 3% річних за 10 місяців становить: 3% : 12 місяців = 0,25 % (за 1 місяць) х 10 місяці = 2,5%; отже: 92509 грн. 00 коп. х 2,5% = 2312 грн. 73 коп. Отже, три відсотки річних від простроченої суми за 34 місяці становить: 5550 грн. 54 коп. + 2312 грн. 73 коп. =7863 грн. 27 коп. Оскільки позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 7846 грн. 73 коп., то відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у сумі 7846 грн. 73 коп. Таким чином, загальна сума боргу становить: 92509 грн. 00 коп. (сума боргу) + 3422 грн. 83 коп. (сума індексу інфляції) + 7846 грн. 73 коп. (три відсотки річних від простроченої суми за 34 місяців) = 103778 грн. 56 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 04 грудня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого, останній зобов'язався відповідати солідарно перед позивачем за несвоєчасне виконання боржником зобов'язань за договором позики від 03.12.2010 року в розмірі 100 грн. 00 коп. (арк.с.12). Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання; договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель - обов'язками; у разі невиконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов'язується виконати борг боржника замість останнього; обов'язок поручителя полягає не лише у виконанні обов'язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов'язку боржником. У зв'язку із зазначеним, вважаю, що вимога позивача у частині солідного стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 100 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1040 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved