overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

18 лютого 2016 року ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк», згідно якого позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Однак при постановленні рішення в резулятивній частині судом не було вирішено питання про судові витрати по справі, а саме витрат за публікацію оголошення про виклик відповідача в пресі. В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися з невідомих суду причин. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що оскільки при постановленні рішення не вирішено питання про судові витрати за публікацію оголошення про виклик відповідача в пресі, тому вважає за необхідне, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути вказані судові витрати з відповідача Судді О.А. - 150,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 02.12.2014 із відповідача стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 13.11.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Від часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Вона працює, але в повному обсязі не може забезпечити дитину, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми 400,00 грн на ј частки від всіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної силди і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, позов\~підтримує повністю,\~відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02 грудня 2014 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на дочку [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 листопада 2014 року, дитина проживає з матірю. Відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді заступника завідувача складу у ТОВ «ЛАБР». Виконавчий лист перебуває на виконанні у Березанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. \~Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими\~ самими\~ сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. \~ \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне стягнути із відповідача у дохід держави 50 відсотків судового збору у розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 13 вересня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 10). Відповідач у підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2014 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 151969 (а.с. 8). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 308959 (а.с. 9). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до Очаківської міської ради. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що останній на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Співвласницею іншої частки квартири була [PERSON] , яка померла [INFO] . Вирішивши після смерті останньої проживати у власній квартирі, позивачка виявила, що невідомі особи змінили замки на вхідних дверях, що унеможливлює її користування власним майном. Посилаючись на викладене, просив усунути перешкоди у користуванні позивачкою вказаною квартирою шляхом її вселення. Ухвалою від 04 липня 2019 року неналежного відповідача у цій справі було замінено належним - [PERSON] .. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачки, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, законний представник неповнолітньої відповідачки вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36389878 від 16 квітня 2015 року (а. с. 7, 8), позивачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи, що її було заведено після смерті іншої співвласниці спірної квартири [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємицею останньої є відповідачка [PERSON] .. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 цього кодексу передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням представника останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до МКП «Управління житлово-комунального господарства» в якій просив стягнути з відповідача в його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 43667,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він згідно договору від 02.01.2018 перебуває у трудових відносинах з відповідачем на посаді юриста. Відповідач у встановлені законом строки не виплачує йому заробітну плату та заборгованість станом на 31.12.2018 становить 43667,00 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду із вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON]до суду не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача МКП УЖКГ до суду не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про слухання справи без участі представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так в судовому засіданні було встановлено що з січня 2018 року по січень 2019 року, відповідач не виплачує заробітну плату та станом на 01 січня 2019 року заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 43 667 грн., що підтверджується довідкою, виданою 28.01.2019 №3 (а.с. 4) Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом було встановлено, та що не заперечувалось сторонами у справі, позивачу не було проведено розрахунку та не була виплачена належна йому заробітна плата. Як вбачається з довідки №3 від 28.01.2019, складена начальником МПК УЖКГ [PERSON], наявною є заборгованість по заробітній платі у розмірі 43667,00 грн.(а.с.4) Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 43667,00 грн., є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Одночасно,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та померлим 12 грудня 2009 року [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що померлий є її рідним дядьком, але встановити факт родинних відносин немає можливості іншим шляхом через відсутність свідоцтва про народження померлого дядька, що позбавляє її можливості отримати спадщину. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про відсутність заперечень. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження (а.с.8), [PERSON] народилась 18 лютого 1989 року, її батьками є : [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ІІІ-ЕЛ № 250936. \~ \~ \~ \~ У відповідності до свідоцтва про народження (а.с. 9), батько заявника [PERSON] народився 16 жовтня 1947 року і його батьками є : [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ІV№ 239786. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народився 03 жовтня 1956 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). [PERSON] помер 18.02.2008 року, про що 20.02.2008 року Виконкомом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 08 (а.с.6). Після померлого 18 лютого 2008 року [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем є [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори в установленому законом порядку та прийняла спадщину. [PERSON] помер 12.12.2009 року, про що 14.12.2009 року Виконкомом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 29. (а.с.17) За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого 12 грудня 2009 року [PERSON] не заводилась, заповіт не складався. Згідно довідки виконкому [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 5-128 від 28.02.2019 року, [PERSON] на день смерті 12.12.2009 року проживав та був зареєстрований за адресою : [INFO] один. (а.с.26) \~ \~ \~ \~Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини обєктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та померлого [PERSON]. \~ \~ \~ \~Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом спадкування. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач згідно уточнень просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 15 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, ведення справ у сім'ї, що сприяло постійним непорозумінням та сваркам. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання доньок, а тому просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримала та просила його задоволити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 15 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народилось дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (копії на а.с. 7,8). Як вбачається з довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради № 17-30/59 від 08.01.2019 року (а.с.9), [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з нею зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON]. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

18 лютого 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], що зареєстрований 28 квітня 2006 року. В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного майже чотири роки. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], тому позбавлені можливості розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав, просив здійснити розгляд справи за його відсутності. З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст.200, 206, 207 ЦПК - у зв'язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2006 року (а.с. 9). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Проте, як вказує позивач у своїй позовній заяві, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин, що також слідує із заяви відповідача. Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру на примирення не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved