Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення повноліття дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року. На даний час шлюб не розірвано, проте вона вже звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Крім того, вони фактично не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання в останній рік між ними постійно виникали сварки. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Вона змушена самостійно нести усі витрати, пов`язані з утриманням синів, хоча відповідач працює, має постійний заробіток та має можливість сплачувати аліменти. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від якої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду рекомендованою поштою із повідомленням за адресою його проживання, які він отримував, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280,281 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області № 265/2610/19 від 26 червня 2019 року, що набрало законної сили 26 липня 2019 року, яке було надано позивачем суду в процесі розгляду справи. Згідно свідоцтва про народження, виданого 31 липня 2009 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 698. Батьками зазначені: батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 08 лютого 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 108. Батьками зазначені: батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] . Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання матері/батька з дитиною № 03-147-0767 від 09 квітня 2019 року, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані разом із матір`ю, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ст. 27 Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства`від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІвизначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зіст. 180 Сімейного кодексу України(даліСК України), батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а відшукуваний позивачем розмір аліментів на двох дітей є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (18 квітня 2019 року) і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved