Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

18.01.2021р. із вказаним цивільним позовом до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] , в якому просить: 1) визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця села Островське Первомайського району Автономної Республіки Крим, батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши компетентний відділ ДРАЦС внести відповідні зміни в Актовий запис про народження дитини № 149, складений 03.08.2011р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, де залишити прізвище, ім`я, дату та місце народження дитини без змін; в графі «відомості про матір» залишити без змін; в графі «відомості про батька» записати [PERSON] , та видати нове свідоцтво про народження дитини; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Островське Первомайського району Автономної Республіки Крим, на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття; 3) стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Островське Первомайського району Автономної Республіки Крим, на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування цих вимог зазначила, що у 2009 році познайомилась з [PERSON] , з яким склались дружні відносини, які вподальшому переросли у близькі. З кінця 2010 року вони стали проживати разом за місцем проживання її батьків, як подружжя. Під час спільного проживання, у них народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження якої, відомості про батька внесено на підставі ч.1 ст.135 СК України, оскільки на момент народження доньки, відповідач тимчасово виїхав на заробітки до Автономної Республіки Крим. На даний час, їх спільна дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо останньої, а тому вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просила справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.08.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, що [INFO] в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 03.08.2011р. зроблено відповідний актовий запис за № 149. Відомості про батька дитини записано відповідно до частини першої статті 135 СК України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00029556338, виданий 12.02.2021р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі\~ст.121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами\~СК України. Відповідно до\~ст.125 СК України,\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно\~ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж\~Постанови\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою\~Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями\~ст.134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126,\~127 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Статтями 180 та 181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4\~ст.206 ЦПК України). За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач [PERSON] при зверненні до суду за позовну вимогу про визнання батьківства сплатила судовий збір у розмірі 908,00грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1979660281.1, виданою 17.01.2021р. Калинівським відділенням Вінницької філії АТ «КБ «ПриватБанк». Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 908,00грн. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що згідно Договору про надання правової допомоги № 01 від 18.01.2021р. позивач [PERSON] сплатила адвокату Тарасюк О.М. за правнику допомогу 2000,00грн., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера № 01 від 18.01.2021р., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Виходячи зі змісту вказаного положення закону, з відповідача в дохід держави за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 908,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved