overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з 15.08.1998 року, а 04.10.2008 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Сєдовської селищної ради Новоазовського району Донецької області. Від сумісного життя вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 17.09.2013 року шлюб між ними розірвано, з цього часу вони однією сім'єю не проживають. Відповідач на даний час батьківські обов'язки по вихованню та утриманню доньки не виконує, хоча працює, іншим особам аліменти не сплачує, утриманців не має, тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітної плати відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, , не заперечував проти їх задоволення (а.с.25). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.10.2008 року виконкомом Сєдовської селищної ради Новоазовського району Донецької області, та від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Сєдовської селищної ради (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме - його матеріальне становище, те, що відповідач інших аліментних обов'язків не має, та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 229,40 гривень Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) щомісяця,у зв*язку з продовженням нею навчання, з дня подання позову і до закінчення нею навчання . Справу було призначено слуханням на 04.02.2014 року. В судовому засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах з підстав викладених нею у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був попереджений належним чином про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки він суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, у зв*язку з чим ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за відсутністю відповідача в порядку її заочного розгляду. Суд, заслухавши позивача та дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі , бо в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєї повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а. с.4,7-8), яка навчається на денному відділенні за контрактом в Краснолиманському медичному коледжі Донецького НМУ ім.Горького з терміном навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року (а.с.6,10), позивач не є підприємцем, мешкає окремо від батька з матір*ю, яка отримує заробітну плату в розмірі 1400,00 гривень на місяць (а.с.5,9,12-13). Відповідач допомоги своєй дочці, яка продовжує навчання, не надає, мешкає окремо ( а.с.11,16). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України ,якщо повнолітня дочка,син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23 років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином , суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменті своїй дитині яка подовжує навчання в частці від заробітку, оскільки він працює та має постійний дохід. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів , суд вважає , що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину,яка продовжує навчання у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) щомісяця, бо неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки . Крім того згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 30.12.1983 року (актовий запис № 2009) бюро запису актів громадянського стану виконкому Металургійної районної ради депутатів трудящих м. Челябінськ. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.12.1983 року (актовий запис № 2009) бюро запису актів громадянського стану виконкому Металургійної районної ради депутатів трудящих м. Челябінськ. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сім'я розпалась, сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, шлюб зареєстрований 30.12.1983 року (актовий запис № 2009) бюро запису актів громадянського стану виконкому Металургійної районної ради депутатів трудящих м. Челябінськ між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 20.06.1998 року, від якого мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Дітей просить залишити на вихованні з нею. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1998 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що шлюбних відносин вони не підтримують, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дітей суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

18.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] з тих підстав, що відповідачка зареєстрована у вищевказаному будинку, однак з травня 2012 року в ньому не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідачки у квартирі не має. Вказала, що місце проживання відповідачки їй не відомо. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення у ЗМІ. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору дарування № 302 від 05.02.2009 року позивачу [PERSON] належить будинок [ADDRESS], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданим МКП «Маріупольське БТІ» № 21782796 від 05.02.2009 року /а.с. 6/ Згідно акту, складеного КСН «Правий берег» від 29.10.2013 року [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS], але фактично з травня 2012 року в ній не проживає /а.с. 10/. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Таким чином, суд вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], оскільки понад шість місяців там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

18.11.2014р. [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Краматорської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS]. За життя мати не залишила заповіту. У встановлений законом строк вона не прийняла спадщину, в зв'язку із тим, що м. Краматорськ Донецької області стало зоною АТО, та в цьому місті проходили бойові дії, і вона була змушена виїхати до свого брата в м. Запоріжжя. Просить продовжити їй строк для прийняття спадщини, що осталось після смерті матері [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом (далі за текстом ЦК України). Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить будинок [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає доведеними доводи [PERSON], що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини й вважає за можливе продовжити їй строк для прийняття спадщини, на три місяці, від дня вступу рішення в законну силу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

18.11.2014 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 16). Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справ у його відсутності (а.с. 25). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходилися у шлюбі з 10.09.2005 р. до 11.07.2013 р. (а.с. 7-8), мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9), який мешкає з позивачкою (а.с. 10). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 25). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

18.11.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем шлюб зареєстровано 18.02.2006 р.. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього обов'язку. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 18.11.2014 р., і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

18.11.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з теперішнього часу. Діти знаходяться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до досягнення найстаршою донькою трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2007 року, від якого згідно свідоцтв про народження мають двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та батьком дітей вказано відповідача [PERSON] Родинні відносини припинені з теперішнього часу, відповідно до довідки з місця проживання діти проживають разом з матір'ю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

18.11.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з вересня 2014 року. Донька знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2014 року, від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано відповідача [PERSON] Родинні відносини припинені з вересня 2014 року, відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом з матір'ю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved