Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

19.12.2018 року [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини від померлого [INFO] чоловіка [PERSON] та визнати право власності за позивачем на спадкове майно, а саме об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишився житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га, в якому [PERSON] разом зі своєю сім'єю проживав з 1987 року, однак позивачу невідомо чи виготовлявся технічний паспорт на вказаний будинок. Померлим, [PERSON], заповіт складено не було. Позивач, не заявляла відмови від спадщини, крім того, вона постійно проживала з [PERSON] у вказаному будинку з 21.07.1987 року і зараз там проживає. Таким чином, позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як її чоловік при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтва про право власності на нього. Позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом після смерті чоловіка на вищевказаний житловий будинок. Однак, своєю постановою від 21.02.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не було підтверджено жодним із представлених документів, інформація в Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня, а також відсутній архівний запис у КП Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації». Таким чином, позивач набувши право на спадкове майно, набула на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на сьогоднішній день відсутнє будь-яке рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 20.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Семенівської сільської ради Обухівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23.02.1968 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 5. За життя [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], з 14.04.1979 року по день смерті. За даною адресою проживав з дружиною [PERSON], яка зареєстрована та проживає з 21.07.1987 року по даний час, що підтверджується копією довідки Семенівської сільської ради № 260 від 26.07.2016 року. 12.05.2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» № 838 від 17.10.2016 року, станом на 29.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на праві власності нерухомого майна не зареєстровано. 22.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], на що їй постановою було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не було підтверджено жодним із представлених документів, інформація в Реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня, а також відсутній архівний запис у КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації». Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними підстави для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] від померлого [INFO] чоловіка [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved