Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

19.06.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого збільшувались у процесі розгляду справи і в якому позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, просить стягнути з відповідача: 970326 грн. - основного боргу за договором позики, що за курсом, встановленим Національним банком України на 05.10.2015 року, є еквівалентом: 45900 доларам США за період з 02.08.2013 року по 02.10.2015 року; 204052 грн. 15 коп. - процентів від суми позики, що за курсом, встановленим Національним банком України на 05.10.2015 року, є еквівалентом: 9652,42 доларів США та 3654 грн. - судового збору. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення, додатково пояснивши, що позивач просить про стягнення лише частини неповернутої позики, визначеної станом на 05.10.2015 року та процентів на цю частину неповернутої позики, визначеної станом на 05.10.2015 року. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місце своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що у матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до оглянутих в судовому засіданні оригіналів розписки від 25.06.2012 року і доданого до неї графіку від 25.06.2012 року, копії яких, є в матеріалах справи, відповідач позичив у позивача: 63000 доларів США, які відповідач зобов'язався повертати щомісячними платежами відповідно до графіка, починаючи з 1 - 2 числа серпня місяця 2013 року і повернути до 02.08.2016 року. При цьому, суму щомісячного платежу відповідач зобов'язався сплачувати 1 - 2 числа кожного місяця. Як вказує в своєму позові позивач, а його представник у своїх поясненнях, наданих у судовому засіданні, відповідач своїх зобов'язань, щодо повернення позики щомісячними платежами, не виконує. Як вбачається з доданого до розписки від 25.06.2012 року графіку від 25.06.2012 року, сума щомісячного платежу, яку зобов'язався сплачувати відповідач у погашення суми позики, становить: 1700 доларів США, а в вересні 2016 року, сума щомісячного платежу становить: 100 доларів США. Станом на 02.10.2015 року, сума неповернутої щомісячними платежами частини позики, становить: 1700 доларів США х 27 місяців = 45900 доларів США. Станом на 05.10.2015 року, грошова сума: 45900 доларів США за встановленим НБУ курсом, еквівалентна: 970326 грн.. Відповідно наданого позивачем та здійсненого відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розрахунку розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ за період з 02.08.2013 року по 05.10.2015 року від частини неповернутої позики в сумі: 45900 доларів США, який перевірений судом і який ніким спростовувався, сума процентів за вказаний період, становить: 204052 грн. 15 коп., що за курсом, встановленим НБУ на 05.10.2015 року, є еквівалентом: 9652,42 доларів США. Відповідно до положень ст. ст. 611 ч. 1 п. 1, 625, 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050, 1051 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове повернення позивачу частини позичених грошових коштів, про стягнення яких у позові просить позивач, або доказів того, що договір позики був укладений ним під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості його представника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Зазначене дає правові підстави для висновку, що відповідачем по відношенню до позивача, порушені вищевказані норми права. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки, підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити в своєму рішенні, що оригінали, як розписки від 25.06.2012 року, так і доданого до розписки графіку від 25.06.2012 року, були судом оглянуті в судовому засіданні, однак, до матеріалів даної справи не долучались, оскільки на час вирішення даного спору, позивач заявляв позовні вимоги про стягнення лише частини позики, а не всієї суми позики і долучення до матеріалів даної справи, оригіналів, як розписки від 25.06.2012 року, так і доданого до розписки графіку від 25.06.2012 року, може призвести до позбавлення позивача можливості, вимагати іншу частину неповернутої позики, строк повернення якої, ще не настав.

Outcome: approved