Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

19.05.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому і народився він, [PERSON], [INFO]. Шлюб вони розірвали в установленому порядку у 2008 році, після чого стали проживати окремо один від одного. Після досягнення ним повноліття, він продовжує своє навчання та навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара. Строк його навчання в ДНУ закінчується 30.06.2019 року. Навчання у зазначеному вище навчальному закладі потребує додаткових витрат на учбовий процес, оплату харчування, оплату гуртожитку, забезпечення одягом, зошитів. Тобто є очевидним, що в зв'язку з навчанням, він потребує від свого батька, відповідача по справі, щомісячної матеріальної допомоги на своє утримання у вигляді аліментів, так як тих коштів, що надає йому мати, [PERSON], третя особа у справі, не вистачає. Оскільки відповідач є працездатним (працює на підприємстві «Вільногірське скло») та отримує щомісячно заробітну плату, він вважає, що він має можливість надавати йому матеріальну допомогу, в зв'язку з його навчанням, та сплачувати на його користь аліменти на його утримання до закінчення навчання. Стан здоров'я відповідача також дозволяє утримувати з нього аліменти. У відповідача неповнолітніх дітей немає, за виконавчими листами він аліментів або інших обов'язкових виплат на будь-чию користь не сплачує. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх. Тобто надання такої допомоги на його утримання в зв'язку з навчанням з боку відповідача, є його обов'язком, який встановлено чинним законодавством України. Будь-яких інших причин і обставин, які б звільняли відповідача від його обов'язку щодо утримання Сина в зв'язку з навчанням у ДНУ, на цей час не існує. На підставі зазначеного вище та відповідно до вимог ст. 181, 182, 199 СК України, позивач прохає: стягнути з відповідача на його користь аліменти, в зв'язку з його навчанням у зазначеному вище навчальному закладі, до закінчення навчання або до досягнення ним 23-річного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісяця. В судове засідання позивач та третя особа не зявилися та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач також в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судового виклику відповідачу 08.07.2015 р. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію паспорту громадянина України, [PERSON], 29.04.1997 р. н.; довідку Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара від 01.04.2015 р. № 236, згідно якої [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення факультету фізики, електроніки та компютерних систем; копію свідоцтва про народження 29.04.1997 р. [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 27.05.2015 р., згідно якої [PERSON], 25.08.1974 р. н., зареєстрований за місцем проживання в [INFO]; довідку про доходи [PERSON], згідно якої він отримував стипендію за період з вересня 2014 р. по квітень 2015 р. на загальну суму 2980.59 грн.; довідку про доходи [PERSON] за період з січня по червень 2015 р. в виді заробітної плати на загальну суму 20715.80 грн.; копі. аркушів паспорта громадянки України [PERSON], - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку,

Outcome: approved