Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.04.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з листопада 2016 року по лютий 2018 рік включно у розмірі 94915,74 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову посилається на те, що з 07.09.1977 він працює у ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» на посаді головного інженера. Вказав, що з жовтня 2016 року він не отримував заробітну плату, внасоілок чого у підприємства утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 894915,17 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.02.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт», будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань від нього не надходило, відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~При цьому суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача належним чином користуватися своїми процесуальними правами та виконувати свої процесуальні обов`язки. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач не надав до суду клопотань про відкладення, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішив розглядати справу, досліджуючи докази, які були своєчасно долучені позивачем. \~ \~ \~ \~При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст. 5 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах із ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт», працює на посаді головного інженера. \~ \~ \~ \~Згідно наданих позивачем розрахунків нарахування заробітної плати заборгованість Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» станом на 01.03.2018 по заробітній платі позивача складає 94915,74 грн. \~ \~ \~ \~Суми нарахувань заробітної плати [PERSON] , зазначених в наданих ним розрахункових листах, підтверджуються відомостями з Пенсійного фонду України у формі ОК-5 облікової картки відносно [PERSON] . \~ \~ \~ \~Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши зміст частини 2 статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат. \~ \~ \~ \~Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. \~ \~ \~ \~Таким чином, належними, допустимими та достатніми доказами не були спростовані доводи позивача щодо заборгованості із заробітної плати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 94915,74 грн. підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь позивача заробітну плату в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved