Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

19.09.2017 року до провадження суду з боку позивачки [PERSON] подано зазначений позов, заявлений до [PERSON] «про поділ майна подружжя», яким позивачка просить: поділити спільне майно подружжя, яка є обєктом спільної сумісної власності наступним чином: - залишити за [PERSON] власність квартиру № 68, розташовану у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, загальною площею 31,5 кв.м, ринковою вартістю 80500 (вісімдесят тисяч пятсот) гривень 00 копійок; - залишити за [PERSON] власність автомобіль OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], кузов WOL0AHM75C2119150, 2012 року випуску, ринковою вартістю 269197 (двісті шістдесят девять тисяч сто девяносто сім) гривень 80 копійок; - присудити на користь [PERSON] різницю між вартістю квартири № 68, розташованої у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, та автомобіль OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], кузов WOL0AHM75C2119150, 2012 року випуску, у сумі 189147 (сто вісімдесят девять тисяч сто сорок сім) гривень 80 копійок. В обґрунтування позивачем зазначено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 19.09.1998 року по 04.12.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого придбали майно, а саме квартиру № 68, розташовану у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, яка була оформлена за договором купівлі-продажу на позивачку, та автомобіль OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], кузов WOL0AHM75C2119150, 2012 року випуску, який був оформлений на відповідача. Враховуючи вимог ст.. 70,71 СК України, не можливості самостійно вирішити це питання в досудовому порядку, позивачка звернулася із даним позовом до суду. Вартість майна визначена за результатами проведеної оцінки та є відповідної до ринкової вартості, а тому просить задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач до судового засідання подав заперечення, не оспорюючи що заявлене спірне майно дійсно є спільним сумісним майном подружжя, яке було придбане під час шлюбу сторін. Але не погоджується із проведеною оцінкою та визначеною вартістю майна, просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та суду пояснив, що за подружнє життя сторони придбали спірне майно, при цьому кожна сторона на період придбання спірного майна мала самостійні доходи, а тому відсутній спір щодо рівності часток подружжя у придбаному майні. Автомобілем завжди користувався відповідач [PERSON], який також оформлений на імя відповідача, а тому доцільним є залишення автомобіля як власність відповідача. В той же час, квартира купувалася для сімї, в тому числі для позивачки та дітей. На теперішній час, [PERSON] проживаючи з донькою [PERSON], 03.06.2005 року, вимушена проживати на лівобережній частині міста у квартирі своїх батьків, хоча дитина навчається у гімназії № 11, яка знаходиться у правобережній частині міста, та біля квартири № 68, що розташована у будинку № 25 по вул. Магнітогорській у м. Камянське. Також, зазначена квартира є однокімнатною, а тому не підлягає поділу, та оформлена за договором купівлі-продажу саме на позивачку. А тому враховуючи вимоги ст.. 70, 71 СК України, зазначена квартира повинна бути залишена позивачці. Різниця у вартості неподільного майна автомобіля та квартири підлягає стягненню згідно до частки позивачки у спірному майні, що відповідає ? на її користь з відповідача. Представник відповідача [PERSON] підтримав заперечення на позов надані відповідачем [PERSON], та суду пояснив, що сторони намагалися в досудовому порядку вирішити ці питання, але не досягли згоди між собою. Дійсно автомобіль та квартира, які є предметом спору є спільною сумісною власністю подружжя Карпук, які придбали їх під час подружнього життя. Також не оспорює що на час придбання спірного майна, як позивачка так і відповідач мали власні доходи. Після розірвання шлюбу, автомобіль залишився у користуванні відповідача, а спірна квартира здана відповідачем у оренду, і позивачка нею не користується. Вважає відсутнім підстави для збільшення частки позивачки, в сторону збільшення, так як відповідач безпосередньо приймає участь в утриманні та забезпеченні двох дітей від шлюбу, а саме сина [PERSON] та доньки [PERSON]. Сторона відповідача не погоджується з визначеною вартістю спірного майна, вважає неможливим надання саме таких висновків з оцінки, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Свідки на стороні відповідача заявлені для допиту під час судового розгляду пояснили суду наступне: Свідок [PERSON] зазначив, що він є старшою дитиною подружжя Карпук, які також ще мають доньку [PERSON], яка наразі проживає із матірю на лівобережній частині міста. Він навчається в учбовому закладі та мешкає у м. Одеса. Він та батько зареєстровані у [INFO], де проживає його бабуся мати батька. Він ображений на батьків за не оформлення спірної квартири [ADDRESS] на нього, так як вважав що ця квартира буде його. Зараз у спірній квартирі ні батько, ні мати не проживають, а квартира здана у оренду. Автомобіль OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], завжди і на теперішній час знаходиться у користуванні батька. Його вартість становить близько 13.000 14.000 доларів США; Свідок [PERSON] зазначила, що вона є класним керівником [PERSON], яка навчається у гімназії № 11, що знаходиться на правобережній частині міста по вул. Миру. Дитина зараз проживає разом із матірю на лівобережній частині міста. Обидва батьки [PERSON] приймають участь у житті дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є особою, яка вийняла квартиру № 68, розташовану у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, приблизно з прикінця 2014 року. Квартиру їй здавав та укладав з нею договір оренди [PERSON] від власного імені. Особовий рахунок на квартиру оформлений на [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 15.09.2017 року, 16.09.2017 року [PERSON] знаходився на дачі і до міста не їздив. В межах справи, з боку позивачки було заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, до вирішення спору по суті, яке ухвалою від 20.09.2017 року задоволено. Вислухав представників сторін, свідків з боку відповідача, дослідив докази надані сторонами, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.09.1998 року, що підтверджено сторонами та свідоцтвом про одруження (а.с. 9). Від подружнього життя, сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 10), та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO], та фактично проживає у м. Одеса за місцем свого навчання. [PERSON], проживає разом з позивачкою [PERSON], за адресою [ADDRESS], що підтверджено сторонами, висновком Органу опіки та піклування від 25.10.2016 року (а.с. 12), Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.11.2016 року (а.с. 13-14) яким визначено місце проживання дитини із матірю. Також, згідно до Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.11.2016 року (а.с. 13-14), розірвано шлюб між подружжям Карпук. Рішення набуло законної чинності 04.12.2016 року. Згідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2014 року (а.с. 15), [PERSON] як покупець придбала квартиру № 68, розташовану у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, вартістю визначеною у п. 5 договору 84987 гривень 00 копійок. Зазначений договір посвідчений нотаріально, та зареєстрований в реєстрі за № 440. Як встановлено під час судового розгляду, відповідачем не оспорювався даний договір та реєстрацію права власності на спірну квартиру за позивачкою. Таким чином, виходячи з приписів ст.ст. 65, 70, 71 СК України, враховуючи що спірна квартира придбана під час шлюбу між сторонами, то квартира № 68, розташована у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, - є спільною сумісною власністю подружжя Карпук. Згідно до технічного паспорту на квартиру (а.с. 17-18), спірна квартира складається з однієї кімнати, кухні та допоміжних приміщень ванної, туалету, коридору. А тому не підлягає розділу в натурі, і не підлягає встановленню спільного користуванню сторонами, з чим погодилися сторони. Щодо автомобіля OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], кузов WOL0AHM75C2119150, 2012 року випуску, то зазначений автомобіль придбаний 31.08.2012 року на імя відповідача [PERSON], за яким і зареєстрований, що підтверджено відповіддю Територіального сервісного центру № 1244 (а.с. 19), та реєстраційною карткою на автомобіль (а.с. 20), який з часу придбання та по час вирішення спору постійно знаходиться у відповідача та в його користуванні, що не оспорювалось сторонами. Згідно до звіту № 05/09 про оцінку транспортного засобу від 15.09.2017 року (а.с. 21-23), визначена ринкова вартість автомобіля OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER], кузов WOL0AHM75C2119150, 2012 року випуску, в розмірі 269197,80 гривень, як доказ наданий з боку позивача та підтриманий представником позивача. Виходячи із приписів ст.ст. 65, 70, 71 СК України, враховуючи що спірний автомобіль придбана під час шлюбу між сторонами, то він, також є спільною сумісною власністю подружжя Карпук. Як встановлено під час судового розгляду, згідно до ч. 1 ст. 66 СК України, за подружнє життя [PERSON] та [PERSON] визначено, що автомобіль OPEL ZAFIRA, номерний знак [NUMBER] перебуває у володінні та користуванні [PERSON], а квартира № 68, розташована у будинку № 25 по вулиці Магнітогорській у м. Камянське Дніпропетровської області, не використовувалася подружжям для власного проживання та здавалася в оренду. Після розірвання шлюбу за Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.11.2016 року, яке набуло законної чинності 04.12.2016 року, позивачка разом з донькою [PERSON], вимушені були переїхати жити до матері позивачки, так як спірна квартира була зайнята орендарями, що підтверджено свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Добровільно сторони не домовилися щодо поділу спільного сумісного майна, в порядку ч. 2 ст. 68 СК України, при цьому не оспорюючи що частки подружжя у спільному сумісному майні є рівними та дорівнюють 1/2 частини кожного. Тому виходячи із встановлених фактів, що за подружнє життя між [PERSON] та [PERSON] не оспорювалося визначення власності [PERSON] на нерухоме майно спірну квартиру, а спірним автомобілем володів та користувався саме [PERSON], у якого і залишилось у володінні спірний автомобіль. Враховуючи вартість спірного майна, та рівність часток подружжя [PERSON] та [PERSON], що є рівними та дорівнюють 1/2 частині, з врахуванням не оспорення сторонами вартості заявленого майна позивачем, суд приймає оцінку заявлену за спором, та визначає необхідним розмір компенсації щодо їх вартості та рівності часток сторін. Щодо понесених витрат позивачкою при зверненні із позовом, суд виходить із приписів ст. 133, 141 ЦПК України, які підлягають розподілу між сторонами, пропорційно до задоволених вимог. На підставі вище зазначеного та

Outcome: partial