Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

18.03.2020. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТБУД» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь за наданими послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також заборгованість за послуги з технічного обслуговування спільних інженерних мереж будинку за період з 20.04.2017 року по 20.03.2020 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 30027,28 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТБУД» здійснює управління будинку [ADDRESS] та з 2012 року по теперішній час виконує функції з надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території, а також надає послуги з технічного обслуговування спільних інженерних мереж будинку та проводить розрахунки з власниками житлових приміщень будинку. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Позивачем добросовісно надавалися і надаються послуги з утримання будинку, прибудинкової території, експлуатаційні послуги, а також надаються розрахунки для оплати наданих послуг. Відповідач такі послуги приймає проте їх не сплачує в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 року за наданими послугами з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, наданими позивачем, становить 18761 грн. 14 коп. з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені; за наданими послугами з технічного обслуговування спільних інженерних мереж та експлуатації спільних інженерних мереж будинку, наданих позивачем, становить 11266 грн. 14 коп. з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені, а всього 30027 грн. 28 коп. Також зазначає, що відповідачем споживалися житлово-комунальні послуги, при цьому, з боку останніх будь-яких претензій щодо надання неякісних або не в повному обсязі послуг, заперечень щодо розміру заборгованості не надходило. Тарифи на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] встановлено рішенням Харківської міської ради від 07.09.2016 за № 606 «Про встановлення тарифів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Ухвалою суду від 23.03.2020 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , який діє на підставі виданої довіреності, підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Надав відповідь на відзив відповідача та письмові пояснення. Представник відповідача [PERSON] , який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні позов не визнав, надав суду відзив на позов, в якому вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач посилається на рішення Харківської міської ради №606 від 07.09.2016 р., яким були визначені тарифи на його послуги по утриманню будинку [ADDRESS] у розмірі 3,075 грн. за 1 кв.м, однак претендує ще на сплату відповідачем додатково по 2,43 грн. за 1 кв.м, за якісь «експлуатаційні» послуги, хоча визначена сума 3,075 грн. включає усі витрати. Позивач посилається на те, що хоча договір про надання послуг з відповідачем він не укладав, але по факту виставлення відповідачу рахунків (оферта) та часткової оплати цих рахунків (акцепт) мають місце «договірні» відносини між сторонами. Відповідач придбав кв. [ADDRESS] в серпні 2009 р. й управляючою компанією було ТОВ «Новобуд Комфорт», з яким ним був укладений договір про надання послуг по утриманню будинку й тариф був встановлений у розмірі 1,55 грн. за 1 кв.м, по якому відповідно й сплачував квартплату до даного часу. Іншого договору з ним позивач не укладав. Розрахунок позивача відносно заборгованості відповідача по несплаті додаткових 2,43 грн. за 1 кв.м до затвердженого йому у 2016 р. тарифу 3,075 грн. за 1 кв.м у сумі 10110,80 грн. + 332,52 грн. пені + 326,73 грн. 3 % річних + 496,09 грн. інфляційних є безпідставним і неіснуючим боргом. Борг, нарахований позивачем з 20.04.17 по 20.03.20 відповідно з розрахунку 3,075 грн. за 1 кв.м у позовній заяві зроблений з арифметичними помилками й складає не 15936,05 грн., а всього 8065,10 грн. й пеня нарахована всупереч скороченим строкам позовної даності. Надали також заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з наказом директора ТОВ «Мегаінвестбуд» С.О.Стешенко за № 1-20/05-12 від 20 травня 2012 року стосовно житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , визначено виконавцем послуг з утримання вищезазначеного будинку та належної до нього прибудинкової території Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТБУД», підрозділ житлово-комунального господарства. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 606 від 07.09.2016 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ТОВ «МЕГАІНВЕСТБУД» затверджено тарифи на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] , а саме, загальний тариф в розмірі 3,075 грн., що вбачається із наданого Додатку 4 до рішення виконкому Харківської міської ради від 07.09.2016 № 606. Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з ст. 13 вказаного Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 151 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватної власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Громадяни, які мають у приватної власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (пункт 1 частини першої статті 20 цього ж Закону України) кореспондує обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно з ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова.». Відповідно до п.2 ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Як вбачається із наданого Додатку 4 до рішення виконкому Харківської міської ради від 07.09.2016 №606, загальний тариф за 1 кв.м. загальної площі квартири в розмірі 3,075 грн., в тому числі: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових клітинок; вивезення побутових відходів; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення; дератизація, дезінсекція; обслуговування вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; освітлення місць загального користування; енергопостачання ліфтів. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за наданими послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 20 березня 2020 року, сума боргу становить 15936,05 грн., сума пені 704,67 грн., 3% річних 769,80 грн., витрати від інфляції 1350,62 грн.; за наданими послугами з технічного обслуговування спільних інженерних мереж та експлуатації спільних інженерних мереж будинку, наданими позивачем відповідачу, станом на 20 березня 2020 року 10110,80 коп., сума пені 382,62 грн., Однак судом з наданих позивачем даних за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 нараховано 16381,10 грн. Відповідачем сплачено за зазначений період 8316 грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] за наданими послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 становить 8065,10 грн. (16381,10 8316). Згідно\~з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції за період з 20.04.2017 по 20.03.2020. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р,\~застосовуючи індекси інфляції при розгляді судових справ для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. Також стягненню підлягають 3% річних від суми загальної заборгованості за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 роки, тобто за 3 роки становить 212,04 грн (за 2017 - 52,40 грн., 2018 102,13 грн., 2019 54,55 грн., за 2020 2,96 грн.) (52,40+102,13+54,55+2,96). Інфляційні втрати: Інфляційні втрати за 2017 рік з 04.2017 по 01.01.2018 становлять 208,50 грн. Інфляційні втрати за 2018 рік становлять 332,85 грн. Інфляційні втрати за 2019 рік становлять 73,71 грн. Інфляційні втрати за період 01.01.2020 року 20.03.2020 становлять 3,16 грн. Всього стягненню підлягає 618,22 грн. Відповідачем не доведено, що він не отримує послуги з утримання будинку та прибудинкової території або відмовився від їх отримання. Доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для звільнення від їх оплати, ним не надано. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити вартість отриманих ним послуг. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з технічного обслуговування спільних інженерних мереж та експлуатації спільних інженерних мереж будинку за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 у загальному розмірі 11266,14 грн., з урахуванням пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, не підлягають задоволенню у повному обсязі, через відсутність будь-яких доказів щодо наявності та надання таких послуг. Крім того, тарифи є змінними та затверджуються Харківською міською радою на підставі відповідних нормативних документів, тому доводи відповідача про те, що на момент виникнення правовідносин вони були 1,555 за 1 кв.м. (станом на 2009 рік) та є незмінними спростовуються матеріалами справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТБУД» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 20.04.2017 по 20.03.2020 у розмірі 8065 грн. 10 коп., три відсотки річних від простроченої суми 212 грн. 04 коп., сума індексу інфляції у розмірі 618 грн. 22 коп., а всього 8895 грн. 36 коп. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 622 грн. 19 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог суд відмовляє за його необгрунтованістю.

Outcome: partial