Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

17 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклала шлюб 29 липня 2017 року, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. З квітня 2018 року вона з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки, відповідач ухиляється від належного утримання дитини, матеріальну допомогу останнім часом в достатньому розмірі на утримання дочки не надає. Крім того, відповідач став погрожувати їй, що забере дитину до себе, а її позбавить батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про визначення місця проживання дитини біля матері та стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю. Не згоден з тим, щоб з нього на користь позивача було стягнено витрати на правничу допомогу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації [PERSON], висловила думку щодо можливості задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини та надала суду висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], біля матері [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації [PERSON]В, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №141203 (а.с. - 5), мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №279460, яке видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про що 27 грудня 2017 року складено відповідний актовий запис №1663 - (а.с. - 4). Відповідно до довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 №01-14/2482 від 31.10.2018 року [PERSON] працює в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 на посаді медичної сестри, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку (до 27.12.2020 р.). Дочка сторін проживає та знаходиться на повному утриманні в позивача [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], що підтверджується Висновком про визначення місця проживання від 05.12.2018 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує: стан\~\~здоров'я\~\~та матеріальне\~\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та\~матеріальне\~ становище\~платника \~аліментів; наявність\~\~у платника\~\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином з метою захисту інтересів дитини, створення їй необхідних умов для всебічного розвитку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї чверті) частки від усіх видів доходу (заробітку) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 17 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком Веселинівської районної державної адиміністрації №497/22-01-02/07 від 05.12.2018 року про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], на час розгляду питання у громадянки [PERSON] створено належні умови для проживання та розвитку малолітньої дитини, здійснюється належний догляд за донькою, задовольняються потреби у її розвитку, а громадянин [PERSON] не має житла з належними умовами, фактично не заперечує проти проживання дитини біля матері, враховуючи вік дитини, її прив'язаність до рідних, відповідно до статті 161 СК України члени комісії дійшли висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], біля матері - [PERSON], за її місцем проживанням: [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в інтересах дитини буде за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], біля її матері - [PERSON], за її місцем проживанням: [INFO]. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З наданої позивачем довідки адвоката [PERSON] від 11.09.2018 року (а.с. - 8) вбачається, що позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 1200 гривень правничої допомоги у відповідності до договору про надання правової допомоги від 11.09.2018 року (а.с. - 7) у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини: 1) консультація - 200 гривень; 2) підготовка позовної заяви про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - 500 гривень; 3) підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на дружину - 500 гривень. Повноваження адвоката підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №508 (а.с. - 9). За такого, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 700 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи із вищевказаної норми законодавства, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704, 80 гривень та на користь позивача [PERSON] -1404,80 грн. судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 700,00 (сімсот) гривень та судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок. Відповідно до ст.439 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Тому, дане рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved