Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

18.03.2015 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», просить визнати дії відповідача, які полягають у невиплаті страхового відшкодування неправомірними, стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 10249,22 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.04.2012 між [PERSON] та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу -автомобіля марки «Nissan Qachqai», д.н.з [NUMBER], власником якого є [PERSON] Вигодонабувачем за вказаним договором є позивач. 14.03.2014 по пр.-ту Повітрофлотському, 41 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Nissan Qachqai», д.н.з [NUMBER], внаслідок якої останній отримав механічні пошкодження. Того ж дня позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку. 15.03.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту згідно рахунку-фактури становить 10040,96 грн. Разом з тим, відповідач станом на 12.03.2015 взяті на себе зобов'язання за договором страхування не виконав, зокрема, не виплатив позивачу суму страхового відшкодування. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з чим суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач, який повідомлений належним чином, в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. 20.04.2012 між [PERSON] та відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було укладено договір добровільного страхування №17-01/00001235/1.1.2.00 транспортного засобу - автомобіля «Nissan Qachqai», д.н.з [NUMBER]. (а.с.6-12) Відповідно до умов вказаного договору, франшиза складає 0%. Згідно з п.5 вищезазначеного договору вигодонабувачем є позивач [PERSON] 14.03.2014 о 21.00 год. по пр.-ту Повітрофлотському, 41 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Nissan Qachqai», д.н.з [NUMBER], внаслідок якої останній отримав механічні пошкодження. /а.с.13/ Згідно рахунку-фактури №СЧ-0001319 від 19.04.2013 вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 10 040,96 грн. /а.с.14/ Згідно акту виконаних робіт №ЗН-0007821 від 06.06.2013 вартість визначення вартості ремонту автомобіля складає 208,26 грн./а.с.15/ Відповідно до п.27.4 вказаного договору страховий випадок - передбачена Договором подія, яка відбулась із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування (страхову виплату) страхувальнику, застрахованій особі, третій особі або Вигодонабувачу. Як вбачається з наявних в матеріалах справи даних, з листа відповідача від 21.05.2015 № 940/в, позивач 15.03.2013 звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку та необхідними документами для виплати страхового відшкодування, разом з тим, вказаним листом відповідача позивача було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування. Умовами вказаного договору передбачено вичерпний перелік причин для відмови у виплаті страхового відшкодування. При цьому, відповідач в порушення вимог п.31.1.4 означеного договору не повідомив позивача про причини відмови страхової виплати. Інших даних, які б спростовували вказану обставину відповідач суду не надав і такі дані матеріали справи не містять. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» та п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п.п.35.1, 35.4 означеного договору страхове відшкодування підлягає виплаті після повного встановлення обставин, причин та розмірів заподіяної шкоди та (або) завданих збитків внаслідок настання страхового випадку. Страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15-ти робочих днів з дня складання страхового акту. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідач в судове засідання свого представника не направив та не надав будь-яких заперечень та доказів на спростування доводів позивача, а тому, виходячи з встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором добровільного страхування транспортного засобу не виконав, зокрема, не виплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 10 249,22 грн. Відтак вимоги в цій частині є доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги про визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають, оскільки виходячи зі змісту ст. 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду позову. У зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 243, 60грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial