Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

18.03.2019 року заявники звернулися до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 1993 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № [NUMBER] від 14 жовтня 1993 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-215 на квартиру [ADDRESS] , в спільну сумісну власність на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дійсно належить\~-\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також за життя належало [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вказаному правовстановлюючому документі помилково зазначено прізвище заявниці та ім`я її померлого сини, іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявника подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлий [INFO] , є власниками квартири [ADDRESS] , що належить їм на на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 14 жовтня 1993 року, № 24215 зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-215. Дане Свідоцтво про право власності на житло від 14.10.1993 року, як правовстановлюючий документ зареєстровано у КП БТІ 21.02.1994 року за № 263 стр. 29 кн. 48 пр. В лютому 2019 року [PERSON] , звернулася до КП Міське агентство з приватизації житла, з заявою про внесення змін до свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 14.10.1993 р., та у розпорядження органу приватизації № 24215 від 14.10.1993 р., на квартиру [ADDRESS] . Однак, КП Міське агентство з приватизації житла, розглянувши її заяву, повідомили їй у листі № 23-П/01-07 від 11.02.2019 р. що внести зміни у правовстановлюючі документи не представляється за можливе з наступних підстав: приватизація зазначеної квартири була проведена згідно заяви на приватизацію житла, прізвище співвласників житла на української мові згідно громадянського паспорту та свідоцтва про народження було зазначено , як [PERSON] , [PERSON] та оформлення документів на приватизацію житла проводиться згідно з документом, що посвідчує особу, а саме громадянського паспорту, а неповнолітніх згідно зі свідоцтвом про народження (ст. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян) На теперішній час у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 14 жовтня 1993 року, № 24215 зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-215 [PERSON] записана як [PERSON] , а в паспорті серія [NUMBER] виданому 03 січня 2002 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеської області - [PERSON] Наталія Василівна. В свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 08.08.1997 р. написання імені померлого сина заявників значиться, як - [PERSON] , а в вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло - [PERSON] . 27.02.2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса, з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх сина [PERSON] , померлого [INFO] . За заявою було відкрито спадкову справу № 333/2019. Разом с тим у листі № 2082/02-14 від 27.02.2019 р. нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Сальнікова З.В., повідомила, що відповідно до п 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - при видачі свідоцтва про право на спадщин) нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, роз`яснила, що в документах, які були представлені заявниками, та які долучені до спадкової справи № 333/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , є розбіжності, а саме: у Свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів 08.08.1997 року, актовий запис за № 6204. вказано як [PERSON] ; у Свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 14 жовтня 1993 року, № 24215 зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-215. зареєстрованого у КП БТІ 21.02.1994 року за № 263 стр. 29 кн. 48 пр., вказано як [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.02.2019 р. за № 00022222393, вказано як [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.02.2019 р. за № 00022222329, вказано як [PERSON] . Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 1993 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № [NUMBER] від 14 жовтня 1993 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-215 на квартиру [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлому [INFO] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища заявниці та імені її померлого сина, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявникам в реалізації їх права на прийняття спадщини та користуванні своєю власністю. Таким чином, факт про встановлення якого просять заявники, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документа заявникам, є прийняття спадщини. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved