Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

19 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього на користь повнолітнього сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, а саме до [INFO]. за умови, якщо він буде продовжувати навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою корить 5950грн., як додаткові витрати на дитину які зроблені до досягнення повноліття сином та 18840грн., як додаткові витрати на дитину після досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] На підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька відповідач сплачував аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення останнім повноліття, у зв'язку з досягненням сином позивачки повноліття виплати по аліментам припинилися. З 01.09.2012 [PERSON] є студентом на договірній основі Донецького Національного Технічного Університету, стипендію не отримує. На даний час [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та потребує фінансової допомоги з боку батька. Крім того, [PERSON] постійно хворіє, що вносить додаткові фінансові витрати на придбання лікарських засобів та препаратів, коштів на які позивач не має, оскільки є безробітною та ніякого доходу не отримує. Також позивачем були понесені витрати пов'язані із довузівською підготовкою, та була проведена оплата за навчання у ДонНТУ у якості вже студента до досягнення сином повноліття та оплата за навчання у ДонНТУ у якості студента після досягнення сином повноліття, які вона просить стягнути з відповідача на свою користь. У добровільному порядку відповідач допомоги повнолітньому сину не надає, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу та ухвалити рішення за її вдсутністтю. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Допитаний у судовому засіданні повнолітній син сторін [PERSON] позовні вимоги підтримав, також просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що він навчається на денній формі тому не має змоги підробляти, у зв'язку з чим повністю знаходиться на утриманні у своєї матері. Також вказав,що він має проблеми зі здоров'ям у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на лікування, яких ні він ні його мати не мають. Позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні позов не визнали, заперечував проти його задоволення, пояснивши суду, що відповідач не проти надавати своєму синові матеріальну допомогу на навчання, проте на даний час не має такої можливості оскільки на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, та [PERSON] [INFO]. Також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які потребують постійного лікування. Пояснив, що він офіційно працює в ТОВ «Донпромкабель» на посаді механіка та має заробітну плату у розмірі 1700грн., інших доходів не має. Щодо додаткових витрат на дитину, зазначили, що відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, у зв'язку з чим у задоволені позовних вимог просили відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, батьком [PERSON], який народився [INFO] року є [PERSON]. Батьки [PERSON] розлучені та проживають окремо. На даний час повнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1025 від 26.11.2013. [PERSON] є студентом ІІ курсу Донецького Національного Технічного Університету, денна форма навчання, стипендію не отримую, навчається за рахунок коштів фізичної особи. У судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості підробляти для одержання коштів, тому суд приходить до висновку, що у зв'язку з навчанням на платній основі повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не є інвалідом, здоровий, працездатний, офіційно працюючий на посаді механіка ТОВ «Донпромкабель», у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітньої дитини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначені розміру аліментів, крім іншого, має врахувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач, окрім повнолітнього [PERSON], має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, при цьому на отримання [PERSON], [INFO] згідно з копією виконавчого листа № 2-556/2001 виданого Київським районним судом м. Донецька сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку. Також на утримання позивача знаходяться його непрацездатні батьки. Вказані обставини, суд відповідно до вимог ст.182 СК України, враховує при визначенні розміру аліментів та вважає можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення останнім двадцяти трьох років, тобто до [INFO] року, за умови, якщо він продовжуватиме навчання. У відповідності зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 19.12.2013 і до досягнення останнім двадцяти трьох років, тобто до [INFO] року, за умови, якщо він продовжуватиме навчання. Зміна фінансового стану відповідача у відповідності до ст.192 СК України дозволяє відповідачу звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину - [PERSON], [INFO], у відповідності до ст. 185 СК України, постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про захист прав дитини ратифіковану Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.91, то дійсно ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Однак, суд звертаю увагу, що відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, діючим законодавством не передбачено можливості стягнення з батьків додаткових витрат на повнолітню дочку чи сина, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання його сина не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий звір у сумі 243,60 гривня. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: partial