Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася із зазначеним позовом до Жовтоводського міського суду та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що останній довготривалий час не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних на то причин (а.с. 2-3). Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач, [PERSON], виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5,9 ст.74 ЦПК України, у судові засідання не з'являється, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Третя особа, КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради належним чином повідомлене про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Останній в письмовій заяві просив розглянути справу без участі представника КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради згідно норм чинного законодавства, заперечень немає. Третя особа, [PERSON] також у судове засідання не з`явилася. В своїй письмовій заяві позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити розглянувши справу у її відсутності. За вказаних обставин суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224, 225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що відноситься до комунальної власності та складається з 3-х кімнат загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м. В зазначеній квартирі зареєстровані: позивач, її син - [PERSON](відповідач по справі), донька - [PERSON] та онука - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Фактично в спірній квартирі проживає тільки позивачка зі своєю донькою та онукою. [PERSON] проживав в спірній квартирі до 1992 року, потім був засуджений та відбував міру покарання в місцях позбавлення волі і звільнився у 2001 році. 26 червня 2001 року в вищезазначеній квартирі за згодою позивача був зареєстрований відповідач, в зв'язку з тим, що йому необхідно було мати реєстрацію. Але фактично [PERSON] в спірну квартиру не вселявся, не користувався житловою площею, не проживав. Проживав у співмешканки [PERSON] по [ADDRESS]. Перешкод в користуванні житлом для [PERSON] позивач не чинить, останній не проживає в квартирі з червня 2001 року (після звільнення з місць позбавлення волі), також не намагався вселятись в спірну квартиру. За весь час реєстрації в квартирі [PERSON] приїздив один раз на похорони батька у 2007 році. Позивач ставлячи питання про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилається на те, що відповідач без будь-яких поважних причин в спірній квартирі не мешкає понад 13 років, у той час, як вона не чинить йому перешкод у користуванні зазначеною квартирою. Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрован у квартирі це створює позивачу незручності, позивач фактично позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою; позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщення, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved