Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

18 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комарівської сільської ради Теплицького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] померла мого матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої, однак, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так, як вважав, що він є єдиним спадкоємцем та зможе отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час. Коли він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача - Комарівської сільської ради - надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Христинівка Христинівського району Черкаської області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно у вигляді земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, що підтверджується паспортом [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с.3-4); свідоцтвом про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с. 6); заповітом [PERSON] від 12.01.2017, зареєстрованим в реєстрі за № 17 (а.с. 5). Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому постановою приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюк В.П. від 11 вересня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивач не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що вважав, що він є єдиним спадкоємцем та зможе отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час, відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved