Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

17.12.2020 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» із позовною заявою до [PERSON] в якій просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 15867,52 грн., з яких 14 435,18 грн - сума невиконаних зобов`язань по договору, 638,40 грн. - 3% річних, 793,94 грн. - інфляційні втрати, а також судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01.03.2018 року між [PERSON] та АТ «Харківміськгаз» укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 19/51. Відповідно до умов Договору Відповідач визнав наявну заборгованість (у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу) в розмірі 25 379,09 грн. та зобов`язався оплатити її в повному обсязі до 01.03.2020 року. За час дії договору відповідач погасила заборгованість частково. Станом на 20.12.2020р. Боржник сплатила 10 943,91 грн. Таким чином, залишок суми невиконаних Відповідачем зобов`язань за Договором складає 14 435 грн. 18 коп., таким чином, оскільки строк виконання договору сплинув, а відповідач станом на 20.12.2020 не виконала свої зобов`язанням за договором, позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості, а також 3% річних, інфляційних втрат та судового збору. Представник позивача - адвокат Єфімова К.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, Закон України «Про ринок природного газу», Закони України «Про трубопровідний транспорт», «;Про природні монополії», «;Про нафту і газ», «;Про енергозбереження», «;Про угоди про розподіл продукції», «;Про захист економічної конкуренції», «;Про газ (метан) вугільних родовищ», «;Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Згідно з ст. ст. 37, 39, 40 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП). 01 липня 2015 року на виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території м. Харкова та Харківської області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаззбут» (код ЄДРПОУ 39590621, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21.05.2015 р. видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07 2015 р. по 30.06.2020 р.р. Відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та Указу Президента України від 10 вересня 2014 року N 715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 21 травня 2015 року N 1587 анулювало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. Водночас, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (61004, м Харків, вул. Москалівська, 57/59, Код 03359552) з 01.07.2015 р. на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 р не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу території м. Харкова та Харківської області. ПАТ «Харківміськгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії є оператором газорозподільної мережі. 30 вересня 2015 року постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01.03.2018 між позивачем ПВТ «Харківміськгаз» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 19/51д від 01.03.2018 про реструктуризацію заборгованості в розмірі 25 379,09 грн., яка була нарахована їй на підставі Акту про порушення № 8/18 від 11.01.2018. відповідно до п. 1 цього договору споживач зобов`язався сплатити у повному обсязі суму боргу, шляхом сплати зобов`язанням частинами протягом 2 (двох) років, до 01.03.2020. відповідно до п.п. 3.4 договору первина сума договору становить 5000 грн., та сума щомісячного платежу становить 549,13 грн. Відповідно до Акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу вбачається, що відповідачем сплачено заборгованості у розмірі 10 943,91 грн., залишок боргу становить 14 435,18 грн. Згідно з ст.11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не попускається. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а норми ст.629 ЦК України встановлюють, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 4 Договору оплата повинна була здійснюватися щомісячно по 849,13 грн. Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини другої ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі, погодилася з наведеним позивачем розрахунком 3% річних, що склали 638,40 грн. та інфляційних втрат, що склали 793,94 грн., а тому, оскільки вимоги позивача ґрунтується на законних підставах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь АТ «Харківміськгаз» витрати по сплаті судового зборі в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved