Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

17 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 3 липня 2008 року між ним та банком було укладено договір поруки №27-310/59 в якості забезпечення належного виконання зобовязань позичальником [PERSON] за кредитним договором №27-310/59, за умовами якого було отримано кредит в сумі 51\~000 доларів США під 8,64 відсотка річних строком до 3 липня 2028 року. Під час розгляду справи за позовом ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит»» позивачу стало відомо, що 21 листопада 2013 року між позичальником та банком було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за якою було збільшено розмір щомісячного ануїтентного платежу з 447,12 доларів США до 454 доларів США та змінено графік зниження розміру заборгованості. Зазначеною угодою було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його згоди, а також з урахуванням того, що останній платіж було здійснено 12 листопада 2014 року у банку виникло право вимагати дострокове повернення кредиту з поручителя протягом шести місяців з часу порушення виконання зобовязань позичальником. З огляду на викладене відповідно до ст.559 ЦК України позивач просить його вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, направив до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що вимоги позивача є безпідставними. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Представником відповідача ПАТ «[PERSON] та Кредит» до суду було направлено клопотання від 15 березня 2018 року про відкладення судового засідання у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні призначеному на 15 березня 2018 року у Личаківському районному суді. 17 квітня 2018 року також було подано клопотання про відкладення судового засіданні у звязку із зайнятістю в Івано-Франківському міському суді, однак судом враховується, що у справі було проведено 4 судових засідання, у жодне з яких представник відповідача не зявився, тричі направляв до суду пояснення у справі, у звязку із чим вважає, що дана причина неявки не є поважною, оскільки не обґрунтовано чому ним надається перевага участі у розгляді однієї справи, по відношенню до іншої, яка розглядається не за місцем знаходження банку. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року з ПАТ «[PERSON] та Кредит» було витребувано докази, якими обґрунтовуються причини та умови укладення додаткової угоди №1 від 21 листопада 2013 року до кредитного договору №27-310/59 від 3 липня 2008 року, якою було збільшено розмір ануїтентного платежу до 454 доларів США. Однак до 17 квітня 2018 року будь-яких доказів на підставі яких банком було збільшено розмір ануїтентного платежу суду надано не було. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні 3 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит»», правонаступником якого є ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №27-310/59, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 51\~000 доларів США під 8,64 відсотка річних для придбання однокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно п.3.2. позичальник зобовязувався щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого за цим Договором становить 447,12 доларів США. У складі ануїтентного платежу також сплачуються проценти за кредитними ресурсами. Договором передбачено, що розмір ануїтентного платежу може бути змінений за згодою сторін. п.3.6 Договору було визначено, що сума ануїтентного платежу за цим договором розрахована таким чином, що при виконанні позичальником зобовязання по сплаті ануїтентного платежу щомісяця та у строк, зазначений у п.3.2 договору заборгованість по процентам не утворюється, а основна заборгованість за кредитом буде погашатися в строк зазначений у п.3.2 цього договору та відповідно до графіка зниження заборгованості. У випадку прострочення внесення ануїтентного платежу утворюється прострочена заборгованість по процентам крім того фактично збільшується строк користування відповідною частиною кредитних ресурсів, що у свою чергу призводить до збільшення розміру нарахованих процентів. 3 липня 2008 року між ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит»» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки №27-310/59 за умовами якого поручитель зобовязувався перед кредитором відповідати за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором №27-310/59 від 3 липня 2008 року, відповідно до якого боржникові наданий кредит в сумі 51\~000 доларів США зі сплатою 8,65 відсотка річних. п.1.3 Договору поручитель засвідчив, що він ознайомлений із кредитним договором та погоджується із його умовами. п.2.2 Договору обсяг відповідальності поручителя такий самий як і боржника, у тому числі по основному боргу, процентам, комісійної винагороди, сплати неустойки, а також по відшкодуванню всіх збитків. п.4.4 Договору було передбачено, що внесення змін і доповнень до Кредитного договору, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя, не допускається без узгодження із поручителем. п.5.1 Договору визначено, що порука припиняється із припиненням зобовязання, що нею забезпечується, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявив вимоги до поручителя, а згідно п.5.2 порука може припинятися також і з інших підстав визначених законодавством. Додатковою угодою №1 до кредитного договору №27-310/59 від 21 листопада 2013 року п.3.2 Кредитного договору викладено у новій редакції, зокрема розмір щомісячного ануїтентного платежу було встановлено в сумі 454 долари США та погоджено новий графік зниження заборгованості. А в п.4.1 договору змінено відсоткову ставку 8,64 % річних замість зазначеної раніше 8,65. Аналіз положень зазначеної додаткової угоди №1 із графіком зниження заборгованості на думку суду переконливо свідчить про те, що угодою було збільшено обсяг відповідальності поручителя, зокрема розмір щомісячного ануїтентного платежу збільшився на 6,88 долари США, однак за період з 1 грудня 2013 року до 3 липня 2028 року сукупна сума платежів за новим графіком становить 79\~787,36 доларів США = 44\~809,87 дол. США + 34\~977,49 дол. США, хоча згідно графіку зниження заборгованості до кредитного договору до кредитного договору до внесення змін до нього сума платежів за цей період становила 78\~692,59 долари США (175 платежів (з 1 грудня 2013 року) х 447,12 дол. США + 446,59 дол. США сума останнього платежу за №240), тобто сума збільшення кредиту становить 1\~094,77 долари США = 79 787,36 доларів США 78\~692,59 долари США. Крім цього збільшенням розміру ануїтентного платежу також була збільшена відповідальність поручителя за невиконання взятих зобовязань за кредитом позичальником, свідченням чого є розрахунок заборгованості у справі за позовом ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит»» щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій, зокрема пені на суму 416\~686 грн 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки обсяг відповідальності поручителя на підставі додаткової угоди №1 до кредитного договору №27-310/59 збільшився без його згоди, тому суд вважає, що наявні всі підстави, для визнання договору поруки №27-310/59 припиненим. Ч.4 цієї статті передбачено що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З огляду на положення вищезазначеної частини 4 ст.559 ЦК України, судом не можуть бути взяті до уваги підстави для визнання договору поруки припиненою у звязку із непредявленням кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання, оскільки договором поруки строк предявлення вимоги обумовлений 3 річним строком від дня настання строку виконання зобовязань за кредитом (п.5.1 Договору поруки), а позов банком був предявлений 30 вересня 2016 року в межах цього строку. Судові витрати по справі становлять 640 грн., які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] в сумі по 320 грн. з кожного на користь позивача.

Outcome: approved