Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

18.01.2017 [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним, як спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 45 років помер його рідний брат [PERSON], який проживав один за адресою: [ADDRESS]. Після смерті брата відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом [PERSON] було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата він не може отримати, так як наявний спадкоємець за законом першої черги, донька спадкодавця - [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що його право на спадкування порушено з огляду на те, що позивач жив зі спадкодавцем протягом усього життя, матеріально допомагав йому, піклувався про нього, витрачав кошти на його лікування, ніколи не залишав його у тяжкі для нього часи, йому ніколи не була байдужа його доля, іншої рідної людини крім нього у брата не було, діти до брата ніколи не приїздили, його життям не цікавилися, жодної допомоги йому не надавали, тому вважає, що він має право на спадкування майна після смерті брата [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, пояснив, що він з братом завжди проживали разом на одному подвір'ї, позивач зі своєю родиною в будинку 8а, а спадкодавець [PERSON] разом з матір'ю в будинку [ADDRESS]. Позивачу було відомо про те, що у брата є двоє дітей, які проживають окремо, в інших містах, які ніколи не приїздили до батька та не цікавилися його життям. Після смерті [INFO] матері [PERSON] його брат [PERSON] залишився проживати в будинку один. Він працював слюсарем у СВК ім. Фрунзе, отримував заробітну плату, із якої сплачував аліменти на утримання дітей, доки вони не досягли повноліття, а також витрачав кошти на алкогольні напої, так як мав залежність. У зв'язку із цим позивач часто сплачував комунальні послуги самостійно, крім того [PERSON] постійно харчувався у позивача вдома. Позивач навіть возив брата на лікування від алкогольної залежності до Обласного наркологічного диспансеру, що знаходився у м. Харкові. Веденням домашнього господарства, влаштуванням життєвого побуту брата, забезпеченням його всім необхідним для існування займався позивач, доглядав за ним, коли останній перебував в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, позивач здійснював поховання брата за власний рахунок. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмові заперечення в яких зазначив, що міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних обставин, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріалих послуг з боку спадкоємця, що відноситься до кола спадкоємців за законом; матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізований вираз - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонту житла; тривалий час здійснення дії, визначених у пунктах 1-3; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Відсутність хоча б однієї з таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК України. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування. Позивач [PERSON] не здійснював над братом за його життя опіку та не підтримував його матеріально, не сплачував комунальні послуги, не купував ліки, не забезпечував його всім необхідним для нормального життя. Категорично стверджує, що померлий [PERSON] мав постійну роботу, а саме працював до самої смерті слюсарем на СВК ім.. Фрунзе, відповідно мав постійний дохід у вигляді заробітної плати та дохід від своїх земельних ділянок. Спадкодавець не перебував у безпорадному стані, та не мав похилий вік, не мав тяжкої хвороби або каліцтва та не був під опікою позивача, сам забезпечував себе всім необхідним. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в с. Писарівка Золочівського району Харківської області. Померлого [PERSON] вона знала, він помер у 2015 році, також знає що у нього є брат та донька. [PERSON] працював, на день смерті він був у відпустці. До відпустки працював, на роботу ходив самостійно, заробітну плату також отримував самостійно, на роботі не вживав спиртні напої, чула що вживав алкоголь, перебуваючи у відпустці. По його безпорадний стан, тяжкі хвороби або потребу у сторонньому догляді їй нічого не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] за життя працював в СВК ім.. Фрунзе слюсарем під його керівництвом з 2011 року і до смерті останнього. Йому не відомо про наявність у [PERSON] тяжких хвороб, безпорадного стану, потреби у сторонньому догляді. Перебуваючи у відпустці [PERSON] пиячив, але на роботі з'являвся тверезим, прогулів не було, заробітну плату отримував самостійно, намагався більше грошей заробити, для чого просив додаткову роботу. Також свідку відомо, що [PERSON] отримував орендну плату за паї. Менш ніж за місяць до смерті [PERSON] він підібрав останнього в нетверезому вигляді в селі Писарівка та відвіз додому, передав позивачеві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою померлого [PERSON], який помер у 2015 році. Він проживав періодично з різними жінками, але в основному жив сам. Його брат [PERSON] проживав поряд у будинку разом зі своєю родиною, господарство вони вели роздільне. [PERSON] працював в СВК ім. Фрунзе та отримував заробітну плату. Періодично бував у запої, у зв'язку з чим брат возив його на наркологічного центру на лікування, а також годував його та допомагав повертатися додому. Коли [PERSON] не пив, ходив на роботу. [PERSON] не перебував у безпорадному стані, про наявність у нього тяжкої хвороби їй невідомо, опікуна або піклувальника йому не призначали. Транспорт, труну та хрест на поховання [PERSON] надавало СВК ім. Фрунзе, всім іншим займався [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона знає, бувала в гостях у сім'ї часто. [PERSON] це його брат, який помер у 2015 році. [PERSON] вживав алкогольні напої. Міг і по два тижні підряд, у зв'язку з чим його брат [PERSON] возив його на лікування до наркологічного центру. Однак він все одно продовжував вживати спиртні напої, у зв'язку з чим брат на цей період піклувався про нього, годував, допомагав утримувати огород. Про матеріальне становище [PERSON] їй нічого не відомо, однак останній у безпорадному стані не перебував, про наявність у нього тяжкої хвороби їй нічого не відомо. Похованням брата займався [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі це її чоловік, у якого був брат [PERSON], який проживав з ними на одному подвір'ї у сусідньому будинку зі своєю матір'ю. Після смерті матері в 2010 році [PERSON] став проживати сам, а також почав зловживати спиртними напоями. Дружина позивача разом з чоловіком піклувалися про [PERSON], готували йому їжу, обробляли огород, шпалери клеїли в будинку. Їй також відомо що з донькою брат позивача не спілкувався, був у безпорадному стані, коли перебував у стані алкогольного сп'яніння. Чоловік возив [PERSON] до наркологічного центру, де останній лікувався від алкогольної залежності. [PERSON] іноді ходив на роботу, коли не перебував у стані алкогольного сп'яніння, також у нього був пай, за який він отримував орендну плату. Кошти він витрачав самостійно. Похованням [PERSON] займалися вона і [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з родиною [PERSON]. [PERSON] це брат [PERSON], який проживав з ним на одному подвір'ї разом зі своєю матір'ю, яка в 2010 році померла. Після смерті матері [PERSON] залишився проживати один, зловживав спиртними напоями у зв'язку з чим його брат [PERSON] часто забирав його і відводив додому. Коли [PERSON] не пив, то самостійно себе обслуговував. [PERSON] возив [PERSON] на лікування до наркологічного центру в м. Харків, однак останній все одно продовжував зловживати спиртним. [PERSON] разом із дружиною годували [PERSON], допомагали обробляти присадибну ділянку. Вислухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За правилами ст.11 ЦПК України cуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що вбачається із наданих суду копій свідоцтв про народження (а.с.9,10). [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], з якою не перебував у зареєстрованому шлюбі, батьківство якого відносно своєї доньки встановлено свідоцтвом про встановлення батьківства, яким визнаний батьком [PERSON], яка народилася [INFO] у [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства зроблено запис №2 (а.с.48). [INFO] у віці 45 років в с. Писарівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON], про що Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис №28 (а.с.11). З довідок, виданих Виконкомом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області вбачається, що [PERSON], на день своєї смерті [INFO], мешкав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS]. Похованням останнього займався його брат [PERSON] (а.с.12,13). З інформації, наданої СВК ім. Фрунзе, вбачається, що [PERSON] працював слюсарем в кооперативі з 1993 року до дня його смерті. За час своєї роботи отримував регулярно заробітну плату, з січня по жовтень 2015 року отримав заробітну плату в сумі 24619,28 грн., частина якої, згідно листа органу виконавчої служби перераховувалась його доньці [PERSON]. Про інших утриманців покійного невідомо, так як ніхто і ніколи щодо можливих виплат до господарства не звертався. Також [PERSON] мав у власності земельну ділянку, яку передав в оренду СВК ім. Фрунзе, про що був складений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки. Відповідно до договору орендар регулярно отримував орендну плату. Відповідно до умов Колективного договору СВК ім.. Фрунзе кожен працівник має право на отримання безпроцентної позики на побутово-господарські потреби після надання письмової заяви, проте [PERSON] жодного разу не звертався до господарства з такими заявами (а.с.49). Позивачем [PERSON] суду надано копію довідки від 14.04.2017 за підписом лікаря [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON], 1970 р.н., був 05.09.2014 року на прийомі у лікаря нарколога в супроводі брата [PERSON], однак з інформації, наданої на виконання ухвали про витребування доказів від 24.04.2017 вбачається, що інформація про лікування громадянина [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в КЗОЗ «Обласний наркологічний центр» відсутня (а.с.72, 88). Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] проживали на одному подвір'ї, [PERSON] піклувався про [PERSON] коли той перебував у стані алкогольного сп'яніння. У свою чергу дані свідки суду пояснили, що за життя спадкодавець в безпорадному стані не перебував, не був особою похилого віку, не мав каліцтва або тяжкої хвороби, працював офіційно, отримував заробітну плату, також орендну плату, не потребував постійного протягом тривалого часу стороннього догляду та матеріальної підтримки. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною другою ст.1259 України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Аналізуючи положення вищезазначеної норми закону, суд приходить до висновку , що для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин перелічених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3)надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження,- прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених в пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для її прийняття встановлюється шестимісячний строк, який починається з моменту відкриття спадщини. В процесі судового розгляду було з'ясовано, що [PERSON] за життя заповіт не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом, а саме донька спадкодавця - [PERSON], яка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. Також до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від брата спадкодавця - [PERSON], спадкоємця другої черги. Більше заяв про прийняття спадщини чи відмову від неї не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с.10-28). З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач не довів сукупність підстав, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України в частині неспроможності [PERSON] самостійно забезпечувати свої потреби, оскільки останній безпорадному стані не перебував, не був особою похилого віку, не мав каліцтва або тяжкої хвороби, не потребував постійного протягом тривалого часу стороннього догляду та матеріальної підтримки, міг за твердженням свідків самостійно пересуватися та себе обслуговувати. Також не доведений факт матеріал ьного забезпечення позивачем спадкодавця [PERSON], оскільки останній працював, отримував заробітну плату та орендну плату. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову задоволенні позовних вимог у зв'язку із недоведенням підстав, визначених ст. 1259 ЦК України, для зміни порядку черговості, сам факт надання спадкодавцеві допомоги у зв'язку із перебуванням останнього у стані алкогольного сп'яніння не є достатньою підставою для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed