overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що наймачем квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований також його син - відповідач по справі [PERSON], який з травня 2014 року в квартирі фактично не мешкає, особисті речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивачі через це змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 30 в будинку № 29 по вул. Громова в м.Костянтинівка Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, згідно поштових повідомлень, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивачів, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору найму житлового приміщення позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «СЄЗ» від 22.06.2017 року №223 (а.с.6). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі підтверджується довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 5» (а.с.5), відомостями з реєстру Костянтинівської територіальної громади (а.с.18-19). Фактично з травня 2014 року відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає, його речі в квартирі відсутні, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 01 червня 2017 року, складеному у присутності свідків (а.с.7). Відповідно до ч.1,2 ст.71 ЖК України При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] понад шість місяців, факт його реєстрації в квартирі змушує позивача здійснювати до зайві витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Доказів наявності поважних причин відсутності відповідача понад шість місяців у спірній квартирі, відповідно до ч. 3 ст. 71 ЖК України, у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 02 червня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинили 06 червня 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2015 року, про що Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). 20 жовтня 2015 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені 06 червня 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 серпня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини припинили 01 листопада 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з відповідачем. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 268 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). 31 липня 2011 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені 01 листопада 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 14 вересня 1991 року у Дебальцівському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 211. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. З 15 січня 2015 року сторони мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с.3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.23-24), тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 1991 року у Дебальцівському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 211, що підтверджується відповідним повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 349053 (а.с.9). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З 15 січня 2015 років сторони мешкають окремо, вони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння, до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 30.07.2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №738. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність довіри та взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надав суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, зазначила, що фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені 15.10.2016 року. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинені 15.10.2016 року. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №015281 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №738. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Гуренко, дружини [PERSON]. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини у подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Твердохліб». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до\~[PERSON]\~про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.01.2014 року. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого відбувалися неодноразово сварки та скандали. Сімейних стосунків не підтримують з вересня 2014 року. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ліщук», неповнолітню дитину залишити проживати з нею, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 087480 від 18.01.2014 року вбачається, що 18.01.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 36, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Ліщук» (а.с.5). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 6). З довідки про склад сімї та зареєстрованих Рудко-Козинської сільської ради від 18.07.2017 року № 607 вбачається, що позивач з дитиною зареєстровані в [INFO] (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Ліщук. Малолітню дитину: [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

18 липня 2017 року позивачка звернулась в суд з позовом, який уточнила 15 серпня 2017 року зазначивши, що 16 червня 2015 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб який зареєстрований Відділом РАЦС Якимівського РУЮ під актовим записом № 37. Під час шлюбу народився син [PERSON] [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року шлюб розірваний. Спільні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей,.а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї. На сьогоднішній день позивачка не має можливості самостійно, без участі батька утримувати дітей. В зв'язку з викладеними обставинами, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від 18 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-яких обтяжень у відповідача у матеріальному або сімейному становищі. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 367 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Згідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Таким чином, приймаючи до уваги, сімейний та матеріальний стан сторін, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі позову, тобто з 18 липня 2017 року та до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

18 липня 2017 року позивач надала до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини.\~\~ Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовну заяву визнав повністю. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 2013 р. по 2016 р. перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовної заяви у повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненняслід стягнути у дохід держави судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

18 липня 2017 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача, яка проводилась 29.11.2016 року за адресою [ADDRESS], було виявлено порушення ст. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.1999 № 1357, та ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме: самовільне підключення електропроводки споживача до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку з метою без облікового споживання електроенергії після відключення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

18 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітнього сина на виховання позивачки [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

18 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить будинок по [ADDRESS]. У зазначеному будинку з 24 серпня 1991 року зареєстровано місце проживання [PERSON] Відповідач з 2009 року у будинку не проживає. Позивач, у зв'язку із реєстрацією місця проживання [PERSON] у будинку несе додаткові витрати на сплату житлово-комунальних послуг. З огляду на викладене, позивач, зазначивши, що відповідач у будинку не проживає понад один рік без поважних причин, просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засіданні. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 8 липня 2016 року належить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. У зазначеному будинку з 24 серпня 1991 року зареєстровано місце проживання [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 29 березня 2018 року. Відповідно до акту від 21 грудня 2017 року, складеного комітетом самоорганізації населення мікрорайону Ружична [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає з 2009 року, що було підтверджено сусідами [PERSON] та [PERSON] В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування цим житлом оскільки відсутній без поважних причин понад один рік, а іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Факт реєстрації відповідача у будинку по [ADDRESS] порушує права власника щодо користування, розпорядження та володіння належним йому майном, покладає обов'язок нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved