overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 3) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4, та на її утримання у розмірі 1/6, відповідно, частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. У звязку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на дитину добровільно не надає, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та на її утримання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є рідною матірю [PERSON]В [INFO], який є інвалідом першої групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, за станом свого здоровя він не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. В звязку з чим, просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном над рідним сином. В судовому засідання заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала із вищевказаних підстав, просила задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання позбавлення дієздатності, - [PERSON], в судове засідання не зявився в звязку зі станом здоровя, про що мається медична довідка. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить судове засідання провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 5 від 05.01.2017 року, [PERSON] виявляє ознаки важкої розумової відсталості (виражена імбецильність) внаслідок хвороби Дауна. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с. 27-29). Як пояснила заявник у судовому засіданні, за станом свого здоровя, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обовязки опікуна над своїм сином. Виконкомом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області внесено подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] його матері [PERSON] Пункт 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання виконкому Комишанської сільської ради Охтирського району про доцільність призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON], суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 30 вересня 1995 року в Авдіївській сільській раді Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 5, посилаючись на те, що протягом останніх семи років вони з чоловіком не проживають разом, вона проживає разом з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Питання проживання дітей вони з відповідачем вирішили в добровільному порядку, діти проживатимуть разом з нею, спору про поділ майна вони не мають, судові витрати просить з відповідача не стягувати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 вересня 1995 року в Авдіївській сільській раді Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Авдіївською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 30 вересня 1995 року. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства вони не ведуть з 2009 року. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, вона проживає з іншим чоловіком, з яким бажає укласти шлюб, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

18 жовтня 2016 року Бродівським районним судом Львівської області ухвалено рішення, згідно якого розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 11 серпня 2011 року у Смільнівській сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис №4. Однак, Бродівським районним судом Львівської області при вирішенні спору по суті не вирішено питання розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Як встановлено судом, [PERSON], на користь якої судом ухвалено рішення, понесла судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. Така сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

18 жовтня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій заявниця просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2015 році вона познайомилася з [PERSON] , між ними склались щирі стосунки, мають взаємні почуття любові. Вони мають намір створити сім'ю, однак, вона не досягла встановленого законом шлюбного віку, тому відділ Кам'янка-Бузького РВ ДРАЦС відмовляє в реєстрації шлюбу. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має, батьки не заперечують проти їх стосунків та оформлення шлюбу, так як це відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти заявлених вимог не заперечила. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав. Прпедставники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ст. 23 Сімейного кодексу України визначає, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], на час звернення до суду з заявою про надання права на шлюб не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного кодексу України. Беручи до уваги те, що заявниця має намір створити сім'ю з [PERSON], відсутність заперечень з боку матері заявниці, враховуючи волевиявлення самого [PERSON] на укладення шлюбу, суд вважає, що [PERSON], [INFO] необхідно надати право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO], так як встановлено відповідність такого права інтересам заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, яку 24.01.2017 року було уточнено, про визнання свого брата [PERSON], [INFO], недієздатним, оскільки він є інвалідом І групи підгрупи Б з дитинства, непрацездатним, потребує постійного стороннього догляду, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судове засідання [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила уточнену заяву задовольнити визнати [PERSON] недієздатним, справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні також просить уточнені вимоги задовольнити. Розглянувши заяву, докази по справі, вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона, внаслідок хронічного, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи №632 від 09.12.2016 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок епілепсії з рідкими поліморфічними нападами, дисфоріями, психотичними включеннями в анамнезі, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.24-28). Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

18 жовтня 2016року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення опіки і свої доводи обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON]. Він є інвалідом дитинства першої А і є хвороим на психічну хворобу-розумову відсталість. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14.05.2007 року її брата [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним встановлено опіку та призначено опікуном його батька [PERSON]. [INFO] року їх батько [PERSON] помер. Тому просить суд призначити її опікуном над недієздатним братом, для захисту її прав та законних інтересів. Допитаний у судовому засіданні заявник, суду пояснив, що він наполягає на заявлених вимогах. Зацікавлена особа Орган опіки та піклування Донської селищної ради до судового засідання не зявився , надали листа слухати справу без участі представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки вони засновані на законі та підтверджені матеріалами справи. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14.05.2007 року її брата [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном його батька [PERSON]. (а.с.9). Згідно свідотцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконкомом Донської селищної ради Ворлноваського району Донецької області [PERSON] помер [INFO] року.(а.с.11). Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.3 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним. Заявник бажає і має можливість здійснювати бути опікуном над недієздатною матір'ю. За медичним висновком виконувати обов'язки опікуна може. Перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] не встановлено, тому суд вважає за можливе призначити заявника опікуном над недієздатним братом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.10.2016р. о 17 год. 36 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.10.2016р. о 17 год. 36 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Стебленко лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, підозріла. Іспитує слухові галюцинації коментуючого та імперативного змісту. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу в адресу рідних. Відмовляється від прийому їжі та медикаментів. Не критична. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський р-н, вул. Спогадів, 64. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.10.2016 р. о 19 год. 24 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат заперечували проти задоволення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, потребує подальшого лікування в умовах психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.10.2016 р. о 19 год. 24 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий психомоторно збуджений, голосно кричить. Мова не по суті, „я строитель и художник, „врач и психолог. Вважає, що всі над ним знущаються. Бігав з сокирою за людьми, вважає, що ці люди за ним слідкують, веде себе агресивно. При собі мав ніж, яким розмахував. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що ніякої агресії ні до кого не проявляв, ножем не розмахував. В момент надання пояснень, [PERSON] не виявляв явної неадекватності, поводив себе спокійно, чітко висловлювала свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] агресивний та несе небезпеку до суспільства, на запит суду працівниками поліції не був наданий відеозапис з місця події який би міг підтвердити або спростувати обставини які зазначені в рапорті. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для її примусової госпіталізації не вбачається. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її доньку [PERSON], 1989 року народження. У своїй заяві посилається на те, що донька з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання і є інвалідом 1-ої групи. Зазначила, що внаслідок хронічного психічного розладу донька не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Визнання доньки недієздатною їй потрібно для здійснення опіки над нею відповідно до вимог чинного законодавства. У судовому засіданні заявник заяву підтримали та просила її задовольнити, а в подальшому у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але надали письмову заяву, в якій вимоги заявника визнали і не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено наступне. [INFO] року у подружжя [PERSON] і [PERSON], тобто заявника, народилася донька - [PERSON]. У 1993 р. подружжя [PERSON] шлюб розірвали, а в 2010 р. заявник уклала шлюб з [PERSON], і їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК (серія МСЕ-06 № 012938) випливає, що [PERSON] з дитинства є інвалідом першої групи і потребує постійного стороннього догляду та нагляду. З амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 10.01.2017 р. за № 04 видно, що [PERSON] страждає вродженим слабоумством - глибокої розумової відсталості (F 73.0), внаслідок чого вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], а також встановлення над нею опіки з призначенням опікуном заявника.

Outcome: approved