Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

19.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 07.12.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. На виконання умов зазначено договору, він передав [PERSON] 2 000 000, 00 грн., що на той час за офіційним курсом НБУ становило 250 000, 00 дол. США, остання зобов'язалася повернути кошти до 15.05.2014 року, а саме щомісячно, протягом 16 місяців повертати по 120 000, 00 грн., що на той час за офіційним курсом НБУ становило 15 000, 00 дол. США. Факт отримання коштів, за умовами договору, повинен був підтверджуватися відповідними відмітками на примірниках договору. Станом на день звернення до суду з позовом, [PERSON] повернула 223 189, 00 дол. США. Неповернутою залишилася сума у розмірі 26 811, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 564 929, 70 грн. Крім того, відповідно до п. 6 зазначеного вище договору позики, у випадку, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний згідно ст. ст. 1050, 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % відсотки щомісячно від простроченої суми. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору позики, що укладений 07.12.2012 року, просив стягнути на його користь 564 929, 70 грн. основного боргу, 244 855, 97 грн. 3 % місячних від простроченої суми та 125 956, 11 грн. пені, а також 3 654, 00 грн. судового збору. У судовому засіданні 29.11.2016 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просив стягнути на його користь 10 811, 00 дол. США основного боргу та 3 % місячних від простроченої суми у розмірі 18 615, 57 дол. США, пеню за прострочення платежу у вигляді подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 114 998, 51 грн. та 6 090, 00 грн. судового збору. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] частково визнав позовні вимоги, зазначив, що [PERSON] бажає погасити борг найближчим часом, визнав вимоги в частині суми основного боргу та 3 % місячних у розмірі 10 000, 00 дол. США, проти стягнення пені заперечував. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. У судовому засіданні встановлено, що 07.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. за зареєстрований в реєстрі за № 1958. Відповідно до п. п. 1, 4, 6 зазначеного вище договору позики, позикодавець при укладанні цього договору передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 2 000 000, 00 грн., що за офіційним курсом НБУ складає суму 250 000, 00 дол. США строком до 15 травня 2014 року; сторони домовились, що починаючи з січня 2014 року позичальник буде сплачувати щомісячно протягом 16 місяців рівними частинами суму в розмірі 120 000, 00 грн., що складатиме 15 000, 00 дол. США згідно з середнім курсом продажу доларів США фізичним особам комерційними банками м. Києва на день сплати до 15 числа кожного місяця; у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний згідно ст. ст. 1050, 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % відсотки щомісячно від простроченої суми (а.с. 6-8). Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначений договором позики строк, відповідач не виконала у повному обсязі свої зобов'язання щодо повернення позики. Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту зазначеного договору, його предметом були грошові кошти в іноземній валюті - долар США у розмірі 250 000, 00 дол. США. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем у повному обсязі умов договору позики, укладеного 07.12.2012 року, просить стягнути з відповідача неповернуті грошові кошти у сумі 10 811, 00 дол. США у національній валюті з урахуванням даних про курс валют станом на 29.11.2016 року. Відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За даними довідки Національного банку України, станом на 29.11.2016 року 100 дол. США еквівалентно 2 565, 9521 грн. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, неповернутих за договором позики, розмір яких 10 811, 00 дол. США в національній валюті визначений станом на 29.11.2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 3 % місячних за користування кредитом з підстав невиконання позичальником у повному обсязі умов договору підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як видно зі змісту умов договору позики з підстав невиконання позичальником зобов'язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені п. 6 договору, а саме на 3 % відсотки щомісячно від простроченої суми, у розмірі 18 615, 57 дол. США, що розрахований позивачем за весь час порушення строків, та приймається до уваги судом, оскільки наведений представником позивача розрахунок є правильним та підлягає до стягнення у національній валюті у розмірі 477 666, 69 грн. Що стосується вимог про стягнення пені у порядку передбаченому ст. 549 ЦК України, такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як видно зі змісту укладеного між сторонами у справі 07.12.2012 року договору позики, цивільна відповідальність за невиконання його умов у вигляді пені не передбачена, а тому позивач не має права на отримання пені за договором у визначеному ним розмірі - 114 998, 51 грн. у порядку передбаченому правилами ч. 3 ст. 549 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial