Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

18 жовтня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач [PERSON] , від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало його життю та здоров`ю. Крім того, 18 жовтня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. В ході судового розгляду представник позивачки позов підтримав та направив заяву в якій зазначив, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач до суду не з`явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , не працевлаштований, є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Малолітня дитина мешкає разом з позивачкою (а.с.14). Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому не має постійного місця проживання та праці, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Згідно письмової заяви відповідач проживає у Арабській Республіці Єгипет в м. Хургада. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач проживає на території іншої держави, але фактично вихованням дитини не займається. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 15.04.2019 року, суд вважає, доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , не працевлаштований є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина мешкає разом з позивачкою [PERSON] , яка є домогосподаркою. Позивачка має в постійному користуванні нерухоме майно, рухомого майна у власності не має. Майно яке перебуває у власності відповідача під час судового розгляду не встановлено. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється, з урахуванням того, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працевлаштований, суд приходить до висновку, що дохід відповідача носить сумнівний характер. Відповідно до ст.ст.182,184,192 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, та в зв`язку з тим, що відповідач має сумнівний характер доходу (заробітної плати) та з урахуванням середньостатистичної заробітної плати по регіону в розмірі 7639 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved