Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

18.10.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «[PERSON] фінансування» та відповідачем [PERSON] 25.06.2012 року укладено кредитний договір №21051332834. Відповідно до умов договору банк надає відповідачу кредит у сумі 76796,35грн., а відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 06.08.2012 року між ПАТ «[PERSON] фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до чинного законодавства було укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, та до ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги за вище вказаним договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує, в результаті чого станом на 25.08.2016 року за ним утворилась заборгованість: за кредитом - 53075,54грн., за відсотками - 21251,44грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 74326,98грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст.224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.651 ч.2, 3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 25.06.2012 року між ПАТ «[PERSON] фінансування» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №21051332834, відповідно до умов банк надав відповідачу кредит у сумі 76796,35грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Терміном повернення до 26.06.2007 року. 06.08.2012 року між ПАТ «[PERSON] фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до чинного законодавства було укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, та до ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги за вище вказаним договором. Як вбачається з розрахунку позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 25.08.2016 року за ним утворилась заборгованість: за кредитом - 53075,54грн., за відсотками - 21251,44грн. Однак, відповідачка на момент звернення позивача до суду борг не сплатила. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 74326,98грн. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved