overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

17 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на їхнє утримання. [PERSON] просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року шлюб розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Діти сторін залишаються проживати з позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17 липня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 11 грудня 2015 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції згідно актового запису № 595 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 11 грудня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати просить не стягувати з відповідачки. Судова повістка про виклик до суду відповідачці [PERSON] не направлялась у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 11 грудня 2015 року уклали шлюб (арк.с.5). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з липня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

17 липня 2018 року, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням по пров.Шевченка, 6 в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником вищезазначеного будинку, відповідач, яка зареєстрована у будинку з 2016 року в ньому не проживає, участі в його утриманні не приймає. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши про визнання позовних вимог. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.04.1999 року (а.с.9), [PERSON] є власником житлового будинку з належними надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Анисів по пров. Шевченка, 6 Чернігівського району Чернігівської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Анисівської сільської ради Чернігівського району та області № 460 від 26.06.2018 року (а.с.8), відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO] та області. \~ \~ \~ \~ Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою з серпня 2016 року встановлений Актом, складеним 21 червня 2018 року комісією у складі депутата Анисівської [PERSON], в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Даючи оцінку\~встановленим обставинам\~справи та\~аналізуючи надані\~суду докази\~та доводи\~сторін,\~в сукупності\~з письмовими\~доказами по\~справі,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~ добровільно\~змінила своє\~місце проживання\~і є\~такою,\~що понад\~рік без\~причин,\~які б\~могли бути\~визнані судом\~поважними,\~не проживає\~в будинку,\~належному на\~праві власності\~позивачеві,\~не приймає\~участі в\~утриманні будинку,\~а отже\~з метою\~усунення перешкод\~в користуванні\~та розпорядженні\~власністю її\~слід визнати\~такою,\~що втратила\~право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: пров. Шевченка, 6, с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~\~ 17 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 11.11.1995 року, який зареєстровано Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 13.\~Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з січня 2018 року. Розривати шлюб в органах РАГС відповідачка не бажає. Вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання\~ надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав,\~ просив розглянути справу без його участі. Згоден на винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Про причини своєї\~ неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 11 листопада 1995 року, який зареєстровано\~ Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 13, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 275474 від 11 листопада 1995 року. (а.с.6). Подружнє життя в сторін не склалося, з січня 2018 року вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Розривати шлюб в органах РАГС відповідачка не бажає. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 22, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 19 жовтня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає не заперечує проти винесення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна не заперечує проти винесення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 23 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 22, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, оскільки їхній шлюб носить формальний характер. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 серпня 1961 року у Дзержинському районному бюро ЗАГС, м. Кривий Рог, актовий запис №1933 від 13.08.1961 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №572124. Від спільного подружнього життя у них є двоє дітей, які вже досягли повноліття. У 1993 році між нею та відповідачем фактично було припинено шлюбні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вона проживає в м. Кривий Ріг більше 20-ти років окремо від відповідача, матеріальних претензій не має. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище - «Пишнюк». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.1999 року у Холминській селищній раді, Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №025114 виданого 26.11.1999 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, позивач не просить стягнути судовий збір з відповідача, а залишає згідно заяви за собою, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 08.11.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] У шлюбі народилася дитина донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем. Нормальні відносини між позивачем та відповідачем не склалися, у звязку з чим вони припинили подружні відносини та на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, інтересами один одного не цікавляться. Сімя фактично перестала існувати. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу недоцільне та суперечить її інтересам. [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON]; доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, 01.08.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не зявився, 06.08.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. За час шлюбу народилася спільна дитина донька [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з матірю. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За змістом\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 08 листопада 2003 року перебувають у шлюбі (а.с.6). У сторін є дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved