Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

17 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 14355 про стягнення з неї заборгованості у розмірі 8 902 грн 03 коп., посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: вона укладала кредитний договір лише з ПАТ Банк «ТРАСТ», з відповідачем такі договори взагалі не укладались; вона не була повідомлена про зміну кредитора та не отримувала жодних вимог від нього. Крім того, вважала, що подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, також відповідачем не було належним чином повідомлено її про наявність заборгованості. Особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Учасники справи правом надати відзив або пояснення на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 8 902 грн 03 коп.. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Та обставина, що матеріали справи не містять доказів того, що новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» дійсно направляло боржнику повідомлення про заміну кредитора, і що це повідомлення було вручене чи не вручено з певних причин, як немає доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 23\~липня 2020\~рокуу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. за подання позовної заяви та 420 грн. 40 коп. за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а. с 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved