Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

19.04.2019 [PERSON] звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] з позовними вимогами, щодо розірвання шлюбу укладеного з відповідачем 11.02.2012 та про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2014 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н. у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.04.2019 року і повноліття дітей. Позов обґрунтований тим, що 11.02.2012 сторони зареєстрували шлюб, від якого вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрального протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання, можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносити між ними припинились із березня 2019 року, і так як вони спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Вважає за недоцільне надання строку на примирення. Їхні спільні малолітні діти після припинення їхніх шлюбних відносин проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, що відповідає їхнім інтересам, і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, що діти через розлучення батьків не були позбавленні піклування батька. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, такий рівнень життя вона не може в повній мірі забезпечити сама. На даний час діти проживають разом з нею. Допомоги у вихованні та догляді за дітьми, витати на лікування відповідач не бере, крімі того їм необхідно купувати одяг, взяття, продукти харчування, гігієнічні речі на, що відповідач коштів не надає. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших малолітніх/неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Тому при сплата аліментів у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дітей, але в будь якому разі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Відповідач не заперечував, щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. 11 лютого 2012 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 8). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 9). Та [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1370 від 18.04.2019 [PERSON] разом з донькою та сином зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та пояснень відповідача вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не заперечувалось, що вони разом не проживають, діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, згоди про утримання дітей ними не було досягнуто. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи стан здоров`я дітей, матеріальне становище відповідача, та визнання ним позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову - 19.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття, оскільки стягнення аліментів починаючи з 01.04.2019 позивачем не обґрунтована. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, справедливим, та не буде порушувати майнові права дітей. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, відповідач визнав позов до початку до початку розгляду справи по суті, позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн. 40 коп., а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved