Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом з проханням: розірвати шлюб, укладений між ними 28.04.2001 року у Центральному відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №195 та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (усього доходу) щомісячно. Посилаючись на те, що відносини між ними припинилися в зв'язку з проживанням відповідача [PERSON] з іншою жінкою, а також через постійні сварки. У зв'язку з чим, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Збереження сім'ї неможливо і суперечить її інтересам. Оскільки дитина залишається проживати з нею та знаходиться на її утриманні, вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку (усього доходу) щомісячно, які відповідач за своїм матеріальним та фізичним станом здатний сплачувати. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнав, позивач позов підтримала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 195 (а.с. 11), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 12), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 21). Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи відсутність будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідач за своїм матеріальним станом не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, суд прийшов до переконання, що визначена позивачем сума аліментів є обґрунтованою і підлягає стягненню на користь позивача на утримання їх дитини до досягнення нею повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок за позовом про розірвання шлюбу, який сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за позовними вимогами про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в зв'язку з чим, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved