overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірваний 05.12.2003 року. Від сумісного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач. Відповідач дуже рідко надавав матеріальну допомогу на сина [PERSON], а останні роки взагалі ухиляється від добровільного надання аліментів. Син знаходиться на повному утриманні позивачки. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила, просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 05 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 4). Дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою №3393 від 29.07.2014 року виданою КП «ЖЕК №2» Дубенської міської ради (а.с.12) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в саме в розмірі 400 гривень щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 29 жовтня 1994 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Турійським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис за № 11. Від спільного подружнього життя мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], понад три місяці проживають окремо, не спілкуються, подружніх стосунків не підтримують. Вказуючи, що на примирення з відповідачем не згідна, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам, на примирення категорично не погодилася, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 29 жовтня 1994 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Турійським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис за № 11 (а.с. 5). Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). У судовому засіданні встановлено, що сторони понад три місяці проживають окремо, не спілкуються, не підтримують подружніх стосунків та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя і заперечення позивача щодо примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення платежів на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Сторони по справі перебували у шлюбі з 27 грудня 2007 року, який заочним рішенням, Березнегуватського районного суду від 03 липня 2014 року розірвано та є батьками малолітньої [PERSON],[INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 22 вересня 2008 року за актовим записом № 9 зробленого у Книзі реєстрації народжень виконкомом Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с 5,6). Проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 16 липня 2014 року за вихідним № 155 (а.с. 7). Після припинення шлюбних стосунків, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, однак оформити свої права заявник не має можливості, у зв'язку із розбіжністю у написанні прізвища матері у свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть матері. З огляду на викладене, заявник просить її вимоги задовольнити. Заявником до суду було подану заяву, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. [INFO] року в с.Стрільники Шаргородського району Вінницької області померла матір заявника [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про її смерть, копією заповіту, в якому зазначено, що [PERSON] заповіла все своє майно дітям: дочці [PERSON] та сину [PERSON], довідкою Стрільницької сільської ради №572 від 10 липня 2014 року, де зазначено, що заявниця проживала разом із своєю матір'ю [PERSON] в с.Стрільники, копією свідоцтва про народження заявника де її батьками зазначені [PERSON], [PERSON], копією висновку №210 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 12 листопада 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.01.1996 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 січня 1996 року (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17 червня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1469. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 17 червня 2006 року у Міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1469. Від спільного шлюбу у них є дві доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на сім'ю, відповідач зловживає алкогольними напоями. Протягом останніх чотирьох місяців вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам її дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між нею та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб існує лише формально, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дитини, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

17 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1971 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.07.2014р. о 12 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.07.2014р. о 12 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ «Томаківська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена,місця не утримується. Агресивна на адресу оточуючих. На питання відповідає не по суті. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

17 липня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ), звернулося в суд із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 22.02.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] була скоєна ДТП. В результаті вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. В результаті зіткнення транспортних засобів автомобіль «DAEWOO LANOS» отримав технічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На час виникнення ДТП цивільна-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] [PERSON] не була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому потерпілаий звернулася до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. У зв'язку з настанням страхової події та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

17 липня 2014 року ПАТ «Альфа-банк» уклало з [PERSON] кредитний договір № 500501002, яким надало кредит в сумі 35052 грн. 85 коп. строком по 18 липня 2018 року зі сплатою 11,99 % річних і комісійної винагороди за користуванням кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту. Посилаючись на те, що [PERSON] має 34480 грн. 18 коп. заборгованості за кредитом, 3861 грн. 66 коп. заборгованості за відсотками, 9990 грн. заборгованості за комісією, у звязку з чим їй нараховано 2400 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення цих сум. В судове засідання сторони не зявились, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності з п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.8 кредитного договору № 500501002 від 7 липня 2014 року, ПАТ «Альфа-банк» надало [PERSON] кредит в сумі 35052 грн. 85 коп. шляхом безготівкового перерахування для власних потреб позичальника строком по 18 липня 2018 року зі сплатою 11,99 % річних і комісійної винагороди за користуванням кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за період з 1-го по 60-й місяць користування кредитом. Згідно з додатком № 1 до кредитного договору відповідачка повинна була сплачувати в рахунок погашення заборгованості до 18 числа кожного місяця по 1588 грн. 91 коп. з останньою датою погашення 18 липня 2018 року. Як вбачається з п. 4 кредитного договору у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій та/або інших платежів за договором [PERSON] зобовязалась сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно). При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу відповідачка зобовязалась сплатити штраф у розмірі 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. Суду надано виписку по особовим рахункам, згідно з якою з кошти в сумі 35052 грн. 85 коп. було переказано на рахунок [PERSON] згідно кредитного договору від 17 липня 2014 року. Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 18 листопада 2015 року відповідачці нараховано 34480 грн. 18 коп. заборгованості за кредитом, 3861 грн. 66 коп. заборгованості за відсотками, 9990 грн. комісій і 2400 грн. штрафу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 549, 611, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

17 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття дитиною, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. В судове засідання позивач не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, а саме, через засоби масової інформації ( а. с. 26), повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.5) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Беручи до уваги той факт, що відповідач офіційно не працює, не має постійного доходу, суд вважає за можливе застосувати ст.184 СК України, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в сумі 500 грн.. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.5) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved