Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

19.08.2020 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області, грошові кошти в сумі 9 486,60 грн., які були затрачені КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» на лікування [PERSON] потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову послався на те, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 04.06.2019 р., яка набрала законної сили 12.06.2019 р. (справа №459/1487/19) кримінальне провадження за №12018140150001920 від 29.12.2018 року відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» 21 ліжко-днів з 29.12.2018 р. по 19.01.2019 р., вартість якого становить 9 486,60 грн.. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування на даний час Червоноградській міській раді не відшкодовано, а тому згідно ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою від 09.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 10:00 год. 12.10.2020 року з повідомленням сторін, яке в подальшому було відкладено на 13.11.2020 р. на 13:00 год.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Прокурор та представник Червоноградської міської ради подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судові засідання 12.10.2020, 13.11.2020 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомив. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 04.06.2019 р., [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.Кримінальне провадження за №12018140150001920 від 29.12.2018 року відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Судом було встановлено, що відповідач 29 грудня 2018 року близько 04 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи належним [PERSON] ( [PERSON] ), перебуваючим у його користуванні, технічно справним автомобілем марки «Mercedes- Benz ML 270», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , що є засобом підвищеної небезпеки, слідуючи по проїжджій частині вулиці Шептицького у місті Червонограді Львівської області, яка є другорядною дорогою, наближаючись до перехрестя вказаної вулиці з вулицею Стуса у м. Червонограді, що є головною дорогою, на якому світлофори на той час працювали у жовтому миготливому режимі, проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1. розділу 33 Правил дорожнього руху України, не дав дорогу автомобілю «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який мав перевагу при проїзді вказаного перехрестя. В результаті таких протиправних дій водія [PERSON] , на перехресті вулиці Стуса з вулицею Шептицького міста Червонограда Львівської області, відбулось зіткнення між керованим ним автомобілем «Mercedes-Benz ML 270», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді горизонтального розриву заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, забою латерального виростка великогомілкової кістки, рани на чолі справа, які відносяться: травма коліна до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я, рана - до легкого тілесного ушкодження. Водій автомобіля «Mercedes-Benz ML 270», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , як учасник дорожнього руху грубо порушив п. п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, а також вимоги розділу 33 ПДР України, в частині вимог знаку пріорітету 2.1 «Дати дорогу», які перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дане судове рішення набрало законної сили 12.06.2019 р. Крім того, наведені у вказаному вище судовому рішенні обставини щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим підтверджуються висновком експерта №02/2019 від 16.01.2019 року. Згідно з довідкою КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 30.06.2020 р. № 3804, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 29.12.2018 р. по 19.01.2019 р., загальна сума затрачених лікарнею коштів на його лікування склала 9 486,60 грн.. У добровільному порядку відповідач не відшкодував таких витрат. За правилами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Фактичні обставини справи свідчать про те, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, Червоноградська міська рада понесла витрати на лікування потерпілого [PERSON] , що становлять 9 486,60 грн. Відсутні обставини, що виключають обов`язок відповідача відшкодувати таку шкоду. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь держави у сумі 2 102,00 грн..

Outcome: approved