Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис №56. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено із [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ТП №061785 від 12 жовтня 2009 року. В даному шлюбі у подружжя одна дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання в них постійно виникали скандали, відсутні почуття довіри та поваги, склалися неприязні відносини один до одного, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних стосунків. Два з половиною роки вони проживають окремо. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. В судові засідання 18.07.2016 року та 03.08.2016 року відповідач [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №56. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ТП №061785 від 12.08.2009 року (а.с. 3). В даному шлюбі у подружжя одна дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №273900, виданим 24 березня 2010 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд встановив, що сторони подружні відносини не підтримують і, як стверджує позивач підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, отже позов слід задовольнити, шлюб за вимогою позивача розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved