Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

18 жовтня 2018 року представник ТОВ «Укрфінансгруп» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 29.02.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52120192786B, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на суму 287000, а той зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути його до 28.09.2019 року. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кошти на купівлю транспортного засобу марки NISSAN модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Також, 29.02.2012 року між банком та позичальником був укладений Договір застави №R52120192786B транспортного засобу марки - NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №35081048 від 29.02.2012 року підставою обтяження є договір застави, об`єкт обтяження є вищезазначений автомобіль. 22.01.2018 року між Банком та ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс груп» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220118нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також 22.01.2018 року між Банком та ТОВ «ФК «Укрфінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», усі права заставодержателя за договором застави, укладеним в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, предметом застави за яким є автомобіль. Згідно витягу про реєстрацію в ДРОРМ №54794859 від 07.02.2018 року вилучено ПАТ «ВТБ Банк» та додано обтяжувала ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» за договором застави. У зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків за кредитними зобов`язаннями відповідачем станом на 22.01.2018 року утворилась заборгованість, що становить 473874, 23 грн. та складається з: 244460,43 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, що в свою чергу складається із 84407,64 грн. - поточної заборгованості по тілу кредиту та 160052,7 - простроченої заборгованості по тілу кредиту; 229 413,89 грн. - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, що в свою чергу складається з 3015,59 грн. - заборгованості по нарахованим відсотках та 226398,30 грн. - простроченої заборгованості нарахованих відсотків. 18.05.2018 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду змінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором, а саме змінено - ПАТ «ВТБ Банк» на нового кредитора - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп». Позивачем в ході проведення заходів стягнення боргу встановлено, що позичальник, всупереч нормам чинного законодавства та договору застави, здійснив продаж предмета застави третій особі. На сьогоднішній день, предмет застави належить на праві власності [PERSON] . Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» на предмет застави: автомобіль марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності з 26.02.2016 року, свідоцтво про реєстрацію т/з [NUMBER] , [PERSON] , шляхом продажу на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу авто, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2019, звернуто стягнення в рахунок задоволення вимог за кредитним договором №R52120192786B від 29.02.2012 року на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», на предмет застави - автомобіль марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності з 26.02.2016 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу авто. Стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» суму сплаченого судового збору у розмірі 7108 грн. 11 коп. (а.с.91-95). 24 травня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 25 лютого 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. 17 червня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що не знав та не міг знати про те, що автомобіль був предметом договору застави, оскільки ним було придбано автомобіль на інших державних номерах та в Реєстрі обтяжень даний автомобіль не перебував та не перебуває, а за обтяженням №12223178, на дату укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та автосалоном, інформація про обтяження у Реєстрі була відсутня, так інформація була внесена лише 09.02.2017. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. 22 червня 2021 року від представника позивача ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» надійшли письмові пояснення до позовної заяви в яких представник зазначає, що [PERSON] не може вважатися добросовісним власником автомобіля, оскільки було набуто право власності на предмет застави з обтяженням, крім того ЗУ «Про заставу» передбачено збереження права застави незалежно від того, чи знала особа, яка одержала це майно про таке право. 20 липня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача надійшло клопотання в якому він просить проводити судове засідання без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] придбав автомобіль у лютому 2016 року в автосалоні, жодних обтяжень не було, їм були надані документи з реєстраційної служби, що автомобіль без обтяжень, також була довідка про те, що автомобіль було придбано раніше у 2015 році в Донецькій області, в тех.талоні так і зазначено - автомобіль під заставою, однак такого напису не було. Позивач викупив борги у 2017 році, банку вже не було. [PERSON] є добросовісним набувачем, при купівлі ним автомобіля жодного обмеження не було, звідки вони з`явились у 2017 році не зрозуміло. Документи, які надіслали з реєстрації вказують, що жодного обмеження на авто немає. На обставинах викладених у відзиві наполягають та підтримують їх. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та покласти на позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Відповідач [PERSON] підтримав думку свого представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Враховуючи позицію представника позивача, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 29.02.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №R52120192786B, відповідно до якого банк надав останньому кредит на суму 287000 грн. на купівлю транспортного засобу марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , а той в свою чергу зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути його до 28.09.2019 року. (а.с.6-10). 29.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір застави №R52120192786B транспортного засобу марки - NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11, 12). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №35081048 від 29.02.2012 року, підставою обтяження є договір застави, об`єкт обтяження: автомобіль легковий, автомобіль марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE колір фіолетовий, рік випуску 2011, номер об`єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER] , термін дії - 28.02.2017 (а.с.22). 22.01.2018 року між Банком та ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс груп» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220118нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» права вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.13-18). 22.01.2018 року між Банком та ТОВ «ФК «Укрфінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» усі права заставодержателя за договором застави, укладеним в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, предметом застави за яким є автомобіль (а.с.36-37). 18.05.2018 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду змінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором, а саме змінено - ПАТ «ВТБ Банк» на нового кредитора - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» (а.с.20-21). Згідно витягу про реєстрацію в ДРОРМ №54794859 від 07.02.2018 року вилучено ПАТ «ВТБ Банк» та додано обтяжувача ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» за договором застави (а.с.22) Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №71738727 від 01.04.2021, об`єктом обтяження є автомобіль NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.117) З відповіді Територіального сервісного центру №1441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області (Філія ГСЦ МВС) від 05.05.2021, вбачається, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортним засобів станом на 26.12.2015, автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2011 р.в., [NUMBER] , державний номер [NUMBER] (попередній державний номер [NUMBER] ) був перереєстрований з [PERSON] на ТОВ «Авто Тема» на підставі договору купівлі-продажу №62 від 25.12.2015, виданий територіальним сервісним центром №1441 м. Маріуполь. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, даний автомобіль знаходиться у заставі з 29.02.2012, заборона відчужувати, реєстратор ПН [PERSON] на підставі заяви ПАТ «ВТБ Банк». ТСЦ перевірка по Державному реєстру обтяжень рухомого майна почала здійснюватися згідно постанови від 05.10.2016 №687, яка набрала чинність 20.10.2016 (а.с.204). Як вбачається з відповіді Територіального сервісного центру МВС №1241 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС) від 28.04.2021, транспортний засіб NISSAN PATHFINDER 2.5 DLE, номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , 2011 року випуску під час реєстрації 26 лютого 2016 року на [PERSON] , згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів серед арештованих та заборонених у перереєстрації не значився. Перереєстрацію вказаного автомобіля 26 лютого 2016 року здійснював адміністратор ТСЦ МВС №1241 [PERSON] (а.с.206). Надані на адвокатський запит, ТОВ «УКРАВТОІМПОРТ завірені копії документів свідчать про купівлю-продаж автомобіля 15.12.2015 через Територіальний сервісний центр РСЦ МВС в Донецькій області №1441, та 26.02.2016 через Територіальний сервісний центр №1241 РСЦ МВС у Дніпропетровській області (а.с.208-213). Відповідач [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 22.01.2018 року має заборгованість, що становить 473874, 23 грн. та складається з: 244460,43 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, що в свою чергу складається із 84407,64 грн. - поточної заборгованості по тілу кредиту та 160052,7 грн. - простроченої заборгованості по тілу кредиту; 229413,89 грн. - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, що в свою чергу складається з 3015,59 грн. - заборгованості по нарахованим відсотках та 226398,30 грн. - простроченої заборгованості нарахованих відсотків. У відповідності до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14, та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» зазначає, що рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, тому є підстави для звернення стягнення на предмет застави. Статтями 23, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. Доводи представника відповідача стосовно того, що інформація відносно спірного автомобіля за обтяженням №12223178 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та автосалоном була та наразі є відсутньою не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у справі матеріалами. Так, на підставі договору застави, обтяження зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.02.2012 за №12223178 і зараз міститься в реєстрі з терміном дії до 09 лютого 2022 року. До реєстру з моменту реєстрації цього обтяження вносилися зміни, а саме: 09 лютого 2017 року заставодержатель змінив термін дії обтяження з 28 лютого 2017 року до 09 лютого 2022 року, 07 лютого 2018 року змінено обтяжувача з ВАТ «ВТБ Банк» на ТОВ ««ФК «УКРФІНАНС ГРУП». [PERSON] здійснив продаж предмета застави третій особі і на день подання позову, автомобіль марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності з 26.02.2016 року відповідачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з [NUMBER] . Реалізація [PERSON] автомобіля, що є предметом застави, здійснена без припинення обтяження, тому не припинила застави, тобто застава для [PERSON] є чинною. Таким чином, оскільки на момент придбання 26.02.2016 [PERSON] автомобіля марки NISSAN, модель PATHFINDER 2.5 DLE [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , відомості про обтяження цього рухомого майна містилися в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з 29.02.2012, у зв`язку з чим [PERSON] не є добросовісним набувачем спірного автомобіля, який є предметом застави з обтяженням заставодержателя. Оскільки боржником [PERSON] не виконано зобов`язання, забезпечене заставою, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як новий заставодержатель має право зверненння стягнення на предмет застави. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та достатність законних підстав для захисту порушеного права позивача шляхом звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Крім того, позивач уповноважений самостійно обрати спосіб судового захисту його прав, у випадку невиконання зобов`язань позичальником, про що йдеться у пункті 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5, згідно якого право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно ст.141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7108,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved