Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

18 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 26.01.2009 року позивач отримав у відповідача платіжну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 02.12.2014 року у нього утворилась заборгованість в сумі 12987,57 грн., яка складається з: 6605,42 грн. - заборгованість за кредитом; 4576,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 949,59 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 606,55 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12987,57 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно ч.4ст.130, ч.4ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26.01.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON], шляхом підписання сторонами заяви на отримання платіжної картки і ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу платіжну картку «Універсальна», з кредитним лімітом 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Згідно Довідки про зміну умов кредитування, відповідачу було збільшено кредитний ліміт 27.03.2010 року до 2400,0 грн., 15.06.2012 року до 6700,0 грн. Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дій визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, починаючи з січня 2014 року відповідач припинив виплачувати кредит, сума заборгованості позичальника станом на 02.12.2014 року становить 12987,57 грн., яка складається з: 6605,42 грн. - заборгованість за кредитом; 4576,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 949,59 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 606,55 грн. - штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за договором від 26.01.2009 року в сумі 12987,57 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved