Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

18.03.2020 року [PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №275330695 від 22.06.2018 року. Вимоги вказаної позовної заяви мотивовані тим, що 22.06.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір №275330695 відповідно до умов якого позивач отримала кредит у розмірі 4000 грн. на строк 23 дні. Позивач наполягає, що при укладенні вказаного кредитного договору порушені її права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у зв`язку з чим, нею у досудового порядку неодноразово направлялися листи про припинення порушень з боку відповідача, проте, такі вимоги були залишені без задоволення. Так позивач вказує, що відповідач, скориставшись її необізнаністю, навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України, які визначені та встановлені законодавством, що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема відповідач не надав повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту наслідком чого стало те, що позивач при укладенні кредитного договору через неналежну інформованість з боку відповідача та необізнаність не могла у повному обсязі оцінити умови договору кредиту на предмет їх вигідності так як не було належним чином детально роз`яснено працівниками Фінансової установи їх умови. Крім того вказаний договір містить несправедливі умови в порядку нарахування пені в розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, а отже сума компенсації за порушення позивачем своїх зобов`язань може становити більше 50% тіла кредиту, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою. Окрім того п. 3.3 та 3.5 вказаного кредитного договору суперечать нормам ст.. 61 Конституції України та містять подвійну відповідальність за невиконання зобов`язання. Таким чином позивач приходить до висновку, що при укладенні вказаного договору було порушено норми чинного законодавства, а тому наявні достатні підстави для визнання його недійсним в цілому. Також позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 13.04.2020 року. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у якому проти доводів позивача заперечив та вказав, що сторони дійсно 22.06.2018 року уклали кредитний договір №275330695, який позивач належним чином не виконує, адже отримавши кошти в обумовленому сторонами договору розмірі належне їх повернення не здійснює, а в подальшому взагалі просить суд визнати кредитний договір недійсним. Окрім того позивач особисто надала до позовної заяви екземпляр договору, при цьому не робивши попередньо жодного запиту до Фінансової установи щодо надання такого договору. Зазначене свідчить, що позивач була ознайомлена з умовами договору, мала безперешкодний доступ та необмежену кількість часу для ознайомлення з усіма його умовами. Також вказував, що на сайті фінансової установи у відкритому доступі міститься текст зазначених правил та умов вказаного договору, без підтвердження ознайомлення з умовами правил якого оформити кредитний договір неможливо, що передбачено умовами алгоритму роботи сайту в мережі Інтернет фінансової установи. Вказаний кредитний договір укладається шляхом приєднання клієнта до його умов, які надані для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Товариства, позивачем же було вчинено певну сукупність дій, які спрямовані на отримання кредиту від фінансової установи, а тому позивач самостійно визначала необхідний для себе час для ознайомлення з його умовами Представник відповідач також звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи заяви позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності вважає за можливе розглянути справу за відсутності останніх. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав. Суд,

Outcome: dismissed