Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

19 липня 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, в якому він зазначив, що з 2003 року по 2013 рік він перебував у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] . Від спільного проживання у відповідача народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки сторони не перебували у шлюбі, відомості про батька дітей записані зі слів матері. З 2017 року відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, а тому позивач прохає суд визнати його батьком дітей та змінити прізвище дітей із « [PERSON] » на « [PERSON] ». 27 листопада 2019 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, відмовившись від вимоги про зміну прізвища дітей. 10 вересня 2019 року відповідач, [PERSON] , подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій зазначила, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та вона не заперечує проти задоволення позову в цій частині. Однак [PERSON] заперечує проти задоволення позову в частині зміни прізвища дітей, оскільки дітям на даний час виповнилось 8 та 14 років та вони звикли до прізвища [PERSON] . Крім цього [PERSON] є особою з інвалідністю, вся медична документація оформлена на його прізвище. Через вади здоров`я йому буде важко сприймати нове прізвище. [PERSON] навчається у школі, всі рідні та друзі знають його на прізвище [PERSON] , а тому зміна прізвища є недоцільною, в зв`язку з цим в задоволенні позову в цій частині позивач прохає відмовити. Також враховуючи, що [PERSON] є батьком дітей, а тому зобов`язаний їх утримувати, [PERSON] прохає суд стягувати з нього на її користь аліменти на утриманні синів. Оскільки один із синів є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, який здійснює вона, прохає стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 11 вересня 2019 року [PERSON] подала до суду відзив на позов [PERSON] , в якому підтримала заперечення, викладені нею у зустрічному позові. Крім цього зазначила, що зміна прізвища дітей призведе до дискомфорту дітей. Щодо витрат на правову допомогу, заявлених [PERSON] , [PERSON] зазначила, що витрати на послуги адвокату не підтверджені обгрунтованим розрахунком, а витрати на проведення експертизи відсутні, оскільки така не проводилась в зв`язку з визнанням відповідачем позову. В зв`язку з розглядом даної справи [PERSON] очікує понести витрати на правничу допомогу у виді сплати винагороди адвокату, виходячи із тарифу в десять відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за годину надання правової допомоги. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено судовий розгляд по суті. [PERSON] та його представник, адвокат Галушко С. С., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак Галушко С. С. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримав та прохав його задовольнити. Крім цього [PERSON] зустрічний позов [PERSON] визнав частково. Прохав стягувати із нього аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітків), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. [PERSON] та її представник, адвокат Пелих О. В., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак Пе- лих О. В. подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі та участі [PERSON] та задовольнити позов повністю. Проти задоволення уточненого позову [PERSON] не заперечували. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, служби у справах дітей Кобеляцької РДА, Кобеляцького РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43,44). Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України - зі слів матері (а.с.62, 63). [PERSON] 15 грудня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.42). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частин першої - третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки позивач прохає суд визнати його батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , а їх мати, [PERSON] визнає позивача батьком своїх дітей, тому позов в цій частині слід задовольнити. Крім цього судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю, [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. [PERSON] , прохає стягувати із [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дитини відповідного віку, однак суду не надано доказів про необхідність отримання саме 1/2 частини з усіх видів доходу відповідача. Той факт, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю не може бути підставою для призначення аліментів у розмірі, більшому ніж визначений законодавством України. Нормами ЦПК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Той факт, що догляд за [PERSON] здійснює [PERSON] не дає підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини доходів відповідача. Враховуючи вище викладене, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання батьківських обов`язків по утриманню дітей, то враховуючи статті 182-183 СК України, із [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 10 вересня 2019 року. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., а тому дані кошти слід стягнути із [PERSON] . Крім цього, оскільки [PERSON] при подачі позову до суду з вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а поданий нею позов задоволений, то із [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір, визначений ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи, що під час підготовчого розгляду справи, а саме 27.11.2019 року, сторони повідомили, що не будуть подавати суду підтвердження про витрати на правову допомогу, тому суд не розглядає питання про стягнення із сторін понесених ними витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved