Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

18.03.2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 19.11.2021 р., просить стягнути з відповідача у його корить 41 941,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, та судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 2 666,00 грн. та 6 177,96 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта. В обґрунтування позову послався на те, що 02.05.2012 р. у Польщі він придбав автомобіль марки Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] за 8 000 доларів США, та згідно реєстраційного посвідчення став співвласником даного транспортного засобу разом із громадянкою Польщі [PERSON] . Востаннє, автомобіль під його керуванням в`їхав на територію України через пункт пропуску Рава-Руська 15.10.2012 року. В подальшому, щоб не мати обов`язку постійно виїжджати та в`їжджати через державний кордон України, в строки передбачені законом, він вирішив розмитнити даний автомобіль та зареєструвати його за собою в Україні. З цією метою він передав відповідачу 28.02.2013 р. у м. Червонограді вказаний вище автомобіль, разом із ключами до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також кошти необхідні для виконання ним вказаної роботи, а тому з цього моменту вказані вище речі та документи перебувають у відповідача. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, на неодноразові прохання позивача повернути вказане вище майно та документи не реагував, при цьому на його адресу реєстрації та проживання. Окрім цього, за його заявою з приводу заволодіння відповідачем вказаним вище автомобілем та іншим його майном, з 03.06.2013 року проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12013150150000733 за ч.1 ст.190, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України, яке не завершене до сьогодні. З метою захисту своїх порушених прав він звертався до суду із позовами про стягнення коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння, які були задоволеними у повному обсязі судовими рішеннями Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2020 р. (справа №459/142/20) та від 05.05.2020 р. (справа №459/404/20). Ствердив, що станом на день звернення до суду з даним позовом рішення суду про повернення у його користування транспортного засобу не виконане, автомобіль фактично втрачений внаслідок незаконних дій відповідача. За таких обставин він змушений звернутись в суд з даним позовом, та пославшись на приписи ст. ст. 1166, 1192 ЦК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 29.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 05.05.2021 року з повідомленням сторін, який в подальшому було відкладено, востаннє, на 19.07.2021 р.. Ухвалою суду від 19.07.2021 р. провадження у справі зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи. 07.10.2021 р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.11.2021 р.. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. При цьому, позовні вимоги уточнили та просили стягнути з відповідача кошти в сумі 41 941,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також судові витрати у справі, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із залученням експерта. Зазначили, що станом на сьогоднішній день не виконанорішення суду про повернення позивачеві у користування транспортного засобу, досудове розслідування у кримінальному провадженні досі триває, автомобіль перебуває у розшуку. Відповідач у судові засідання 05.05.2021, 07.06.2021, 19.07.2021, 19.11.2021 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач [PERSON] та громадянка Республіки Польща [PERSON] є співвласниками автомобіля марки Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення Серії [NUMBER] . Відповідно до копії листа Головного управління НП у Львівській області №Б-254/02/16-19 від 15.12.2019 р. видно, що слідчим відділом Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області 04.06.2013 р. внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння належного позивачу автомобіля марки «Audi А6» д.н.з. [NUMBER] , 2000 року випуску. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Згідно копії відповіді Оперативно-розшукового відділу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України №5/1860 від 06.09.2013 р. видно, що востаннє перетин державного кордону України автомобіль марки «Ауді» д.р.н. [NUMBER] , здійснювався під керуванням позивача 15.10.2012 р. о 16:45 год. (в`їзд на територію України через пункт пропуску «Рава-Руська»). Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2020 р. (справа №459/142/20), задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 2 100 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.04.2020 р. (27,04 грн. за один долар США) становить 56 784,00 грн.. З вказаного судового рішення встановлено, що між сторонами було укладено угоду по придбанню автомобіля, зобов`язання за якою позивач належним чином виконав, зокрема відповідно до копії розписки від 28.02.2013 р., відповідач отримав від позивача суму у розмірі 2 100 доларів США для придбання автомобіля Audi А6 2000 р.в. за 10 300 доларів США, яка складається з: завдатку у сумі 2 100 доларів США, залишку у сумі 2 200 доларів США, автомобіля 6 000 доларів США. Відповідач взятих на себе зобов`язань по придбанню автомобіля для позивача не виконав, грошові кошти у сумі 2 100 доларів США позивачу не повернув. Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.05.2020 р. (справа №459/404/20), задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, та витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , ключі від автомобіля Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] . З вказаного судового рішення встановлено, що факт отримання 28.02.2013 р. відповідачем належного позивачу транспортного засобу Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , ключів до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом допиту свідка [PERSON] від 07.08.2013 р.. При цьому відповідачем та його дружиною [PERSON] не заперечується факт отримання першим від позивача належного йому автомобіля Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , ключів до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується протоколами допиту свідків [PERSON] від 23.07.2013 р. та [PERSON] від 28.08.2014 р.. Також у своїх показах, крім іншого, відповідач зазначив, що він у визначені усною домовленістю терміни (45 днів) належний позивачу автомобіля не повернув, зобов`язався повернути такий до 03.08.2013 р..Задовольняючи позов суд виходив з того, що спірний автомобіль, ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу перейшли у володіннявідповідача без відповідної правової підстави, а отже, незаконно. 27.08.2020 року державний виконавець Червоноградського МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Дегтярьова Р.О. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62893636, з примусового виконання виконавчого листа №459/404/20, виданого 17.08.2020 р. Червоноградським міським судом Львівської області, щодо витребування у відповідача у користь позивача вказаного вище транспортного засобу, ключів від нього, а також свідоцтва про його реєстрацію. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Означеною нормою закону сформульовані загальні умови, за наявності яких у сукупності можливе примусове відшкодування майнової шкоди особою, яка її заподіяла: 1) наявність власне майнової шкоди, завданої особистим немайновим правам, або шкоди, завданої майну фізичної чи юридичної особи. За змістом ст. 22 ЦК України така шкода може бути у формі втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); 2) дії (рішення, бездіяльність) особи, що призвели до шкоди, були неправомірними; 3) наявність безпосереднього причинного зв`язку між діями (рішеннями, бездіяльністю) особи та завданою ними шкодою; 4) наявність вини особи, крім випадків, встановлених законом. За ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта №3660 від 29.09.2021 р., встановлено, що середня ринкова вартість автомобіля «Ауді А6» 2000 р.в. д.н.з. [NUMBER] , виходячи з даних про нього, які можна встановити з представлених матеріалів даної цивільної справи, станом на час завершення експертизи (29.09.2021 р.), становить 41 941,00 грн.. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом так і на день ухвалення даного рішення щодо спірних правовідносин, у житті позивача не вбачається позитивної динаміки. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, яким його зобов`язано повернути належне позивачу майно, досудове розслідування кримінального провадження, яке здійснюється з приводу вказаних вище подій досі триває, місце знаходження транспортного засобу невідоме. Досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, переконливо свідчать про те, що позивачем доведено факт спричинення йому майнової шкоди, відповідачем не подано жодних доказів, які б доводили відсутність його вини в спричиненні позивачу майнової шкоди. Враховуючи наведене суд дійшов висновку щодо наявності факту спричинення позивачу шкоди за винних дій відповідача та підстав для стягнення з відповідача у користь позивача в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди41 941,00 грн.. За таких обставин та міркувань суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 666,00 грн. та 6 177,96 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Outcome: approved