Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

19.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що відповідач постійно бере участь в утримання дитини. При цьому відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не має можливості сплачувати їх в такому розмірі, про який просить позивачка. Заслухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, що відповідачем не оспорюється. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Таким чином, утримувати дитину повинні і мати і батько дитини. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Проте, за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається лише в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи. Таким чином, відповідач має стабільний дохід. При цьому, позивачкою не доведено обставин, через які суд зміг би прийти до висновку про необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи всі передбачені статтею 182 СК України обставини, беручи до уваги розмір заробітної плати відповідача, відсутність доказів про наявність у відповідача іншого джерела доходу, а також ту обставину, що відповідач не ухиляється від утримання дитини та систематично надає матеріальну допомогу, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів як 1/4 частку з усіх видів доходу відповідача. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави. Тобто, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial