Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до територіальної громади в особі Солодководненської сільської ради, в якому вказав, що 01 грудня 1994 року його матері [PERSON] було видано державний акт серії ЗП 000017 №0007873 на право приватної власності на землю загальною площею 0,6 гектара (далі га), яка розташована в с. Солодководне Розівського району Запорізької області на території Солодководненської сільської ради і призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. 05 вересня 2012 року [PERSON] померла, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді, зокрема, вищезазначеної земельної ділянки. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до Розівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті його матері, однак у видачі такого свідоцтва державним нотаріусом йому було відмовлено через ненадання витягу з Державного земельного кадастру. Посилаючись на відсутність можливості отримати вказаний витяг, позивач прохає суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином (а.с.26), однак в судове засідання не зявився, письмово прохав розглянути справу за його відсутності та за участі його представника (а.с.29). За таких обставин, справа судом розглянута з участю повноважного представника позивача [PERSON], який надав відповідні пояснення і повідомив судові про те, що позивач [PERSON] підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Відповідач - Солодководненська сільська рада про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.27), проте в судове засідання представник відповідача не зявився. Разом з тим, у письмовій заяві представник відповідача [PERSON] прохав розглянути справу без його участі, повідомивши судові про те, що Солодководненська сільська рада позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.30). [PERSON] як представник третьої особи без самостійних вимог Розівської нотаріальної контори, будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.28), в судове засідання не зявилась. У письмовій заяві представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову [PERSON], погодившись із наведеними у ньому доводами, прохала розглянути справу без її участі (а.с.31). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача [PERSON], а також за відсутності представників відповідача та третьої особи. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 06 липня 1949 року в с Солодководне Розівського району Запорізької області. Матірю позивача є [PERSON] (а.с.12,13-14). 01 грудня 1994 року на підставі рішення Солодководненської сільської ради [PERSON] було видано державний акт серії ЗП 000017 №0007873 на право приватної власності на землю та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6 га, яка розташована с. Солодководне Розівського району Запорізької області на території Солодководненської сільської ради і призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №55 (а.с.9). [PERSON] померла 05 вересня 2012 року в с. Солодководне Розівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №09 від 07 вересня 2012 року. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії I-ЖС № 236663 (а.с.5). З матеріалів справи, а також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської нотаріальної контори встановлено, що після померлої 05 вересня 2012 року [PERSON] Розівською нотаріальною конторою 23 січня 2013 року за заявою спадкоємця за законом [PERSON] заведена спадкова справа № 6/2013 за номером у спадковому реєстрі 54089677. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про усунення спадкоємців померлої від права на спадкування. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.6-8,32,34). Постановою державного нотаріуса від 23 грудня 2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6 га, що розташована в с. Солодководне Розівського району Запорізької області на території Солодководненської сільської ради, яка залишилась після померлої [PERSON]. Державний нотаріус розяснив, що [PERSON] може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку лише за умови надання витягу з Державного земельного кадастру (а.с.11). Згідно з п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (з відповідними змінами), видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З 01 січня 2013 року ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.\~ Поземельна книга ведеться за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру,\~ під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж). Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї. З відповіді відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області від 15 листопада 2013 року за №06-02-01/1186 вбачається, що відомості про земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0007873, відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо (а.с.16). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0007873, виданого Солодководненською сільською радою 01 грудня 1994 року. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55 (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вже було зазначено вище, ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 01 грудня 1994 року. За таких обставин, зволікання відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької областіпо виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину за законом після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved