Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

17.12.2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4107 гривень 07 копійок. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: повернення кредиту. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 25 грудня 2012 року утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 4107 грн. 07 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила надати розстрочку у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 25.06.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк»Дельта»), [PERSON] [INFO], було укладено договір № 001-20169-250608 від 25.06.2008 року «на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки». У відповідності до п.1.5. договору кошти використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються держателем картки у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем картки своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою не є договором про надання споживчого кредиту (ч.1 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів»). У відповідності до договору відповідач отримав від позивача грошові кошти, які не повернув, внаслідок чого станом на 25.12.2012 р. відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 4107,07 грн., яка складається з: тіло кредиту - 2000,00 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками-970,87 грн., заборгованість за комісіями-1136,20 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема копією кредитного договору, розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У заяві від 30.01.2014 року відповідач [PERSON] просила надати розстрочку у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано жодних заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4107,07 грн. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Оскільки стягнення суми боргу ставить відповідача у тяжке матеріальне становище, суд приходить до висновку про задоволення заяви, та вважає за можливе надати розстрочку виплати цієї суми на один рік. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved