Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

17 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача у справі, в якому, з врахуванням уточнень, зазначив, що 07 жовтня 2008 року відносно нього Костянтинівською міжрайонною прокуратурою було порушено кримінальну справу за № 38-28522 за ознаками ст. 121 ч. 1 КК України, приводом та підставою до чого слугувала заява [PERSON], з яким у нього 27 серпня 2008 року приблизно об 11-30 годині в районі Костянтинівської ОДПІ по пр. Ломоносова, 125, м. Костянтинівка, виникла сварка. Проведення досудового слідства у справі було доручено слідчому Єгорову О.П., який на його думку провів його з недбалістю, через що він знаходився під слідством з 07 жовтня 2008 року по 29 грудня 2015 року, був засуджений за п*ятьма вироками, що були скасовані апеляційною інстанцією, утримувався під вартою 2,5 місяці. 29 грудня 2015 року кримінальне провадження відносно нього закрите у зв*язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає, що своїми діями відповідач [PERSON] завдав йому моральної та матеріальної шкоди, так як він зазнав сильних душевних страждань, переніс нервовий стрес внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення та позбавлення його можливлості реалізації своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. З вини відповідача він тривалий час хворів, після звільнення з-під варти не відновив своє здоров*я по теперішній час, проходив лікування та поніс матеріальна витрати. З цих причин була заплямована честь бойового офіцера ВВС, нервовий стрес також відобразився на членах його сім*ї. Також, його родина зверталася за правовою допомогою до адвоката, на що було витрачено 12000 грн. Просив відшкодувати згідно вимог ст.ст. 12, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та суду» №266/94-ВР від 01 грудня 1994 року (зім змінами та доповненнями) завдану йому моральну шкоду, розмір якої визначити з урахуванням обставин справи та у межах, встановлених цивільним законодавством, за час перебування під слідством чи судом, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, за 7 років та 4 місяці, в розмірі 1378 грн. на місяць у сумі 121264,00 грн., також відшкодувати понесені на правову допомогу адвоката витрати в сумі 12000,00 грн., та матеріальну шкоду, що складають витрати на лікування, транспортні витрати на поїздки до апеляційного суду в розмірі 4000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснив, що на його думку відповідач у справі проводив досудове розслідування у кримінальній справі з порушеннями норм законодавства, неякісно та неповно, не з*ясував важливі для справи обставини, тому підлягає притягненню до відповідальності. Не погодився із запереченнями відповідача у справі та прокурора. Наполягав на задоволенні позовних вимог, не зважаючи на те, що на час судового розгляду даної справи постанова про закриття кримінального провадження була скасована керівником Костянтинівської місцевої прокуратури. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення проти позову (а.с. 25-27), які підтримав в судовому засіданні та пояснив, що ним під час розслідування кримінальної справи були виконані всі можливі та необхідні слідчі дії, спрямовані на викриття винності обвинуваченого [PERSON], вина якого була повністю доведена зібраними по справі доказами. Після повернення судом апеляційної інстанції справи на додаткове досудове слідство він подальшим її розслідуванням вже не займався. Кримінальне провадження відносно позивача було закрите оскільки потерпілий перестав з*являться на виклики та за його відсутності виявилося неможливим спростувати доводи [PERSON] За скаргами позивача на його дії до прокуратури порушень в них виявлено не було. Вважав вимоги позивача необґрунтованими та просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] управління державного казначейства України в Донецькій області, в судове засідання не з*явився, причин неявки суду не повідомив, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Костянтинівський місцевий прокурор Булгаков О.В., який у судовому розгляді справи здійснював захист інтересів держави в особі відповідача - [PERSON] управління державного казначейства України в Донецькій області, з позовними вимогами не погодився, надавши письмові заперечення (а.с. 87-88), та пояснив, що згідно вимог цивільно-процесуального законодавства на позивача покладено обов*язок довести обґрунтованість свого позову, що на його думку, позивачем не здійснено, не доведено розмір завданої йому шкоди та не підтверджено негативні явища, які з ним сталися внаслідок незаконних на його думку рішень, дії або бездіяльності відповідачів. У теперішній час жодним рішенням не визнано незаконності дій слідчого Єгорова О.П., триває досудове розслідування за фактом необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON], оскільки постанова про закриття кримінального провадження скасована 20 травня 2016 року керівником Костянтинівської місцевої прокуратури. Крім того, слідчий Єгоров О.П. не може бути зобов*язаний судом до сплати коштів за дії чи бездіяльність при здійсненні своїх службових обов*язків, оскільки така шкода в силу вимог закону відшкодовується державою. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльність органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Згідно положень п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Пунктом 2 ч.1 ст. 2 вказаного закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим законом, виникає у випадках: закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особі у суді і вичерпанням можливостей їх отримання. Відповідно до ст.3 вказаного закону, відшкодуванню громадянинові підлягає, в тому числі, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми сплачені громадянином у зв*язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода. Судом встановлено, що постановою в.о. Костянтинівського міжрайонного прокурора від 07 жовтня 2008 року скасовано постанову дільничного інспектора СУІМ Костянтинівського МВ УМВС про відмову у порушенні кримінальної справи від 01 вересня 2008 року та порушено кримінальну справу за фактом умисного завдання [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень [PERSON], як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, за ознаками складу злочину передбаченого ст. 121 ч.1 КК України. Кримінальну справу направлено для провадження дізнання начальнику Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 73). Відповідно до копії обвинувального висновку, затвердженого Костянтинівським міжрайонним прокурором 27 лютого 2009 року (а.с. 61-66), обвинувачення за ст. 121 ч.1 КК України [PERSON] пред*явлене 14 листопада 2008 року (а.с. 66). Згідно копії вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2009 року (а.с. 51-55, 71-78) [PERSON] визнано винним за ст. 121 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п*ять років з відбуванням у кримінально-виконавчій установі. Запобіжний захід осудженому [PERSON] до вступу вироку у законну силу змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою в СІ №6 м. Артемівська, взято його під варту в залі суду. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2009 року (а.с. 79-82) вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2009 року відносно [PERSON] скасовано, кримінальну справу повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід відносно [PERSON] у вигляді утримання під вартою скасовано та звільнено його з-під варти в залі суду. В подальшому кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] перебувала на додатковому розслідуванні, в органах прокуратури та судових інстанціях; 27 лютого 2015 року матеріали досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого ст. 128 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015050380000318. Постановою слідчого СВ Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015050380000318 від 27 лютого 2015 року, закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 56-60). При цьому, як вбачається копії постанови керівника Костянтинівської місцевої прокуратури від 20 травня 2016 року (а.с. 89-90) постанова слідчого СВ Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження за № 12015050380000318 від 27 лютого 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, скасована. Матеріали кримінального провадження направлено начальнику СВ Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області для організації додаткового досудового розслідування. Клопотань про зупинення провадження у цивільній справі від сторін до суду не надійшло. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно із ч. 3 ст.\~10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.\~57-60 ЦПК України. Таким чином, приймаючи до уваги, що 20 травня 2016 року постановою керівника Костянтинівської місцевої прокуратури скасовано постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області від 29 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження за № 12015050380000318 від 27 лютого 2015 року, враховуючи, що позивачем суду не надано інших доказів на підтвердження незаконного притягнення його як обвинуваченого чи інших процесуальних дій, що обмежують його права громадянина, суд вважає, що передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] відсутні. Тому, у задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed