Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості його частки у спільній частковій власності. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині кожному автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1992 року випуску, двигун [NUMBER], кузов №ХТА [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Документи на автомобіль постійно знаходяться у відповідача, який не надає йому можливості користуватись та володіти спільною частковою власністю. Він вважає, що вартість вказаного автомобіля на теперішній час складає 30000грн., і, оскільки виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, неможливий, а компенсувати вартість його частки відповідач відмовляється, просив стягнути з відповідача вартість 1/2 частки автомобіля в сумі 15000грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали повністю та не заперечують проти стягнення з [PERSON] компенсації вартості частки [PERSON] у спільній частковій власності, а саме, вартості 1/2 частки автомобіля в сумі 15000грн. З'ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2002 року позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було успадковане після смерті матері, [PERSON], усе належне їй майно у рівних частках кожному, у тому числі, автомобіль «ВАЗ-2109», 1992 року випуску, двигун [NUMBER], кузов №ХТА [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). У цей же день, 14 червня 2002 року між сторонами по справі була укладена угода про поділ спадкового майна, згідно якої, серед іншого майна, їм у власність переходить по 1/2 частки зазначеного автомобіля (а.с.8). Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а частиною другою цієї статті встановлено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. В судовому засіданні за домовленістю між сторонами встановлено, що вартість автомобіля «ВАЗ-2109», 1992 року випуску, двигун [NUMBER], кузов №ХТА [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ухвалення рішення складає 30000грн., і враховуючи, що виділ в натурі 1/2 частки автомобіля, що знаходиться у спільній частковій власності сторін, є неможливим, грошова компенсація вартості 1/2 частки цього автомобіля, належній співвласникові [PERSON], складає 15000грн. Цю суму слід стягнути з відповідача [PERSON], на користь співвласника, який бажає виділу, а саме, позивача [PERSON] Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Задовольняючи позов суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved