Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

18 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], померлої 01.05.2018 року в «Краснолучской городской многопрофильной больнице «Известия» Луганской народной республики», з метою оформлення своїх спадкових прав після сметрі матері. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Свідоцтвом про шлюб. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, із змінами та доповненнями, м. Хрустальний (м. Красний Луч) відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 01 травня 2018 року [PERSON] померла у м. Хрустальний (м. Красний Луч), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВВ №058062 від 04.05.2018 року виданим Відділом запису актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть №169 виданим 02.05.2018 року «Краснолучской городской многопрофильной больнице «Известия» Луганской народной республики». Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Заявник [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] в Охтирському міськрайоннму відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть від 04.05.2018 року не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. У відповідності до частини 4 статті 317 та пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України. На підставі викладеного,

Outcome: approved