Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

18.12.2020 ТОВ «Харківгаз збут» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 8458 грн. 81 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «Харківгаз Збут» надавало послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р., та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khaaszbut. 104.ua). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до пункту 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. TOB «Харківгаз збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак, споживач систематично порушував зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання, що в результаті призвело до заборгованості за вказані послуги в розмірі 6\~715 грн. 38 к. На суму заборгованості нараховано інфляційні витрати у розмірі 1 155 грн. 05 к. та 3% річних у розмірі 588 грн. 38 к. ТОВ «Харківгаз Збут» направило вимогу № 617-СЛ-1062/8-0120 від 23.01.2020 про сплату даної заборгованості на адресу Відповідача. Вимога про оплату заборгованості залишилась споживачем без відповіді та оплати. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.02.2021. 08.02.2021 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача. 01.03.2021 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися, судове засідання відкладено. 24.03.2021 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача. Представник позивача ТОВ «Харківгаз збут» Кіпоть І.Г., надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 49). Відповідно до частини 3\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1\~статті 223 Цивільного процесуального кодексу України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» здійснював надання послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач (а. с. 15). Відповідно до довідки № 61003.1-Сп-6536-0520/4 від 29.05.2020 послуги з постачання природного газу надавалися абоненту [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] відкритий за адресою [ADDRESS] , в період з 01.07.2015 по 19.05.2017, розподільний об`єм складає 1972 м3 (а.с. 9). Як вбачається із Довідки про заборгованість за природний газ перед ТОВ «Харківгаз збут» за особовим рахунком № [NUMBER] , відповідач нерегулярними платежами підтверджувала факт споживання послуги газопостачання та приєднання до умов типового договору, останній платіж здійснено за січень 2017 року в сумі 250 грн 00к. (а.с. 8). За розрахунком заборгованості наданим позивачем, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання за період з липня 2015 року по листопад 2020 року утворилася заборгованість, яка склала 6 715 грн 38 к. (а.с. 8). 23.01.2020 позивач на адресу відповідача направив вимогу про оплату заборгованості № 617-СЛ-1062/80120 (а. с. 7). Оскільки відповідачем вимога про оплату заборгованості виконана не була, позивач звернувся до суду з позовом про її стягнення з урахуванням суми інфляційних витрат в розмірі 1 155 грн 05 к. та 3% річних в розмірі 588 грн 38 к. Відповідно до копії Акту про відключення газоспоживаючих приладів від 28.05.2021, наданого відповідачем, 28.05.2012 здійснено відключення газових приладів домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). За приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог ТОВ «Харківгаз збут». За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин 1, 2 статті 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Частинами 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України). Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Харківгаз збут» просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з газопостачання за період з липня 2015 року по листопад 2020 року, а також три відсотки річних та інфляційні втрати, які нараховано за період\~з грудня 2017 року по листопад 2020 року, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ. Відповідно до Довідки про заборгованість за природний газ перед ТОВ «Харківгаз збут» за особовим рахунком № [NUMBER] , споживання природного газу відповідачем здійснювалося в період з липня 2015 року по травень 2017 року. Загальний обсяг спожитого газу за цей період становить 1 972 м3, останній платіж відповідачем здійснено у січні 2017 року в розмірі 250 грн. 00 к., заборгованість за спожитий газ нарахована за період з липня 2015 по травень 2017 року у розмірі 6\~715 грн. 38 к., з травня 2017 року по листопад 2020 року, сума заборгованості не змінилася (не збільшилася та не зменшилася) та з грудня 2017 року на вказану суму заборгованості нараховані інфляційні збитки та 3% річних (а.с. 8). Відповідно до Довідки № 61003.1-Сп-6536-0520/4 від 29.05.2020 наданої позивачем, послуги з постачання природного газу надавалися абоненту [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] відкритий за адресою [ADDRESS] в період з 01.07.2015 по 19.05.2017, розподільний об`єм складає 1972 м3 (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана 18 грудня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Зміївського районного суду Харківської області (а.с. 1). За таких обставин, підлягає застосуванню положення про загальний трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з газопостачання за період з липня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно, враховуючи що сума заборгованість яка складає 6\~715 грн 38 к. виникла за період з липня 2015 по травень 2017 року, та з травня 2017 року не змінювалася а від так, сума заборгованості в цій частині підпадає під застосування загального трирічного строку позовної давності. Причин поважності пропуску строку представником позивача не зазначено. Враховуючи вищевикладене, позивач має право на стягнення заборгованості в межах трирічного строку позовної давності, а тому в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , за період з липня 2015\~року по\~17\~грудня 2017\~року включно,необхідно відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення основої суми боргу в зв`язку з пропуском строку позовної давності, в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, належить відмовити, оскільки інфляційні витрати та 3% річних є похідними від основного зобов`язання, яке підпадає під застосування строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно частини 1\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed