Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON](далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зміну розміру та способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 09 грудня 2013 року. У шлюбі з відповідачем, 03 липня 2012 року у них народилася дочка [PERSON], на утримання, якої рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. У позовній заяві позивач також вказує на те, що відповідач працює на заводі ЮГ Цемент філія ПАТ Дікергофф Цемент Україна, а тому, на думку позивача, спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. У зв'язку з вищезазначеним позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014, та стягувати з відповідача щомісячно на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 08.11.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, при цьому 08.11.2017 також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі. Водночас повідомив суд про те, що він дійсно працює на заводі ЮГ Цемент філія ПАТ Дікергофф Цемент Україна. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 2). У шлюбі у подружжя 03 липня 2012 року народилася дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із позивачем [PERSON] (а.с. 3 - 4). Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Крім цього, згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved