Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

18 травня 2021 року із Самарського районного суду м. Дніпропетровська до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що позивачеві на праві приватної власності належить автомобіль Фольксваген, держномер [NUMBER] . 06 серпня 2020 року о 16 годині 45 хвилин на пр. Богдана Хмельницького, біля буд. 67, у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Деу, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Фольксваген, держномер [NUMBER] . В результаті вищезазначеної пригоди автомобілю, належному [PERSON] , завдано механічних пошкоджень. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності. Для визначення розміру шкоди суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] проведено експертне дослідження транспортного засобу, згідно зі звітом № 06-08.20 від 21 вересня 2020 року вартість матеріального збитку становить 98 604 гривні 66 коп., вартість відновлювального ремонту становить 63 066 гривень 28 коп. Страховиком відповідача, ПрАТ «СК «АРКС» було сплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 41 996 гривень. Оскільки страховою компанією йому було частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду, на адресу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків, не покритих страховим відшкодуванням у розмірі 23 569 гривень 28 коп., яку відповідачем залишено без задоволення. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, у розмірі 23 569 гривень 28 коп., витрати на поштові пересилання у розмірі 61 гривні 60 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, а також судовий збір. Позивач у своїй заяві до суду просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та дату судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов суду не надала. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року близько 16 години 45 хвилин по пр. Богдана Хмельницького, біля буд. 67, у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Деу, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Фольксваген, держномер [NUMBER] . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 932/9594/20 від 25 серпня 2020 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 21). Згідно зі звітом № 06-08.20 від 21 вересня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власникові автомобіля Фольксваген, держномер [NUMBER] , становить 98 604 гривні 66 коп., вартість відновлювального ремонту становить 63 066 гривень 28 коп. (а.с. 22-39). На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20 травня 2015 року власником автомобіля Фольксваген, держномер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 18-19). Страховою компанією АТ «СК «АРКС» було сплачено позивачеві страхову виплату у розмірі 41 996 гривень 82 коп. (а.с. 20). Позивачем на адресу [PERSON] 15 грудня 2020 року (а.с. 11) було направлено претензію про відшкодування непокритої страховою виплатою суми збитків, яку відповідачем було залишено без задоволення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням зазначеного, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 21 069 гривень 46 коп., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 500 гривень та витрат на оплату вартості поштового відправлення у розмірі 61 гривні 60 коп., а всього 23 631 гривню 06 коп. підлягають задоволенню. Таким чином, загальну сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 23 631 гривню 06 коп. (63 066 гривень 28 коп. + 2 500 гривень + 61 гривня 60 коп. - 41 996 гривень 82 коп. = 23 631 гривня 06 коп.). З урахуванням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Гармашем у позовній заяві зазначено про стягнення з відповідача суми у розмірі 23 630 гривень 88 коп., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд зазначає таке. Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. З урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить із фактичних обставин справи, доказів щодо негативних проявів в її психічному стані та перенесених моральних страждань, і приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень є завеликими і підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 000 гривень. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 746 гривень 01 коп. (27 630 гривень 88 коп. х 908 гривень / 33 630 гривень 88 коп.) Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , складає 28 376 гривень 89 коп. (27 630 гривень 88 коп. + 746 гривень 01 коп. = 28 376 гривень 89 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial