Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

17 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, про стягнення аліментів на дружини своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог, позивачка зазначає, що із відповідачем перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року, Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач залишив сім'ю та проживає окремо, працює на підприємстві до добуванню солі, має постійний заробіток. Позивачка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання дитини аліменти у розмірі ? частки його заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, аліменти у розмірі ? частки його заробітку доходу щомісячно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, крім того має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний його батьком. Відповідач на даний час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний її надавати, має задовільний стан здоров'я, оскільки працює на підприємстві по добуванню солі, має постійний заробіток, інших утриманців не має, будь-яких стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень та утриманців він не має, має постійний заробіток, стан здоров'я та матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини у вказаному у позовній заяві розмірі. Враховуючи той факт, що відповідачем не заперечуються вимоги позивачки щодо сплати аліментів на утримання дітей, інших утриманців не має, не є інвалідом, у зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 17 вересня 2014 року. У відповідності до ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України. Приписами ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що дитині [PERSON] не виповнилось повних трьох років, дитина проживає із позивачкою [PERSON], яка не працює, у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Наведені обставини відповідачем визнані та підтверджуються матеріалами справи. При визначені розміру аліментів, суд виходив з положень ст.ст.80,182 СК України, відповідно до яких, при наявності вагомих обставин, суд виходячи з розумності та справедливості встановлює розмір аліментів, які стягується з відповідача. Отже, врахувавши стан здоров'я відповідача, матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача інших утриманців, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини [PERSON] по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частини від усіх видів доходу [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з [PERSON] з 17 вересня 2014 року. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави, враховуючи зазначене необхідно стягнути на користь держави з [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved