Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

18 червня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій просила суд стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця у зв`язку із продовженням сином навчання і до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Стягнення провадити в особі матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2008 році. Під час спільного життя у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. За рішенням суду відповідач повинен був сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття, однак аліменти фактично не сплачувалися, на теперішній час за відповідачем наявна заборгованість. У 2018 році [PERSON] був зарахований студентом першого курсу Технологічного факультету заочної форми здобуття освіти та навчається на комерційній основі, без нарахування стипендії. Строк навчання з 01.09.2018 року до [INFO] року. Позивач вказує, що її син на даний час потребує матеріальної допомоги, заробітна плата позивача не надає їй можливості повною мірою забезпечити потреби сина. Домовленості з батьком сина щодо його участі у вихованні сина не досягнуто, у зв`язку з чим позивач і вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 червня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 24 червня 2008 року. (а.с. 9) Під час перебування у шлюбі у сторін у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану 01 липня 2000 року. (а.с. 10) Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років і аліментні зобов`язання відповідача припинилися. На теперішній час повнолітній син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Української інженерно-педагогічної академії від 10.06.2019 року, [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу Технологічного факультету заочної форми здобуття освіти за спеціальністю 015 «Професійна освіта», Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти. Строк навчання 01.09.2018 року по 30.06.2023 року. (а.с. 11) Як зазначає позивач, її син навчається комерційній формі, стипендію не отримує. Позивач отримує дуже маленьку заробітну плату та вказаних коштів є недостатньо для забезпечення нормального життя дитини. Позивач вважає, що відповідач в змозі надавити допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача. Так, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved