Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

19.12.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на повнолітнього сина [PERSON] на час навчання з 19.06.2017 р. по 14.12.2017 р. в твердій грошовій сумі в розмірі 1750 грн. щомісячно на загальну суму 6740 грн. 31 коп., та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з 14.12.2017 р. до досягнення сином 23 річного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що з 02.06.1995 р. позивач пеебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було у грудні 2001 р. було розірвано [INFO] р. від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] . Якому з дитинсва було надано інвалідність з діагнозом вірусний хронічний гепатит В, після досягнення повноліття надано статус інваліда з дитинства. Весь час дитина потребує купівлі ліків, лабораторних аналізів, посиленного дієтичного харчування, щорічного санаторно-курортного лікування, взуття, одягу тощо. У 2014 р. син після закінчення коледжу вступив до Київського національного торговельно-економічного Університету. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2017 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за минулий період з 13.11.2013 по 09.02.2015 у розмірі 14921 грн. 41 коп. та аліменти на час навчання на користь [PERSON] на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1750 грн. 00 коп. щомісяно з 10.02.2015 по 28.02.2017 р. Отримавши ступінь бакалавра, їх син - [PERSON] вступив для продовження освіти і отримання повної вищої освіти ( магістр) а тому було укладено попередній договір № 499ззм-2017 з Київським нацональним торговельно-економічним Університетом від 19.06.2017 р., після укладання даного договору позивач сплатила на рахунок даного навчального закладу 6170 грн. як плату за навчання. Після іспитів які успішно здав [PERSON] було укладено договір ро навчання №1612з/8к-2017 від 21.08.2017 р. з закінченням терміну навчання в грудні 2018 р. Як вказує позивач, вона декілька разів зверталася у письмовому вигляді до відповідача з проханням у подальшому сплачувати аліменти після досягнення сином повноліття, на що відповідач відповів згодою, але в дійсності так і не виконує своєї обіцянки. 13.01.2017 р. Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення, згідно якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на понолітнього та стягнення аліментів за минулий період задоволено, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за минулий період з 13.11.2013 по 09.02.2015 у розмірі 14921 грн. 41 коп. та аліменти на час навчання, у розмірі 1750 грн. 00 коп. щомісяно з 10.02.2015 по 28.02.2017 р. На даний час дитина навчається, а тому потребує додаткових коштів як на оплату навчання так і для утримання дитини, придбання продуктів харчування, ліків. Таким чином, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за минулий час з дати укладання попереднього договору з розрахунку 1750 грн. щомісячно та аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 2000 грн. з 15.12.2017 р. і до досягнення дитиною 23 річного віку до 13.11.2018 р. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2017 р. справа передана на розгляд судді П`ятничук І.В. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11.01.2018 р. відкрито провадження по справі. 12.03.2018 р. відповідачем подано відзив щодо заявлених позовних вимог. 12.03.2018 р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог а саме просила стягнути з відповідачна на її користь суму ще одного платежу за навчання в розмірі 6170 грн. та 10290 грн. 31 коп. з розрахунку 1750 грн. за період з 19.06.2017 р. по 14.12.2017 р. 16.05.2018 р. відповідачем подано відзив на заявлені позовні вимоги. 12.12.2018 р. відоовідачем подано заяву про залучення до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] [INFO] , вказуючи на те, що саме дана особа може надати пояснення з приводу його навчання, оплати витрат на навчання та утримання повнолітнього сина. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 12 грудня 2018 р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] . Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, просила справу розглянути в її відсутності, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе. Відповідач проти заявлених позовних вимог категорично заперечував, вказував на те, що за своїм станом здоров`я не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, вказував що за змогою завжди надає кошти на утримання дитини, крім того, має на утримання ще одну дитину [PERSON] [INFO] , також, батька похилого віка який потребує його матеріальної допомоги, звертав увагу суду на те, що як повідомляв в приватній бесіді його син, він проживає окремо від матері, на її утриманні не знаходиться, навчається на заочному відділенні та працює. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій вказував, що постійно проживає разом з матір`ю в кв. [ADDRESS] , яка оплачує витрати по його навчанню, забезпеченню хачванням та ліками, просив справу розглянути в його відсутності, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.1995р. За час подружнього життя [INFO] у сторін народився син [PERSON] . ( а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано 20.12.2001 р. ( а.с. 5). Згідно копії виписки з історії хвороби від 21.11.2017 р. ДКЛ № 15 [PERSON] встановлено діагноз: «Вірусний хронічний гепататит «В»…» після якого при досягненні повноліття надали статус інваліда з дитинства (а.с. 7,8). 13.01.2017 р. Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення, згідно якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на понолітнього та стягнення аліментів за минулий період задоволено, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за минулий період з 13.11.2013 по 09.02.2015 у розмірі 14921 грн. 41 коп. та аліменти на час навчання, у розмірі 1750 грн. 00 коп. щомісяно з 10.02.2015 по 28.02.2017 р. ( а.с. 9-12) Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За нормами ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалами справи, отримавши ступінь бакалавра, [PERSON] згідно укладеного попереднього договору № 499ззм-2017 з Київським нацональним торговельно-економічним Університетом від 19.06.2017 р. проходив курси підготовчі для вступу до вищого учбового закладу, після укладання даного договору позивач сплатила на рахунок даного навчального закладу 6170 грн. як плату за навчання. Після іспитів які успішно здав [PERSON] було укладено договір ро навчання №1612з/8к-2017 від 21.08.2017 р. з закінченням терміну навчання в грудні 2018 р. згідно якого 19.01.2018 р. позивач сплатила ще 6170 грн. та 09.08.2018 р. - 5659 грн. 98 коп. ( а.с. 13, 14, 16-18, 61, 131) Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] ( а.с. 48), та відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 28 липня 2017 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітного [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29.05.2017 р. ( а.с. 40). Також, суду надана відповідачем медична документація щодо стану здоров`я відповідача, яка також слідчить про наявність хронічних хвороб у останнього ( а.с. 41-44) та квитанції щодо придбання медичних препаратів відповідачем ( а.с. 45,46). Згідно до наданого суду пенсійного посвідчення батько відповідача [PERSON] є пенсіонером за віком ( а.с. 49). Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Згідно відповіді від 10.01.2014 р. відповідачем позивачці було надано згоду сплачувати аліменти після досягнення сином повноліття (а.с. 20). Листом 20.04.2017 р. позивачка повторно звернулася до відповідача із повідомленням складного лікування сина, наміру вступу до вищого навчального закладу та прохання щодо виконання наданої обіцянки вищезгаданим листом від 10.01.2014 (а.с. 24). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що позивачкою надано суду докази того, що нею вжито заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їхньої сплати, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги пояснення відповідача, щодо його стану здоров`я, сімейних обставин, сплати аліментів на другого сина, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині сплати аліментів на час навчання задовольнити частково, та стягнути їх в розмірі 1000 грн. щомісячно з 15.12.2017 р. по 12.11.2018 р. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За вимогами ст. 182 ч. 1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів. Суд враховує положення ст.ст. 199, 200, 182 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною на час подання позов до суду), від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial