overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 446 шлюбі з відповідачем з 30.09.2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 30.09.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 23.12.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua; www.client-bank.privatbank.ua або інший інтернет/SМS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №3 по вулиці Яблунева в місті Чернігів по причині відсутності там без поважних причин понад одного року, який підтримав в судовому засіданні. Відповідач без поважних причин повторно в судове засідання не прибув, його виклик до суду здійснювався шляхом розміщення публікації в місцевій пресі. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником будинку №3 по вулиці Яблунева в місті Чернігів є позивач, де крім нього зареєстрована також відповідач (з 23.05.2002 року колишня дружина позивача). Відповідач, як член сімї власника помешкання, більше одного року у вказаному помешканні не проживає (з вересня 2014 року), що підтверджується довідкою з місця проживання №104 від 04.06.2016 року. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) відповідач втратив право на користування вказаною квартирою, так як він відсутній там без поважних причин понад один рік, інший строк відсутності члена сімї власника житла не встановлювався домовленістю сторін, відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачем зберігалося житло понад одного року і вказані обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки в них різні погляди на життя та побут. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин з липня 2013 року не підтримують, на примирення не згідний. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним (позивачем) і відповідачкою. Вимоги представником позивача підтримано в судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що причиною розпаду їх сім'ї стало те, що позивач зраджував у подружній вірності, тому залишила їх спільне місце проживання та переїхала проживати до батька в [INFO]. Крім того, після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]». Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.. Встановлено, що сторони 10.11.2007р. уклали шлюб, який зареєстрували у Крукеницькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №11. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час (понад три роки) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються: поясненнями представника позивача і відповідачки; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини, копіями паспортів сторін по справі. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, а також виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що такий слід стягнути з відповідачки в користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. У судовому засіданні 27.09.2016 року за клопотанням відповідача судом надався строк для примирення сторін строком на пять місяці. Після надання судом строку для примирення сторін, позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягала розірвати шлюб. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 01 жовтня 2011 року, від якого мають доньку Владиславу, [INFO]. З серпні 2013 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, позивачка відновляти їх не має наміру, оскільки між ними\~відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, утрачені первісні почуття. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12726,36 грн. за кредитним договором № б/н від 31.03.2006 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 31.03.2006 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.04.2016 року має заборгованість у сумі 12726,36 грн., яка складається: 6874,24 грн. заборгованість за кредитом, 4269,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 582,21 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12978,54 грн. за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 21.11.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 21.11.2013 року договору №б/н відповідач отримав кредит в розмірі 5492,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється шляхом щомісячного платежу з1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 05.07.2016 року має заборгованість у сумі 12978,54 грн., яка складається: 5492,89 грн. заборгованість за кредитом, 2631,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4613,91 грн. заборгованість за пенею та комісією, 260,66 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-12 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.10.2007 року по 1.05.2016 року 10 528 ,77 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-12 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.10.2009 року по 1.06.2016 року 9 113 ,63 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить надати їй додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON], який помер 05 січня 2016 року в м.Горлівка Донецької області. В судовому засіданні позивач наполягала на заявлених вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві , просила позов задовольнити , та судові пояснила що у померлого її брата крім неї родичів не було і оскільки брат помер на тимчасово непідконтрольній території Україні вона змушена була звертатись до суду про встановлення факту його смерті і тому вона пропустила передбачений законом строк з поважної причини. Повноважний представник відповідача до судового засідання не з*явився але надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та рішення прийняти на розсуд суду. Свідок [PERSON]судові пояснив, що його дружина не могла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті брата у зв*язку з бюрократичною тяганиною в тих службах куди вона зверталась з цього питання. Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 05 січня 2016 року в м.Горлівка Донецької області, та який на випадок своєї смерті їй заповів все своє майно, при цьому факт його смерті було встановлено рішенням суду від 08 липня 2016 ( а.с.8-17,23-24) . Державним нотаріусом позивачу відмовлено в реєстрації заяви про прийняття спадщини після її померлого брата у зв*язку з пропуском встановленого законом стороку ( а.с.21). Суд, заслухавши позивача, свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємцю , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може призначити додатковий строк, достатній йому для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає,що оскільки позивач дійсно, у зв*язку з тим, що тільки 08 липня 2016 було встановлено смерть її брата, який помер 05 січня 2016 року в м.Горлівка Донецької області, то вона пропустила строк подання заяви до нотаріальної контори з поважної причини і його слід їй поновити, бо її право на прийняття спадщини підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11-12), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.14,15), відповідач є інвалідом першої групи (а.с.9), допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я (а.с.13,16,17) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати у сумі 551,20 грн. слід віднести за рахунок держави, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

18.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, щомісячно, оскільки відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає разом з позивачем, а відповідач після розлучення мешкає окремо від них. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд вважає, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання дитини у розмірі по 1/4 частці із всіх видів його доходів, так як інших утриманців він не має і ці обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved