Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

19 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Межівської територіальної громади в особі Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на приватизацію та зобовязання здійснити певні дії щодо приватизації квартири. В обґрунтування позову останній зазначив, що під час проходженням служби в органах внутрішніх справ на посаді начальника Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та мешкаючи в смт. Межова, на підставі рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області від 22.02.2011 року № 6 «Про надання жилих приміщень в житловому будинку по вул. Сонячна, 4 смт. Межова згідно протоколу загальних зборів співробітників Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області», йому був виданий ордер № 40 на право зайняття жилого приміщення (квартира № 10) із складом сімї у кількості трьох осіб. Вказана вище квартира складається із трьох ізольованих кімнат загальною площею 76,0 кв. м. та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, 4. З метою виконання пункту 3 вищезазначеного рішення, 11.02.2011 року між Межівською селищною радою Межівського району Дніпропетровської області та Межівським РВ ГУМВС був укладений Договір № 8/1 про передачу в оперативне управління квартир, що перебувають у комунальній власності територіальної громади Межівської селищної ради, згідно з яким Межівська селищна рада передала Межівському РВ ГУМВС в оперативне управління квартири № 20, № 18, № 10, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, 4, для подальшої передачі у найм працівникам, визначеним Межівським РВ ГУМВС для проживання. Рішенням сесії Межівської селищної ради від 09.09.2011 року № 205-10/ІV житловий будинок № 4 по вул. Сонячна в смт. Межова було включено до переліку обєктів, що підлягають приватизації. На підставі клопотання Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.10.2011 року № 8431 щодо розірвання Договору у звязку із виробничою необхідністю та подальшою неспроможністю утримувати передані житлові приміщення була укладена додаткова Угода від 23.04.2012 року, якою даний Договір було розірвано. Вирішивши скористатися своїм правом на приватизацію житла, він у відповідності із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» звернувся із письмовою заявою від 25.12.2012 року до Межівської селищної ради щодо оформлення передачі в приватну власність квартиру № 10 за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, 4. Рішенням виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 мешканцям будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова, у тому числі йому, було надано згоду на приватизацію квартир. Прокуратурою Межівського району було проведено перевірку законності прийнятих рішень Межівською селищною радою та встановлено, що рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 щодо надання згоди на приватизацію квартир у будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова прийняте із порушенням вимог пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Також прокуратурою Межівського району було виявлено порушення вимог пункту 18 та абзацу 2 пункту 21 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, оскільки у додатках до заяв мешканців будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова про надання дозволу на приватизацію квартир, відсутні довідки про склад сімї та не проведено жодної оцінки вартості надлишкової загальної площі квартир. Отже, за результатом проведеної перевірки, на підставі подання прокурора Межівського району від 18.03.2013 року № 04-36/640 вих. 13 щодо усунення порушень законодавства при наданні дозволів на приватизацію квартир у будинку № 4 по вулиці Сонячній в смт. Межова рішенням Межівської селищної ради від 20.03.2013 року № 556-28/VІ вищезазначене рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 щодо надання згоди на приватизацію квартир у будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова було скасовано та визнано таким, що втратило чинність. У 2013 році він звернувся до Межівської селищної ради із заявою щодо можливості приватизації квартири та отримав відповідь Межівської селищної ради від 21.05.2013 року № 602 з повідомленням про призупинення питання приватизації квартир у будинку № 4 по вулиці Сонячній в смт. Межова у звязку із скасуванням рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 та вирішенням питання відкриття позабалансового рахунку позабюджетного фонду приватизації. 15.01.2014 року він звернувся до Межівської селищної ради повторно із заявою щодо оформлення передачі у приватну власність приміщення комунальної квартири [ADDRESS], про що отримав відмову листом Межівської селищної ради від 28.01.2014 року № 96 у звязку із тим, що не було надано необхідний пакет документів та не вирішено питання відкриття позабалансового рахунку позабюджетного фонду приватизації. Отже, він неодноразово звертався до відповідача із відповідними заявами та пакетами документів з метою вирішення питання приватизації квартири, однак отримував лише відмови. З цього можна дійти висновку, що Межівська селищна рада фактично позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири № 10 по вул. Сонячній в смт. Межова, оскільки затягує вирішення цього питання. Додатково звертає увагу суду, що саме з вини виконкому Межівської селищної ради було прийняте рішення, яке жодним чином не належить до його компетенції та було скасоване Межівською селищною радою. З 27.05.2013 року по теперішній час він проходить службу в УМВС України в Полтавській області та з 19.08.2013 року перебуває на посаді начальника Зіньківського РВ УМВС в Полтавській області, але згідно з довідкою Зінківської міської ради Полтавської області від 27.01.2014 № 02-28/97 на черзі на поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Зінківської міської ради не перебуває. На сьогоднішній день, згідно з довідкою про склад сімї від 14.01.2014 року у квартирі № 10 зареєстровані та проживають він та його донька [PERSON]. Відповідно до довідки з Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім. С.В. Литвиненка від 15.01.2014 року № 10 [PERSON] тимчасово проживає в гуртожитку за адресою: м. Новомосковськ вул. Радянська, 18 за місцем знаходження навчального закладу. Термін навчання у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім. С.В. Литвиненка з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року. Він добросовісно та своєчасно сплачує всі комунальні платежі. Вважає, що Межівська селищна рада порушує його законні права та інтереси на приватизацію, а тому змушений звернутися до суду за їх захистом. Позивач просить суд визнати за ним право на приватизацію квартири № 10 за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, буд. № 4; зобов'язати Межівську селищну раду Межівського району Дніпропетровської області вирішити питання щодо приватизації квартири [ADDRESS] шляхом прийняття рішення про приватизацію та передачу квартири йому у власність. 16 лютого 2015 року [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить зобовязати Межівську селищну раду Межівського району Дніпропетровської області передати у власність йому та [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом проведення процедури приватизації у встановлений законом строк. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради проти позову заперечує, про що надали письмове заперечення (а.с.63-66). Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді начальника Межівського районного відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 116372 від 12 жовтня 2011 року житловий пятиповерховий будинок № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області знаходиться у комунальній власності Межівської селищної ради Дніпропетровської області. На підставі договору № 8/1 від 11.02.2011 року про передачу в оперативне управління квартир, що перебувають у комунальній власності територіальної громади Межівської селищної ради, Межівська селищна рада в особі селищного голови [PERSON] передала Межівському РВ УМВС України у Дніпропетровській області в оперативне управління квартири за №№ 20, 10, 18 в будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, 4 (а.с.16-17). Згідно рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області № 26 від 22 лютого 2011 року [PERSON] надано трикімнатну квартиру № 10 в житловому будинку по вул. Сонячній, буд.4 в смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області (а.с.18). 03 березня 2011 року виконавчий комітет Межівської селищної ради видав [PERSON] та членам його родини ордер на жиле приміщення № 40 (а.с.19). 29 липня 2011 року [PERSON] та його дружина були зареєстровані у наданій йому квартирі (а.с.11). 11 лютого 2013 року у наданій позивачу квартирі була зареєстрована його донька [PERSON], [INFO] (а.с.14). На даний час у квартирі № 10 в будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область смт. Межова вул. Сонячна, 4, значаться зареєстрованими позивач та його донька. Отже, вони на законних підставах вселилися у зазначену квартиру. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири позивач звернувся з відповідною заявою в орган приватизації Межівську селищну раду (а.с.23). Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області № 181 від 27 грудня 2012 року про надання згоди на приватизацію квартир в будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова було надано згоду на проведення приватизації квартир в будинку № 4 по вул. Сонячній смт. Межова, що належить до комунальної власності територіальної громади Межівської селищної ради, в тому числі і [PERSON] (а.с.24-25). Однак прокуратурою Межівського району було проведено перевірку законності прийнятих рішень Межівською селищною радою та встановлено, що рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 щодо надання згоди на приватизацію квартир у будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова прийняте із порушенням вимог пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Також прокуратурою Межівського району було виявлено порушення вимог пункту 18 та абзацу 2 пункту 21 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, оскільки у додатках до заяв мешканців будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова про надання дозволу на приватизацію квартир, відсутні довідки про склад сімї та не проведено жодної оцінки вартості надлишкової загальної площі квартир (а.с.26-29). Отже, за результатом проведеної перевірки, на підставі подання прокурора Межівського району від 18.03.2013 року № 04-36/640 вих. 13 щодо усунення порушень законодавства при наданні дозволів на приватизацію квартир у будинку № 4 по вулиці Сонячній в смт. Межова рішенням Межівської селищної ради від 20.03.2013 року № 556-28/VІ вищезазначене рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 щодо надання згоди на приватизацію квартир у будинку № 4 по вул. Сонячній в смт. Межова було скасовано та визнано таким, що втратило чинність (а.с.30). У 2013 році позивач звернувся до Межівської селищної ради із заявою щодо можливості приватизації квартири та отримав відповідь Межівської селищної ради № 602 від 21.05.2013 року з повідомленням про призупинення питання приватизації квартир у будинку № 4 по вулиці Сонячній в смт. Межова у звязку із скасуванням рішення виконкому Межівської селищної ради від 27.12.2012 року № 181 та вирішенням питання відкриття позабалансового рахунку позабюджетного фонду приватизації (а.с.31). 15.01.2014 року позивач звернувся до Межівської селищної ради повторно із заявою щодо оформлення передачі у приватну власність приміщення комунальної квартири [ADDRESS], про що отримав відмову листом Межівської селищної ради № 96 від 28.01.2014 року у звязку із тим, що не було надано необхідний пакет документів та не вирішено питання відкриття позабалансового рахунку позабюджетного фонду приватизації (а.с.38-39). З 27.05.2013 року по теперішній час [PERSON] проходить службу в УМВС України в Полтавській області та з 19.08.2013 року перебуває на посаді начальника Зіньківського РВ УМВС в Полтавській області, але згідно з довідкою Зінківської міської ради Полтавської області від 27.01.2014 № 02-28/97 на черзі на поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Зінківської міської ради не перебуває і не може надати житло (а.с.34, 37). Відповідно до довідки АТ « Державного ощадного банку від 07.03.2014 року № 35 / 127 [PERSON] «не значиться в списках громадян України що мають право на приватизацію в [ADDRESS]. Житлові чеки не використано «, Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна виданих на імя [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] (а.с.166-167), відомості про наявність у власності нерухомого майна у позивача та його доньки відсутні, що дозволяє суду зробити висновок, що позивач та члени його родини, як громадяни України не реалізував свого права на приватизацію житла. На сьогоднішній день, згідно з довідкою про склад сімї від 14.01.2014 року у квартирі № 10 зареєстровані та проживають позивач та його донька [PERSON] (а.с.35). Відповідно до довідки з Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім. С.В. Литвиненка № 10 від 15.01.2014 року [PERSON] тимчасово проживає в гуртожитку за адресою: м. Новомосковськ вул. Радянська, 18 за місцем знаходження навчального закладу. Термін навчання у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім. С.В. Литвиненка з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року (а.с.36). Позивач добросовісно та своєчасно сплачує всі комунальні платежі, що підтверджується довідкою ДОКП «Межівський комунсервіс» № 92 від 21.05.2014 року, актом звірки розрахунків ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» № 1/2905260 від 22.05.2014 року (а.с.46, 47-48). Відповідач та його представник у своїх письмових запереченнях та при викладенні своєї позиції при розгляді справи у суді, посилаються на ті обставини, що по результатам перевірки,яка як би була проведена на підставі подання прокурора Межівського району від 18.03.2013 року № 04-36/640/13 було виявлено ряд порушень при видачі ордеру [PERSON]Х та членам його сімї, відсутність повного пакету документів, які б давали право на отримання ордеру на вселення в квартиру [ADDRESS], а також позивач на протязі більше, як 6 місяців не проживає за даною адресою, тому вважає що згідно житлового кодексу він та члени його родини втратили право на вищезазначене житло. У березні місяці 2015 року територіальна громада в особі Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним та виселення осіб без надання іншого жилого приміщення. Рішенням суду від 01.07.2015 року у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 року рішення першої інстанції залишено без змін. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме: не підлягають приватизації: квартири музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно із ст. 5 ЖК УРСР та ч.2 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про міліцію» регламентовано основні засади соціального захисту працівників міліції, серед яких надання першочергово житлової площі працівникам міліції, а саме:жила площа працівникам міліції, в тому числі працюючим на транспорті, надається місцевими радами, відповідними міністерствами та відомствами у першочерговому порядку. Статтею 16 ЖК УРСР визначено компетенцію виконавчих комітетів селищних, сільських [PERSON] народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території відповідної [PERSON] до якої відноситься, зокрема здійснення управління житловим фондом [PERSON] та видача ордерів на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно із статтею 18 ЖК УРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до статті 51 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих [PERSON] народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів [PERSON], представників громадських організацій, трудових колективів. При цьому, відповідно до статті 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону правомочні володіти, користуватися та розпоряджатись обєктами права комунальної власності, в тому числі вони виконують усі майнові операції, можуть передавати обєкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання щодо їх відчуження, визначати в угодах і договорах умови використання та фінансування обєктів, що приватизуються і передаються в користування й оренду. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 передбачає подання серед інших документів і копії ордеру про надання жилої площі у гуртожитку. Відносно позивача судових рішень про визнання ордеру згідно ст. 59 ЖК України, на підставі якого [PERSON] був зареєстрований у квартирі, недійсним не існує. Будь-яке інше житло не зареєстровано за позивачем на праві власності, що підтверджується довідкою Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства від 08.08.2015 № 05 (а.с.75). Згідно з п.п.10, 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок, який позивач сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved