Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

18.11.2016 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03.06.2005. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 453. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімю, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного. Подружніх стосунків не підтримують, протягом двох останніх років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сімя існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Неповнолітня донька за спільною згодою залишиться проживати з матірю. Відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід. Оскільки, примирення між сторонами не можливе, просить шлюб розірвати, стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 003611 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 453 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 7). З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що сторони фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, позивач настоює на розірванні шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що неповнолітня донька перебуває на утриманні позивача, яка самостійно в достатній мірі не може її забезпечувати. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2017 року Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років 1689 грн., а також, враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка (дружини), батьків на утриманні. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, яка працює у підприємця, відповідача, який, хоч і не має постійного місця роботи, але є працездатним чоловіком, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON] повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, а в користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved