Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

17 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2014 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, зменшити їх розмір до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), визначити їх розмір у часті від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 вересня 2011 року, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2014 року. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вказаного рішення сімейне та матеріальне становище позивача змінилося. З червня 2019 року позивач почав проживати однією сім'єю з [PERSON]. 05 лютого 2020 року відповідно до ст. 28 СК України подана заява про реєстрацію шлюбу до Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. [PERSON] має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], з батьком якого в неї шлюбні стосунки припинені та шлюб офіційно розірвано, та є усна домовленість про добровільне матеріальне утримання, а також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з батьком яких шлюбні стосунки припинилися [INFO] внаслідок його смерті, та на них вона одержує пенсію по втраті годувальника. Крім того, на меншу доньку вона одержує допомогу на дитину, яка виховується у багатодітній сім'ї. Інших доходів вона не має, оскільки на даний час ніде не працює, так як молодші діти дужче часто хворіють та потребують постійного догляду. Оскільки позивач та його цивільна дружина [PERSON] не мають в м. Славутичі окремого житла, вони вимушені проживати у найманій квартирі, за яку відповідно до п. 4.1 Договору оренди житлового приміщення від 19.09.2018 року щомісячно сплачують 75 доларів США. Крім цього, відповідно до умов п. 4.5 Договору сплачують житлово-комунальні послуги. Також, починаючи з 2014 року та по сьогоднішній день у позивача погіршився стан здоров'я, а саме відповідно до виписки з його амбулаторної карти за вказаний період вбачається присутність в нього декількох хвороб, наявність яких щорічно підтверджується при медичних обстеженнях. В квітні 2017 року позивач звільнився з КП «УЖКГ» та в червні того ж року підписавши контракт вступив до лав військовослужбовців Збройних Сил України. Крім витрат, пов'язаних з добровільним виконанням рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, позивач також купував дитині подарунки через Інтернет сайти. За час проходження служби позивач не завжди мав змогу перераховувати кошти безпосередньо через банківську установу, тому що за характером служби дуже часто знаходився в польових умовах, тому частіше при перерахуванні коштів користувався мобільним додатком до системи Приват 24, тому втратив частину квитанцій по сплаті аліментів. Приблизно в кінці липня на початку серпня 2018 року відповідач звернулася з заявою до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій поскаржилась, що взагалі від нього не отримує ніяких коштів на утримання дитини. Після чого, 02 серпня 2018 року було винесено постанову про звернення стягнення на його заробітну плату, а також був нарахований борг станом на 01.09.2018 року в розмірі 38336,36 гривень. Таким чином до 1/3 частини аліментів додалися ще 15 % на погашення боргу по аліментах. Тобто, на сьогоднішній день з позивача стягується майже 48 % його заробітної плати. Після з'ясування всіх обставин щодо боргу по сплаті аліментів, він зменшився на 10000 гривень. 01 листопада 2019 року позивач звільнився з військової служби і 12 листопада 2019 року став на облік до Славутицького міського центру зайнятості, звідки був направлений для працевлаштування до КП «УЖКГ». 09 грудня 2019 року працевлаштувався до КП «УЖКГ» на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електричних установок 5 розряду в ЕЦ/РП, ТП і КЛ/Група підстанцій з посадовим окладом 8598 гривень. Таким чином, погіршилося матеріальне становище позивача, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 06 березня 2020 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд справи на 02 квітня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій визнала позов та просила розглядати справу за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 377/171/14-ц (провадження № 2/377/116/14), суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2014 року, що набрало законної сили 30 вересня 2014 року (а. с. 13, 15). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач, а матір'ю - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 14). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2014 року, яке набрало законної сили 30 березня 2014 року (справа № 377/171/14-ц), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 16). Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як встановлено судом, [PERSON], позивач, та [PERSON] 28 березня 2020 року зареєстрували шлюб у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 124). Зазначена обставина свідчить про зміну сімейного стану позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його дружина [PERSON] проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди житлового приміщення, укладеного 19 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 51-54). Разом з ними проживають неповнолітні діти дружини позивача: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]( а.с. 47-49). Відповідно до п. 4.1 вказаного договору оренди орендна плата становить 75 доларів США. Крім цього, відповідно до умов п. 4.5 договору одна із сторін сплачує житлово-комунальні послуги і надає іншій стороні докази. На підтвердження понесених витрат по оплаті житлово-комунальних послуг позивачем надано копії квитанцій ( а.с. 56-99). Згідно довідки Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» № 18 від 11.12.2019 року, [PERSON] працює в КП «УЖКГ» з 09 грудня 2019 року на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електричних установок 5 розряду ЕЦ/РП, ТП і КЛ/Група підстанцій. Посадовий оклад становить 8598 гривень (а. с. 18). З довідки про доходи КП «УЖКГ» № 01-22/30 від 13.02.2020 року вбачається, що [PERSON] працює в КП «УЖКГ» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електричних установок 5 розряду ЕЦ/РП, ТП і КЛ/Група підстанцій. Загальна сума доходу за період з 09.12.2019 року по 31.01.2020 року, без урахування аліментів, становить 15124,19 гривень (а. с. 107). Як вбачається з матеріалів справи № 377/171/14-ц (провадження № 2/377/116/14), на час ухвалення рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини, [PERSON] працював також в КП «УЖКГ» , де його сума доходу за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року становила 22468,30 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача не погіршився. Як вбачається з позовної заяви, після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у позивача погіршився стан здоров'я, що пов'язано із встановленням йому діагнозів: міопія середнього ступеню, варикозне розширення вен правої нижньої кінцівки 1 ст., артеріальна гіпертензія, хронічний гастрит, хронічний панкреатит, залишкове пошкодження косино зв'язкового апарату лівого колінного суглобу, залишкове пошкодження латерального меніска лівого колінного суглобу, деформуючий артроз лівого колінного суглобу, виразкова хвороба правої нижньої кінцівки. Зазначені обставини підтверджені довідкою КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради від 16.12.2019 року; випискою із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради від 26.12.2019 року; копіями сторінок карти амбулаторного хворого; копією висновку МРТ (а. с. 23-40). Доказів про зміну матеріального стану, сімейного стану відповідача та стану її здоров'я суду не надано. Таким чином, суд вважає встановленим зміну сімейного та погіршення стану здоров'я позивача, які є підставами, передбаченими ч. 1 ст. 192 СК України, для пропорційного зменшення за його позовом розміру аліментів, які стягуються з нього на користь позивача на утримання дитини, з 1/3 до 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved