Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

17.12.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 02.02.2008 р. померла її мати [PERSON]. За життя мати не встигла оформити спадщину після смерті своєї матері, а її бабусі, - [PERSON], яка померла 07.11.2001 р., на земельну частку (пай), яка належала померлій на підставі сертифікату на право не земельну частку (пай), виданого 07.04.1997 р. Пятихатською РДА.. При зверненні з заявою до Пятихатської держнотконтори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки мати не зверталася до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] чи про відмову від неї, пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини, а в предявлених документах у свідоцтві про народження матері спадкоємиці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] у графі мати вказано прізвище, імя по батькові матері «[PERSON] Афанасієвна», а у свідоцтві про смерть - «Кириченко Євдокія Панасіївна», що унеможливлює вірно ідентифікувати особу померлої та встановити факт, що [PERSON] є її бабою. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду свого представника не направив, а подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], померлої 02 лютого 2008 р. (а.с. 13-14). Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] від 17.12.2015 р. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки право на земельну частку (пай) за сертифікатом від належить [PERSON], тобто матері померлої [PERSON], яка в свою чергу не прийняла спадщину після смерті матері, нею також пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини. В свідоцтві про народження матері спадкоємиці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Л.І. у графі «мати» вказане прізвище, імя по батькові матері «Кіріченко Євдокія Афанасіївна», а у свідоцтві про смерть - «Кириченко Євдокія Панасівна», що унеможливлює встановити факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], як матірю та дочкою. Заведена спадкова справа № 455/2015 до майна померлої 02.02.2008 р. [PERSON] (а.с. 6). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0222813 право на земельну частку (пай) у розмірі 7,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КПС «Побєда», належить [PERSON] (а.с. 9). Згідно домової книги Жовтянської сільської ради Пятихатського району за період 1958-1960 рр. вказано головою сімї [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], а в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «мати» зазначено «Кіріченко Євдокія Афанасіївна», що дає підстави вважати [PERSON] та [PERSON] однією і тією ж особою (а.с. 16, 18-19). Згідно зі статтями 26, 30 Цивільного кодексу України ніхто не може бути обмежений у правоздатності або дієздатності інакше, як у випадках і в порядку, передбачених законом. Статтею 392 цього Кодексу визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України в редакції 1990 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, субєктами права колективної власності на землю є КСП, розпорядження земельними ділянками, переданими у колективну власність здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Згідно зі ст.ст. 22, 23 цього Кодексу право власності або право користування землею виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право користування посвідчується державними актами. Аналогічним чином вказані правовідносини врегульовані статтями 81, 125, 126 Земельного кодексу України в редакції 2002 року, згідно яких право власності та постійного користування на землю виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує це право та його реєстрації. Право власності та право користування посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, але [PERSON] дізналася про те, що її бабуся за життя мала право на земельну ділянку (пай), про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай), лише у листопаді 2015 р., суду не представлено документальних доказів того, що позивач раніше могла довідатися про порушення свого права на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Крім того, відповідно до ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦПК, до прав та обовязків, що виникли до набуття чинності ЦПК, застосовуються норми раніше чинного законодавства, тобто норми ЦК УРСР 1963 р.. Зокрема ч. 4 ст. 2 цього ж Кодексу встановлює, що сімейні, трудові, земельні, гірничі, водні, лісові відносини, а також відносини в колгоспах, що випливають з їхнього статуту, регулюються відповідно сімейним, трудовим, земельним законодавством та іншим законодавством. Вказана норма закону кореспондується зі ст. 1 ЗК України від 18.12.1990 р., яка зазначає, що земельні відносини в Україні регулюються цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, що видаються відповідно до нього. Жодна ж із норм ЗК 1990 р. та норми інших законодавчих актів, що були видані відповідно до нього, не встановлюють вимог про застосування строку позовної давності при здійсненні захисту порушеного права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], а [PERSON] відповідно є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], іншими матеріалами справи (а.с. 13, 14, 16, 17-19), тому має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 02 лютого 2008 року, яке за свого життя відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0222813, виданого 07.04.1997 р. Пятихатською райдержадміністрацією мала [PERSON], померла 07.11.2001 р.. На підставі ст.ст. 14, 55 Конституції України, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, ст.ст. 5, 22, 23 ЗК України 1990 р., ст.ст. 81, 125, 126, 152 ч. 3 ЗК України, ст. 26, 30, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1296-1298 ЦК України,

Outcome: approved