overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

19.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з 03.03.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, надав суду заяву, в який просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 03.03.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №38. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу з відповідачем позивач має доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

19.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], Кобеляцького району, Полтавської області, спадкоємцем на яке за законом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації та правовстановлюючих документів на 1/2 частину даного домоволодіння, що підтверджували б право власності її брата на зазначений будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], Кобеляцького району, Полтавської області після її брата [PERSON], який помер [INFO] року, що останньому належав на праві власності. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача, Білицької селищної ради Кобеляцького району - сільський голова Левонтівцева Н.І. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року помер [PERSON], який доводився [PERSON] рідним братом (а.с.4,7,8,9). Після його смерті залишилося спадкове майно - 1/2 частка житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], Кобеляцького району, Полтавської області (а.с. 13). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно (а.с.14). Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який за життя успадкував згідно виданого Кобеляцькою Державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2003 року, реєстр за 1-1946, після його батька [PERSON], який помер [INFO] року, і який останньому належав на підставі свідоцтва про право власності від 10.03.1960 року, виданого Білицькою селищною радою Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого в Кременчуцькому інвентарному бюро в реєстрову книгу № 6 під № 1007, відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 28 грудня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню доньку. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між ним та відповідачем неможливе ні за яких умов, то він просив суд розірвати їх шлюб. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про місце та час судового засідання був повідомлена належним чином, письмових заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались ненормальні стосунки. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 28 грудня 2006 року в Зеленогірській селищній раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 13 (а.с. 5). Сторони від проживання в шлюбі мають одну неповнолітню доньку. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. На підтвердження вимог вказав, що [PERSON] є його рідним батьком, зазначив, що навчається в Криворізькому гірничо-електромеханічному технікуму ДВНЗ КНУ на другому курсі денної форми навчання. Зазначив, що до повноліття відповідач добровільно сплачував аліменти, на його утримання, а на теперішній час матеріальної допомоги не надає. Позивач ніде не працює, отримує стипендію, інших джерел для існування не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько працює, отримує стабільну заробітну платню, тому може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, про що надав заяву. Відповідач визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини доходу на утримання сина, просив також розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка навчається в Криворізькому гірничо-електромеханічному технікуму ДВНЗ КНУ на другому курсі денної форми навчання (довідка від 31.03.2014 року № 1285, (а.с.9). Повнолітній син [PERSON] не працює, отримує стипендію, інших джерел для існування не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, однак батько матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює, отримує щомісячну заробітну плату та має змогу сплачувати аліменти на утримання свого сина на період його навчання. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, утримує, крім того, іншу неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, а також враховує матеріальний стан позивача, який отримує стипендію у зв'язку з чим дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на час навчання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на термін його навчання, і аліменти у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на час його навчання, але не більше, ніж до досягнення сином віку 23 років. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 8 жовтня 2005 року перебуває з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок того, що вони виявилися людьми з різними поглядами на життя. Шлюбно-сімейні стосунки з цих причин було припинено влітку 2013 року. Збереження шлюбу за викладених обставин суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, половину судових витрат стягнути з відповідачки. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у його відсутності, вказав, що позов підтримує, на заочний розгляд справи у разі неявки відповідачки згоден. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляла, письмового заперечення на позов не направила. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 8 жовтня 2005 року, актовий запис № 105. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2013 року, спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають, проживають за різними адресами. Спору з приводу розподілу майна немає. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на правову допомогу. Позивач наданням квитанції та накладної підтвердив сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та оплату правової допомоги, наданої фахівцем в галузі права, в сумі 350 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, діючи в межах позовних вимог, суд стягує з відповідачки половину вартості судових витрат в сумі 296,80 грн. ((243.60 + 350) : 2 = 296,80).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 04.02.2012 року уклав з відповідачем шлюб, актовий запис №23. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просив залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а.с. 4). Позивач з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]», яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER], актовий запис №23 слід розірвати. [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. До участі у справі допущено прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивач в позовній заяві посилається на те, що її донька [PERSON] має малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON], як мати, не бере участі у вихованні дитини, взагалі перестала піклуватись про свою доньку, не цікавиться її здоров»ям, морально та матеріально не підтримує дитину. Ухиляється від обов»язку по вихованню своєї доньки, не проявляє батьківської турботи до неї. Її онука [PERSON] проживає разом з нею, [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідачка [PERSON] за період проживання в м. Зеленодольськ, проявила себе з негативної сторони, ніде не працює, схильна до аморального способу життя. Просить позов задовольнити, позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно доньки - [PERSON], [INFO]. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Прокурор підтримав позов, просить позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] року народження, дійсно являється матір»ю [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5). Відповідно висновку від 15.04.2014 року опікунської ради при виконкомі Зеленодольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO].(а.с. 7) Відповідно психолого -педагогічної характеристики ДНЗ «Журавка», [PERSON], [INFO], відвідує ДНЗ «Журавка» Зеленодольської міської ради з 01.01.2014року по цей час. Дівчинку виховує бабуся [PERSON] З першого дня відвідування дитиною ДНЗ ні маму, ні папу ні разу в закладі не бачили. Співпрацює з вихователями тільки бабуся. (а.с.10) Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської РДА від 01.07.2014 року районний орган опіки та піклування Апостолівської РДА вважає за доцільне в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь особи де буде виховуватись дитина, та стягнути витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

19.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 21 травня 2004 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності між ними взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні відносини. Відповідач не виконує елементарних обов'язків матері та дружини. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з квітня місяця 2014 року. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Сторонам надваввся строк для примирення. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явилася, про день, час, місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від неї не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою представника позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 21 травня 2004 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з квітня 2014 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, за час наданий для примирення сторони не примирились і позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

19.06.2014року позивач звернувся із позовом до суду, в якому вказав, що 10.01.2014 року сталося залиття квартири [ADDRESS]. В результаті залиття було пошкоджено майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS],яка належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно Договору страхування №097984 від 11.06.2014 року з терміном дії до 20.06.2014 року, майнові інтереси, пов'язані з володінням , користування , розпорядженням майном, що перебуває за адресою [ADDRESS], страховані в ПрАТ « СК Аско ДС». Страховим випадком згідно п. 3.1.4 Договору страхування є пошкодження застрахованого майна, що відбулося у результаті залиття. На підставі вищевикладеного страховим актом затоплення квартири було визнано страховим випадком та ПрАТ « Ск Аско ДС» виплачено власнику застрахованого майна страхове відшкодування у розмірі 4698,50 грн. Згідно акту про залиття квартири , який складено ТОВ «Термосервіс ЛТД» сталось в результаті халатного відношення до санітарних приладів мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення яким, стягнути з відповідача по справі 4698,50грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити у повному обсязі . Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, про що надав заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі, скільки відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав і відповідно до ст.ст.. 130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 1166 ЦК України передбачає, що шкода завдана майну юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Таким чином суд вважає позов «Страхова компанія АСКО- Донбас Північний» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, слід задовольнити оскільки з вини відповідача сталося залиття квартири та пошкоджено майно , що знаходиться в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON],згідно договору страхування №097784 від 11.06.2014 року з терміном дії до 20.06.2014 року, майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, що перебуває за адресою [ADDRESS] застраховані в ПаАТ « СК АСКО ДС». Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved