overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

18 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду до відповідача із наданням в подальшому уточненої позовної заяви про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 800 грн. щомісячно. Позивачка вказує на те, що з 03 квітня 2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання,на утримання сина не надає. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і немає ніякого заробітку. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 84 СК України та роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ч.1 ст.184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO]. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

18 грудня 2015 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 27 жовтня 2012 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №665 і проживала з ним до жовтня 2015 р. Від спільного подружжя мають дитину: сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з пияцтвом та ревнощами з його боку. У зв'язку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сім'ї неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Угода про проживання дитини між ними досягнута. Питання щодо утримання неповнолітньої дитини буде вирішуватися в іншій справі. В судове засідання позивачка надала заяву про підтвердження позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській обл. про місце його реєстрації відповідно до ст.74 ЦПК України та шляхом направлення смс-повідомлення на номер його мобільного телефону, причину неявки суду не повідомив. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін, що відповідає положенням ст.ст.158,224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

18 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з відповідачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 20 квітня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 99 (а.с. 11). Подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

18 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його двоюрідна баба (по материнському степеню споріднення), [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю), загальною площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Поділля» с. Степанки Погребищенсмького району Вінницької області, яку він має намір успадкувати, як єдиний спадкоємиць п'ятої черги спадкоємців за законом. Звернувшись до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому відмовив, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивач та представник позивача, адвокат Любарський С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Омельчук В.П. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 27). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 5), відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю), загальною площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Поділля» с. Степанки Погребищенсмького району Вінницької області (а.с. 6-9), яку має намір успадкувати позивач, [PERSON], як єдиний спадкоємиць за законом (а.с. 10-11). Звернувшись до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено, через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 13), тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

18 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2002 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного життя подружжя має двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя подружнє життя поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. Вважає, що їхня сімя розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, тому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 23.11.2002 року зареєстрували шлюб в виконкомі Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №08, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На прохання позивача судові витрати залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

18 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]Е.Г. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 травня 2008 року в мерії міста Тінен, Провінції Фламандський Брабант, Королівства Бельгія. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 травня 2008 року в мерії міста Тінен, Провінції Фламандський Брабант, Королівства Бельгія. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження № 25. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 557. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

18 грудня 2017 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 22 лютого 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 246. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 лютого 2014 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON],24 серпня 2014 р. н. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені більше восьми місяців, спільне господарство з вказаного часу не ведеться, подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. У звязку із наведеним звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення, оскільки не зявився відповідач. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2014 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 246. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON],24 серпня 2014 р. н. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені більше восьми місяців, спільне господарство з вказаного часу не ведеться, збереження шлюбу між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

18 грудня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований Погребищенським відділом реєстрації актів громадянського стану 02.06.1998р., актовий запис № 17. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

18 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 13.09.2008 року вона\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені.\~\~ Спір про майно відсутній. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про\~ причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 13.09.2008 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

18 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 липня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2001 року, актовий запис № 1009. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved