Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 26.07.1986 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які вже повнолітні та мають власні сім'ї. Сімейні відносини з відповідачем за останні роки зіпсувались, оскільки тривалий час перебувають на заробітках, не підтримують подружніх зв'язків, проживають окремо один від одного, кожний з них живе своїм життям. Вважає, що сім'я існує формально і зберегти її не можливо. Відповідач добровільно розірвати шлюб в органах державної реєстрації не бажає, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Зясувавши думки представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 26 липня 1986 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №8. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 453278, виданим 26 липня 1986 року Городнявською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти на час розгляду справи є повнолітніми. Судом також встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю, відсутність спільного побуту, взаєморозуміння, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved