Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

19.03.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 31.03.2020 р., призначено підготовче судове засідання на 30.04.2020 року. Справу призначено до розгляду Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30.04.2020 р. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.05.2020 р. по справі залучено третю особи - [PERSON] . Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . За життя він залишив заповіт, посвідчений 10.06.2011 р. за реєстровим номером 161 секретарем виконкому Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яким заповідав позивачу земельну ділянку, згідно державного акту серії ІV-ДН № 033701, площею 13,72 га, яка розташована на території ДП № 12, п. [NUMBER] Керменчицької (Октябрської) сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27.02.2019 р. вона звернулась до державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , проте їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що при формуванні витягу з Державного земельного кадастру відсутній розділ «Відомості про право власності» та графи про: прізвище, ім`я та по батькові, документ, що є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право. Внести зміни в даний розділ відсутня технічна можливість, тому встановити факт належності земельної ділянки нотаріусу неможливо. Крім того, позивач вважає, що відсутнє право на спадкування [PERSON] , з наступних підстав. 18.09.2019 р. ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області [PERSON] , яка є дружиною померлого спадкодавця та на момент його смерті досягла 61 року , тобто теоретично мала право на обов`язкову частку, залучено у якості третьої особи. Зазначає, що згідно вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області по справі № 1/0505/62/2012, який набрав законної сили 16.10.2012 р., [PERSON] була визнана винною за статтею 121 ч. 2 КК України, тобто у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (спадкодавця); відповідно до довідки про причину смерті № 46, виданої у лютому 2012 р., причиною смерті є колота різана рана правого стегна з розірванням судин. Таким чином, вважає, що [PERSON] не має право на спадкування, відповідно до положень ч. 1 ст. 1241, ч. 6 ст. 1224 ЦК України. 15.05.2020 р. представником позивача [PERSON] надано клопотання про виправлення описок у позовній заяві, а саме правильним вважати прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця - [PERSON] (а.с. 248 т. 1). Просить суд усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині після померлого [PERSON] щодо спадкового майна, зазначеного у заповіті, посвідченому Гринчук О.А., секретарем виконавчого комітету Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області; визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 13,7256 га (згідно даних Державного земельного кадастру), кадастровий номер земельної ділянки 1421284000:01:002:0074, розташовану на території ДП №12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування. 15.05.2020 р. представником позивача [PERSON] надані письмові пояснення щодо публікації в засобі масової інформації, згідно яких зазначила, що публікація у газеті «Сільський Край» з наступним змістом «Втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ДН № 033701, виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним», є недостовірною інформацією, оскільки оригінал вказаного Державного акта спадкодавцем [PERSON] передано було позивачу [PERSON] на відповідальне зберігання (а.с. 218-219 т. 1), до даної заяви представником позивача додані заяви [PERSON] , [PERSON] на запит адвоката, у яких вони зазначали, що їм невідомо про вказану публікацію (а.с. 220,221 т. 1). Також суду надано представником позивача заяву [PERSON] (завірену копію) на ім`я керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Великоновосілківської суспільно-політичної газети «Сільський Край», у якій просила опублікувати спростування поширених відомостей, а саме інформації, опублікованої 25.11.2017 р. у випуску газети «Сільський Край» у вигляді публікації наступного змісту: «Втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ДН № 033701, виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним» (а.с. 222-223). Також представником позивача [PERSON] надані письмові пояснення щодо того, що на теперішній час рішення Мар`їнського районного суду Донецької області по справі № 237/53/17 стосовно земельної ділянки, зазначеної у позовній заяві, скасовано та ухвалою цього ж суду від 14.08.2018 р. залишено справу без розгляду, інші справи, у яких предметом позову є земельна ділянка площею 13,72 га, яка розташована на території ДП № 12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області відсутні. (а.с. 232 т. 2). У судовому засіданні представник позивача, адвокат Шепель М.А., підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Позивач, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, бажання приймати участь у судових засіданнях не висловив. Його інтереси забезпечені участю у розгляді даної справи представником позивача. Обмеження на представництво відсутні. Представник відповідача, Керменчицька сільська рада, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Повідомили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі. Просили справу розглядати без їх участі (а.с. 42 (т. 2). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 56 т. 1, а.с. 47 т. 2) Третя особа, [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 22, 47 т. 2). Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у судовому засіданні, без участі позивача, відповідача [PERSON] , представника відповідача, третьої особи [PERSON] , на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. При цьому відсутні законні підстави для прийняття визнання позову відповідача Керменчицької сільської ради, оскільки фактично вони не є спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, прийняли [PERSON] , [PERSON] , спадкоємці першої черги, а також відповідна заява про прийняття спадщини за заповітом, подана позивачем, тому рішення не може вплинути на права та обов`язки Керменчицької сільської ради, а відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги у частині позбавлення її права на спадкування обов`язкової частки майна після смерті чоловіка лише щодо земельної ділянки, зазначеній у позовній заяві, а не у частині всього майна, а положеннями ч. 6 ст. 1224 ЦК України передбачено, що положення цієї частини статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Тобто, згідно вказаних положень та аналізу ст. 1224 ЦК України в цілому, вбачається, що питання про усунення від права на спадкування вирішується стосовно всієї частини спадкового майна, а не може поширюватись лише на майно, на яке спадкоємець має обов`язкову частку. Отже, визнання відповідачами позову суперечить закону, а тому судом ухвалено відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову. Також, беручи до уваги, що спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, прийняли [PERSON] , [PERSON] , спадкоємці першої черги, а також відповідна заява про прийняття спадщини за заповітом, подана позивачем, судом представнику позивача адвокату Шепель М.А. було роз`яснено право на залучення до участі у вказаній справі у якості співвідповідача [PERSON] , у відповідності до положень ст. 51 ЦПК України, проте від вказаної дії представник позивача [PERSON] відмовилась, зазначила, що для відсутня необхідність у залученні до розгляду у даній справі у якості співвідповідача доньки спадкодавця, [PERSON] , та [PERSON] вже залучена судом до участі у розгляді даної справи у якості третьої особи, її права не порушено. Фактичні обставини, встановлені судом Вислухавши пояснення представника позивача адвоката Шемель М.А., дослідивши матеріали справи, належним чином завірену копію спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] на 131 аркушах (а.с. 73-206), судом фактично встановлено наступне. Заповітом, складеним 10.06.2011 року о 15-22 год. у селищі Октябрське Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] заповідач [PERSON] приватну земельну ділянку площею 13,72 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території ДП № 12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області і переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтвердженого Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV -ДН № 033701, виданого 10 травня 2001 року Октябрською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області; заповіт посвідчено 10 червня 2011 року [PERSON] , секретарем виконкому Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області; заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 161 (а.с. 78 т. 1). Даний заповіт має номер у спадковому реєстрі 51441518, є чинним (а.с. 83, 95 т. 1). Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033701, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Октябрської сільської ради від 06.03.2001 р., йому передана у приватну власність земельна ділянка, площею 13.72 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території ДП № 12; п. [NUMBER] Октябрської с/р; мета, призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 98 т. 1). [PERSON] помер [INFO] у селищі Октябрське Великоновосілківського району, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 75). Спадкова справа спадкодавця [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі 53064345, має номер у нотаріуса 182; дата реєстрації - 10.07.2012 р. (а.с. 95 т. 1). 10.07.2012 р. [PERSON] звернулась до Великоновосілківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , за заповітом, посвідченим виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 10.06.2011 року та зареєстрованому у реєстрі за № 161 (а.с. 74 т. 1). Таким чином, позивач у межах встановленого ч. 1 ст.. 1270 ЦК України , звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Крім позивача, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись його дружина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 100 т. 1) та донька, [PERSON] , [INFO] (а.с. 114, 115, 133 т. 1), які на момент смерті спадкодавця були зареєстровані разом із ним (а.с. 79 т. 1), тобто фактично прийняли спадщину у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці першої черги за законом. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.01.2019 р. скасовано заборону, накладену ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.02.2018 р., на видачу Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 13,72 га, кадастровий № 1421284000:01:002:0074, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Керменчицької (колишня Октябрська) сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яка належить [PERSON] , на підставі Державного акту приватної власності на землю, серія ІV -ДН № 033701 та скасовано арешт на зазначену земельну ділянку (а.с. 166-167 т. 1). На підставі заяви [PERSON] , [INFO] , державний нотаріус Кравець С.В. звернулась з запитом про надання інформації про земельну ділянку до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області (а.с. 192 т. 1). Згідно відповіді Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку № 3077/112-17 від 06.11.2017 р. (а.с. 129), згідно з рішенням Октябрської сільської ради від 06.03.2001 р., [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033701, площею 13.72 га, призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зазначена земельна ділянка зареєстрована в Національній кадастровій системі України, кадастровий номер 1421284000:01:002:0074 (а.с. 129 т. 1). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру НВ -1404112912019 від 05.02.2019 р., кадастровий номер земельної ділянки 1421284000:01:002:0074, ділянка розташована за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, Октябрська сільська рада, ділянка [NUMBER] , форма власності - приватна, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с. 193, 194, 195 т. 1). Суд звертає увагу, що відомості про власника вказаної земельної ділянки відсутні. 07.02.2019 р. державний нотаріус Кравець С.В. звернулась з запитом про надання інформації про земельну ділянку до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області, у якому просила внести відомості до Державного земельного кадастру про право власності (а.с. 196 т. 1). Згідно відповіді на даний запит, при формуванні витягу на вищевказану земельну ділянку, не було вказано інформацію в блоці « Інформація про власників (користувачів)»; на теперішній час внести інформацію немає технічної можливості, оскільки вся інформація на вищевказану земельну ділянку надходить до відомостей Державного земельного кадастру у порядку взаємодії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто неможливо внести зміни до блоку « Інформація про власників (користувачів)» в частині внесення інформації про документ, який є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право (а.с. 197 т. 1). 27.02.2019 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , оскільки державний акт приватної власності на землю, серія ІV-ДН № 033701 не містить кадастрового номеру; у витягу за номером НВ -1404112912019 від 05.02.2019 р., наданому відділом у Великоновосілківському районі Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] , на земельну ділянку площею 13,7256 га, відсутній розділ «Відомості про право власності» та графи про: прізвище, ім`я та по батькові, документ, що є підставою для виникнення права та документ,що посвідчує право; згідно відповіді на запит від 13.02.2019 р., внести інформацію у блок « Інформація про власників (користувачів)» немає технічної можливості, таким чином з даних документів неможливо встановити факт належності земельної ділянки [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 205-206). Отже, в зв`язку з розбіжностями у реєстрі щодо власника земельної ділянки, щодо її площі та місця розташування, та неможливості внести до реєстру вказані відомості, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкування та оформити спадщину у нотаріальному порядку. 29.05.2020 р. до суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, право на яку підтверджується державним актом (а.с. 24-25 т. 2), у яких вона зазначила, що підтверджуючими фактами того, що кадастровий номер 1421284000:01:002:0074 присвоювався земельній ділянці, належній спадкодавцю, [PERSON] , на підставі державного акта серії IV-ДН № 033701, виданий 10 травня 2001 року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є наступні взаємопов`язуючи факти: 1) Опис суміжних землекористувачів, що межують з земельною ділянкою зазначений у Державному акті на право приватної власності на землю, серії IV-ДН № 033701, виданий 10 травня 01 року є тотожним плану земельної ділянки та опису землекористувачів зазначених витязі з Державного земельного кадастру; 2) 14 січня 2019 року Великоновосілківським районним судом Донецької області при розгляді справи № 220/204/18 при скасуванні заборони, накладеної ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.02.2018 року на видачу свідоцтва э право на спадщину судом вже встановлювався факт того, що саме кадастровий номер 4284000:01:002:0074 присвоювався земельній ділянці належній спадкодавцю - [PERSON] , на підставі державного акт на право приватної власності на землю, серії IV-ДН № 033701, виданий 10 травня 2001 року (виключно за наявності встановлення такого юридичного факту можливе було прийняття судом ухвали про накладення заборони на конкретно на зазначене майно. На підтвердження вказаних пояснень суду надано Інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на 25.05.2020 р., у яких площа земельної ділянки визначена - 13,7256 га, місце розташування - Донецька області, Великоновосілківський район, Октябрська сільська рада, ділянка [NUMBER] (а.с. 26 т. 2), витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 1421284000:01:002:0074, площа - 13,7256 га, вид використання - для ведення сільськогосподарського виробництва, форма власності - приватна власність (а.с. 27-28 т. 2), кадастровий план земельної ділянки з описом меж (а.с. 29-31 т. 2). Суд зазначає, що вказані докази на підтвердження права власності спадкодавця, [PERSON] , на земельну ділянку кадастровий номер 1421284000:01:002:0074, площа - 13,7256 га (згідно даних кадастру), згідно державного акта серії IV-ДН № 033701 площа 13.72 га, призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033701, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Октябрської сільської ради від 06.03.2001 р., - на території ДП № 12; п. [NUMBER] Октябрської с/р (а.с. 98 т. 1), знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та дійсно, спадкодавцю належала вказана земельна ділянка на праві власності, згідно даних кадастру, її площа складає 13,7256 га ), відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 130 т. 1), місце розташування згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033701, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Октябрської сільської ради від 06.03.2001 р., - на території ДП № 12; п. [NUMBER] Октябрської с/р. Розбіжності щодо площі земельної ділянки зумовлюються старою системою координат, яка використовувалась при заповненні Державного акта на право приватної власності на землю, відповідно до вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітета по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 р. (у редакції від 21.03.2000 р.), передбачалося зазначення площі земельних ділянок у державних актах з точністю до чотирьох значущих цифр після коми. Крім того, вказані Інструкція не передбачала обов`язкового зазначення у Державному акті на право приватної власності на землю кадастрового номера земельної ділянки. Пунктом 14 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, відомості про зазначення площі об`єкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми. Як вбачається д відповіді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку, під час реєстрації земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Національної кадастрової системи, площа земельної ділянки, кадастровий номер 1421284000:01:002:0074, вказана з точністю до0,0001 га - 13,7256 га, технічна документація щодо (відновлення) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, кадастровий № 1421284000:01:002:0074, що розроблена [PERSON] , до архіву управління розробником не передавалась (а.с. 46 т. 2). Суд бере до уваги доводи представника позивача щодо того, що у реєстраційних даних щодо вказаної земельної ділянку, було дійсно зазначено право власності [PERSON] , проте, після постановлення Ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 06.01.2017 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, якою, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 13,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] (а.с. 1-4 т. 2), дана інформація перебуває у Єдиному реєстрі судових рішень та є відкритою інформацією. На підставі даного рішення було проведено відповідні дії державним реєстратором щодо перереєстрації права власності, власником даної земельної ділянки зазначено [PERSON] , згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а.с. 130 т. 1), але потім, 14.06.2018 р. вказану позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 5-6), в зв`язку з чим було вилучено з реєстраційних відомостей дані про власника [PERSON] , зо вбачається з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дата формування витягу - 26.05.2020 р., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с. 27-28 т. 2). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 01.01.1967 року уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] , актовий запис № 1 (а.с. 112 т. 1). Відповідно до довідки № 401 від 06.07.2012 р., виданої виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] , 1942 року народження, дійсно був зареєстрований і мешкав з 1980 року і по день своєї смерті, яка наступила [INFO] в [ADDRESS] і мав такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 103 т. 1). [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, згідно паспортних даних, народилась [INFO] (а.с. 113 т. 1), тобто на момент його смерті була непрацездатною особою, проживала разом зі спадкодавцем, теоретично має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Як вбачається з вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.05.2012 р., [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло за собою смерть потерпілого, тобто її чоловіка, [PERSON] (а.с. 183-185, 186-191 т. 1). Як вбачається з довідки про причину смерті № 46, дата смерті [PERSON] , - [INFO] , причиною смерті вказано - колото-різана рана правого стегна з пораженням судин (а.с. 102 т. 1). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд зазначає, що Керменчицька сільська рада фактично вони не є спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, прийняли [PERSON] , [PERSON] , спадкоємці першої черги, тобто Керменчицька сільська рада не є належним відповідачем у справі, рішення суду не може мати жодного впливу на їх права та обов`язки. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина, відповідач по справі [PERSON] , та його донька, третя особа [PERSON] . Представник позивача вважав недоцільним залучення [PERSON] до провадження у якості співвідповідача, самостійно залучати належних відповідачів чи співвідповідачів, без відповідного клопотання позивача, з урахуванням принципу диспозитивності судового розгляду, суд підстав не має, оскільки вказані дії вимогами ЦПК не передбачені. При цьому, суд звертає увагу, що третя особа у справі, [PERSON] , належним чином обізнана щодо суті справи, окремих вимог по справі не заявила, бажання бути залученої до розгляду по даній справі у якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору, не виявила. Судом прийняті всі можливі та достатні заходи з метою запобігання порушення прав та законних інтересів [PERSON] . Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] ; вчасно, 10.07.2012 року звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Дійсно, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв`язку із розбіжностями та недостатністю відомостей у Державному акті приватної власності на землю, серія ІV -ДН № 033701, який не містить кадастрового номеру земельної ділянки та даними витягу за номером НВ -1404112912019 від 05.02.2019 р., наданому відділом у Великоновосілківському районі Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] , на земельну ділянку площею 13,7256 га, у якому відсутній розділ «Відомості про право власності» та графи про: прізвище, ім`я та по батькові, документ, що є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право; згідно відповіді на запит від 13.02.2019 р., внести інформацію у блок « Інформація про власників (користувачів)» немає технічної можливості. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження право власності спадкодавця, [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 13,7256 га (згідно даних Державного земельного кадастру), кадастровий номер земельної ділянки 1421284000:01:002:0074, розташовану на території ДП №12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Відповідач по справі, [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, на момент його смерті була непрацездатною особою, проживала разом зі спадкодавцем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, відповідач [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.05.2012 р., її визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло за собою смерть потерпілого, тобто її чоловіка, [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про судову практику у спорах про спадкування», позбавлення особи права на обов`язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов`язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК. Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК України підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування. Частиною 6 ст. 1224 ЦК України передбачено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Аналізуючи положення ст. 1224 ЦК України, суд зазначає наступне. Вказані норми містять вичерпний перелік, підстав для позбавлення права на спадкування, які не підлягають додатковому тлумаченню. Виходячи зі змісту положень ст. 1224 ЦК України, спадкоємці позбавляються спадкування і за законом і за заповітом. За ч. 1 ст. 1224 ЦК України, не мають право на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця, або вчинили замах на їхнє життя; положення абзацу першого цієї частини не застосовуються до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Таким чином, для визначення підстав для позбавлення права на спадкування особи за вказаною частиною ст. 1224 ЦК України, не має значення ані мета, ані мотив вчиненого нею діяння, проте має значення наявність умислу в діях особи на позбавлення життя спадкодавця або вчинення замаху на його життя, та, як наслідок, кваліфікація скоєного злочину. Вказані обставини можуть бути підтверджені лише вироком суду, який набрав чинності. Згідно вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.05.2012 р., [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло за собою смерть її чоловіка, [PERSON] (а.с. 183-185, 186-191 т. 1). Тобто відсутні докази щодо вчинення відповідачем [PERSON] умисних дій, спрямованих на позбавлення життя спадкодавця, її умисел було спрямовано на завдання тяжкого тілесного ушкодження [PERSON] , судом її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України. Таким чином, відсутні підстави для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, наявні підстави для визнання права власності позивача на спадкове майно, згідно заповіту від 10.06.2011 року, зареєстрованого у реєстрі № 161, посвідченого секретарем виконкому Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Гринчук О.А., який не скасований та є дійсним, приймаючи до уваги, що позивачем доведено неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству, спадкоємець реалізував своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Беручи до уваги, що позивачем не доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 1224 ЦК України, на які він посилається у позові, для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Оскільки, не встановлені підстави для усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , вона, як непрацездатна вдова, відповідно до положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України, спадкує половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право на обов`язкову частку визначено судом у відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 1241 ЦК України. Розмір обов`язкової частки у разі спадкування за законом відповідача [PERSON] , приймаючи до уваги наявність спадкоємця за законом першої черги [PERSON] , складає 1/4 спадкового майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, та вважає за необхідне визнати за [PERSON] , право власності на 3/4 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 13,7256 га (згідно даних Державного земельного кадастру), кадастровий номер земельної ділянки 1421284000:01:002:0074, розташовану на території ДП №12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , актовий запис про смерть № 5 від 08.02.2012 р., яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 033701, виданого 10 травня 2001 року. У задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору, тому судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: partial