Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В її будинку у 2005 році зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка з липня 2005 року за місцем реєстрації не проживає. Будь-яке її майно у будинку відсутнє. Відповідач не є наймачем, членом сім`ї наймача будинку, будь-яких домовленостей, офіційних договорів, угод між ними немає. Місце перебування відповідача їй не відоме, комунальні послуги вона не сплачує, участі в утриманні будинку не бере. Тому вона не може вільно та в повному обсязі реалізувати право приватної власності на нерухоме майно. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягає, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідача про розгляд справи було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, письмових пояснень не подав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 липня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дрябловою Н.Ф. (а.с.8). Згідно домової книги прописки громадян, у будинку з 09 червня 2005 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 16 квітня 2019 року паспортистом [PERSON] , у будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але в будинку не проживає (а.с.5). Відповідно акту, завіреного паспортистом 6 кварталу Марганецької міської ради Дніпропетровської області [PERSON] 16 квітня 2019 року в присутності сусідів [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , 1976 року народження, не проживає за місцем реєстрації [ADDRESS] з 2005 року (а.с.6). Відповідач не є наймачем, членом сім`ї наймача будинку, будь-яких домовленостей, офіційних договорів, угод між позивачем та відповідачем немає. [PERSON] участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує, її особистих речей у будинку немає. Внаслідок реєстрації у квартирі відповідача, позивач позбавлена можливості вільно та в повному обсязі реалізувати право приватної власності на нерухоме майно, а тому за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутись до суду. Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 15 травня 2019 року (а.с.20). Таким чином, судом встановлено, що відповідач мав можливість користуватися спірним житловим приміщенням, ні позивач, ні члени його сім`ї, перешкод їй не чинили, майно та речі відповідача у квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, відтак її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад шести місяців, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більше ніж шести місяців, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, у зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнавши [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , втратившою право користування будинком [ADDRESS] . Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а також те, що вона звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved