Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 вересня 2006 року з [PERSON] на її користь на утримання синів стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Разом з тим, з моменту ухвалення вказаного вище рішення розмір витрат на утримання дітей збільшився та є меншим, ніж передбачено нині діючою редакцією ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на дитину не може бити меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 вересня 2006 року, а саме з 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 08 лютого 2002 року по 16 листопада 2015 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 16 листопада 2015 року, шлюб між ними розірвано (а. с. 4, 9). 21 грудня 2017 року позивач уклала шлюб із [PERSON] Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 7). Також судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 5) 28 серпня 2006 року на підставі рішення Білопільського районного суду від 21 серпня 2006 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей до їх повноліття, починаючи стягнення з 09 серпня 2006 року (а. с. 8). З довідки виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 14 листопада 2018 року вбачається, що неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а. с. 20). Остання працює у ФОП [PERSON] на посаді заготівельника сільгоспсировини та за період з квітня по вересень 2018 року розмір нарахованої їй заробітної плати склав 22\~338 грн., із них 4020,84 грн. відраховано як податок з доходів фізичних осіб (а. с. 6). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17 травня 2017 року прийнято [PERSON] України №№2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] набрав чинності 08 липня 2017 року. Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розяснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню, а тому необхідно змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 серпня 2006 року, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішенням суду, а не з дня пред'явлення позову до суду, як просить позивач. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~необхідно стягнути\~на користь\~держави судовий\~збір у\~розмірі \~704,80\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial