Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

18.01.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернувся позивач ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові зазначено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку із чим підписав заяву № б/н від 03.11.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтвердив підписом у заяві. Також, підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», що були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Свідченням приєднання відповідача до угоди, дія договору, також є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. На підставі п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Однак, позичальником було порушено зобовязання за вказаним кредитним договором, через що, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 25.12.2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 13\~267.90 грн., яка складається із наступного: 627.06 грн. - тіло кредиту; 155.61 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 11\~377.23 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина) і 608.00 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.11.2014 року і судові витрати у розмірі 1\~762.00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено судовими повістками про виклик його до суду, які надсилались поштовим відправленням на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача; поштовими повідомленнями про вручення йому поштового відправлення. Відзиву відповідачем не подано. З огляду на викладене вище та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачем не надано, також не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Підписавши анкету-заяву 03.11.2014 року відповідач підтвердив свою згоду, що така заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що викладені на сайті Банку, складає між ним та Банком Договір. Також, підтверджує той факт, що він був ознайомленим та згодним з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Тож, відповідно до укладеного договору № б/н від 03.11.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач при його укладенні, дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Пунктом 2.1.1.5.5. витягу з Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.1.1.5.21. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобовязання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після вказаної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. Згідно п.1.1.5.23. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом встановленого законом зобовязання з повернення неналежним чином зарахованих коштів клієнт платить Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10% суми перерахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.12.2017 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 13\~267.90 грн., що включає в себе: 627.06 грн. - тіло кредиту; 155.61 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 11\~377.23 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина) і 608.00 грн. - штраф (процентна складова). За вимогами статей 527,530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі12\~159.90 грн., яка складається із наступного: 627.06 грн. - тіло кредиту; 155.61 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 11\~377.23 грн. нараховано пені. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500.00 грн., та штрафу (процентної складової) у розмірі 608.00 грн., з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають. Відповідно до платіжного доручення № PROM7BBOYA від 27.12.2017 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 1\~762.00 грн. за подання до суду даного позову. Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1\~762.00 грн.

Outcome: partial