overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін є дитина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з серпня 2014 року в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, має мінливі доходи. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини (з урахуванням зменшених позовних вимог) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю, підтвердив, що має мінливі, нерегулярні доходи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 30 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №172. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету №4 «Гірський» від 18.03.2015 за №98. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітня дитина та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, матеріальне становище відповідача, який має мінливі доходи, фізично здоровий, позов визнав повністю, та вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають із нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дітей, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми позивачки і відповідача, у теперішній час проживають разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвами про народження (а. с. 4-6) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10 квітня 2003 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 квітня 2003 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 05 (а. с. 4), від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5-7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на надбавку до пенсії, оскільки в свідоцтві про одруження ім'я чоловіка помилково записане як «[PERSON]», що не відповідає запису у свідоцтві про смерть, згідно з яким він [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO], був її чоловіком. Представник Управління пенсійного фонду України у Погребищенському районі до суду не з`явилася також, подала заяву, в якій заявлені вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про шлюб (а. с. 6) та свідоцтвам про смерть (а. с.5) беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області, були чоловіком і дружиною. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі, іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав судові заяву про розгляд справи без його участі, з уточненими позовними вимогами повністю згоден. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 78 (а.с.5). Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.6). Син проживає і знаходяться на утриманні матері, батько добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивачка просить, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на його утримання. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді правової допомоги в сумі 200 грн. згідно до наданої квитанції. Також з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували 19 вересня 2014 року, від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, але добровільно не надає допомогу дитині. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини, щомісячно і до повноліття дитини. У судове засіданні сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяв, позовні вимоги позивач підтримала, відповідач позов визнав в повному обсязі. Просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що з 19 вересня 2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.(а.с.2). Від шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з позивачем.(а.с.3) З березня 2015 року сторони припинили подружні стосунки та проживають окремо. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, та згоден надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини. (а.с.15). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 27 липня 1991 року міським відділом ЗАГСУ м. Нікополя. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини, що за час перебування в шлюбі, переконалися, що немає спільних інтересів, кожен жив своїм життям, не намагалися перейнятися проблемами іншого, крім того мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. Спору про поділ сумісного майна не має. Дитина залишається проживати з матір'ю. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27 липня 1991 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4).Шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року. Спору про поділ сумісного майна не має. Дитина проживає з матір'ю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як сумісне життя та примирення неможливе. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

18 березня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с. 2). Свій позов позивачка [PERSON] аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27 вересня 2008 року. В шлюбі у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно своєї допомоги не надає. [PERSON] проживає окремо, неофіційно працює, зобов'язань по аліментах іншим особам не має. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову, тобто 18.03.2015 року та до досягнення повноліття дитини, а саме до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.9). Відповідач в судове засідання не явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.8,10). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], батьком приходиться до [PERSON] та матір'ю [PERSON] (а.с.4). Довідка № 727, ЖЕД-2 від 16.03.2015 року що дитина проживає з позивачем. Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

18 березня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-5). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 21.09.2011 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 05.12.2014 року відповідач має заборгованість - 35649,42 грн., яка складається з наступного: · 21818,62 грн. - заборгованість за кредитом; · 10983,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 673,17 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом.; · 500,00 грн. штраф (фіксована частина); · 1673,78 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 50). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с.50,51). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.09.2011 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 23000,00 грн. під 30,00% річних (а.с. 13). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 35649,42 грн. (а.с.7-12). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 356,49 грн.(а.с.46).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

18 березня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 14 лютого 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 14 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1837 від 16.03.2015 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідач регулярно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

18 березня 2015 рокудо судді надійшла заява боржників про скасування судового наказу від 26 січня 2015 року, у поданій заяві боржники просять суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved