Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

18 березня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 45\~341,23 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 2 102 гривні з тих підстав, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до заяви № б/н від 25 січня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 31 січня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 45\~341,23 грн, яка складається з наступного: 7\~012,08 грн заборгованість за кредиту; 27\~316,72 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 8\~615,23 грн заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн штраф (фіксована частина), 2\~147,20 грн штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 15 хвилин 30 квітня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Через відсутність відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання, призначене на 30 квітня 2020 року, відкладено на 08 годину 00 хвилин 29 травня 2020 року. 14 травня 2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача про доручення письмових доказів до матеріалів справи. Через відсутність відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання, призначене на 29 травня 2020 року, відкладено на 08 годину 15 хвилин 02 липня 2020 року. До судового засіданні представник позивача [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення. Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідач до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 25січня 2008 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н та виявила бажання про оформлення на своє ім`я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з Договором про надання банківських послуг, а також підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а.с. 11). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 січня 2008 року вбачається, що відповідач станом на 31 січня 2020 року має заборгованість в розмірі 45 341,23 грн, яка складається з наступного: 7 012,08 грн заборгованість за кредиту; 27 316,72 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 615,23 грн заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн штраф (фіксована частина), 2 147,20 грн штраф (процентна складова) (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом в сумі 7\~012,08 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27\~316,72 гривень обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею, а також штрафів відповідно до умов кредитного договору, а саме: штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової), то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~до зазначених населених пунктів належить м. Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області. В подальшому\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р\~зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Бахмут Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON] , останнім відомим місцем проживання якої є м. Бахмут Донецької області, не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим нараховано заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проте, ураховуючи, що нарахування заборгованості за пенею згідно наданого позивачем розрахунку розпочалось до 14 квітня 2014 року, а саме з 05 травня 2009 року, то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею за період з 05 травня 2009 року до 05 квітня 2014 року в сумі 4\~197,67 грн підлягають задоволенню. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею, нарахованої до 14 квітня 2014 року в сумі 4\~197,67 грн підлягають задоволенню, а в решті позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею, починаючи з 14 квітня 2014 року в сумі 4\~417,56 грн та штрафів відповідно до умов кредитного договору, а саме: штрафу (фіксованої частини) в сумі 20грн та штрафу (процентної складової) в сумі 2\~147,20 грн задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1\~786,07 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 38\~526,47 х 2 102/ 45\~341,23 = 1\~786,07, де 38\~526,47 гривень сума задоволених позовних вимог; 2 102 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 45\~341,23 гривень ціна позову.

Outcome: partial