Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

19.06.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON], в якій позивач просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], що належить позивачу на праві особистої приватної власності. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. У вказаному будинку також зареєстрована його дружина [PERSON], що не проживає там з серпня 2016 року, бо виїхала на постійне місце проживання до міста Харкова, але залишається зареєстрованою за адресою чоловіка. Добровільно знятися з реєстрації у будинку відповідач відмовляється, що порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, через що він був змушений звернутися до суду зі вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, відповідно до якої він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов, розгляд справи просив здійснювати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації, встановленого судом на підстав інформації виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ухвалою суду від 17.12.2018 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України, проти чого позивач не заперечував. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 березня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Дорошовською сільською радою Ямпольського району Сумської області, актовий запис № 3 та того ж дня видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. Житловий будинок № [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.08.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Пендюріною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1861 з відміткою про реєстрацію в БТІ 10.08.1988 року за № 795, інвентарна справа № 2283. За відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 17.10.2018 року № 3180 [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 26.04.1989 року. Згідно довідки Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 29.05.2018 року № 3864 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сім`ї: [PERSON] - син, [PERSON] - дружина. Як вбачається з довідки депутата Золочівської селищної ради Чефонова С.В. від 25.05.2018 року, виданої [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], його дружина [PERSON], яка фактично зареєстрована у вказаному будинку з 2016 року і по теперішній час за даною адресою не проживає. Аналогічного змісту також довідка депутата Золочівської селищної ради Чефонова С.В. від 15.11.2018 року. Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченність житловою площею від 16.11.2018 року № 4011, складеного за підписами Золочівського селищного голови Канівець Л.В. та діловода [PERSON], [PERSON], прописаний за адресою: [ADDRESS] має наступний склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON], як дружина позивача [PERSON], зареєстрована за вказаною адресою, проте є відсутньою за місцем реєстрації понад 1 рік. Проживаючи за іншою адресою, спірним житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку [PERSON] Доказів наявності домовленості між [PERSON] та [PERSON] стосовно відсутності останньої у будинку, суду не надано, в зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що [PERSON] втратила право користування вказаним житлом. Оскільки, підставою для зняття особи з реєстрації може бути судове рішення про позбавлення особи права користування житлом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного, та

Outcome: approved