Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

18 лютого 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В обгрунтування позову позивач зазначає, що з 1970 року він проживає в садибному житловому будинку з господарськими будівлями розташованого по [ADDRESS] У вказаній будівлі [PERSON] проживає 44 роки, зареєстрований у ній 14 березня 1980 року. Разом з ним проживає його дружина [PERSON]. Внаслідок проведеної інвентаризації будинок [ADDRESS] змінився на будинок [ADDRESS]. Земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком та господарськими будівлями, площею 0,32 га належить позивачу з якої 0,25 га передана у власність для обслуговування житлового будинку та 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства. З 1970 року по 2013 рік за вказану земельну ділянку [PERSON] сплачує у повному обсязі земельний податок, однак правовстановлюючі документи на нерухомість у нього відсутні. У 1985-1988 роках сільськими радами народних депутатів ухвалювалось рішення по оформленню права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарсьих книг сільських селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Такі записи визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Втім Державна реєстраційна служба Межівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області державну реєстрацію прав на нерухоме майно не провела з причин відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями розташованого по [ADDRESS] До цього часу [PERSON] невідомий власник вказаного вище майно. З огляду на те, що останній протягом 44 років добросовісно відкрито, безперервно володіє чужим майном просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташованого по [ADDRESS] в порядку набувальної давності. У судовому представник позивача [PERSON] підтвердив обставини викладені вище при цьому наполягав на задоволенні позову. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов визнають повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши наявні у справі докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). За довідкою виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області [PERSON] згідно господарської книги №8а ст..19 зареєстрований та проживає по [ADDRESS] 44 роки (а.с.15), а також має у складі сім'ї дружину [PERSON],[INFO], яка також зареєстрована за вказаною вище адресою (а.с.14). Слід зазначити, що згідно погосподарської книги по [ADDRESS] мається земельна ділянка в розмірі 032,га з якої 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та 0,07 га для особистого селянського господарства на які [PERSON] має державний акт на право приватної власності на землю та сплачує земельний податок, що підтверджується відповідними довідками виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с. 12-13). Проведеною інвентаризацією будинків в [ADDRESS] (а.с.16). Частиною 4 статті 344 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить з того, що останній довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що знайшли своє обгрунтування у судовому засіданні. Судові витрати покласти на рахунок [PERSON].

Outcome: approved