Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, а 13 січня 2015 року з уточненою позовною заявою до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 3,01 га., розташовану на території Комсомольської селищної ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON], відповідно до державного акту серії ХР №123119 від 19 квітня 2004 року. В обґрунтування позову [PERSON], вказала, що з 14 лютого 1957 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS], яку вона прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак оформити свої права на земельну ділянку, яка належала померлому чоловіку, змоги вона не має, оскільки втрачений оригінал державного акту і нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва. З вказаних підстав, просила її позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та проханням задовольнити позов у повному обсязі. Від Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області надійшов лист з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, зазначивши, що з рішенням суду будуть згодні. [PERSON] заперечень проти позову [PERSON] не мав, просив розглянути справу за його відсутності. Від представника відділу Держземагенства у Зміївському районі Харківської області до канцелярії суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено про те, що у разі підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, заперечень проти задоволення позову вони не мають. В зв'язку з чим просили розглянути справу за їх відсутності з урахуванням поданих пояснень та направити рішення суду у разі його ухвалення на їх адресу. Від третьої особи - Зміївської районної державної адміністрації Харківської області на адресу суду надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності їх представника. Приватний нотаріус Зміївського районного округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. [INFO] в сел. Донець Зміївського району Харківської області, помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради, актовий запис №9. ( а.с.7) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт того, що померлий [INFO] [PERSON] був чоловіком [PERSON], [INFO]. ( а.с.10) 29 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належала померлому 13 січня 2013 року [PERSON] на ім'я його дружини [PERSON] ( а.с.8) Для оформлення спадщини на земельну ділянку, площею 3,01 га., що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту серії ХР №123119 від 19 квітня 2004 року, позивачу було рекомендовано звернутися до суду з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. ( а.с.33) Право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,01 га., розташовану на території Комсомольської селищної ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано за [PERSON], про що свідчить копія державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ХР №123119 від 19 квітня 2004 року. ( а.с.12) Оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №123119, виданого на ім'я [PERSON], надруковано у газеті «Зміївський кур'єр». (а.с.34) Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Таким чином, позивач [PERSON], підтвердити право власності на земельну ділянку, в іншому порядку ніж в судовому змоги не має, однак є спадкоємцем померлого чоловіка [PERSON] та прийняла спадщину після його смерті у встановленому порядку. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Саме у такий спосіб позивач просить захистити її право власності на земельну ділянку. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, що не заборонений законом. За таких обставин, у суду є законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним для його захисту.

Outcome: approved