Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

19 грудня 2016 року до Володарського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій зазначено, що [PERSON] має дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] злісно не виконує батьківські обов'язки по догляду за дитиною без поважних причин, не сплачує аліменти та на даний час перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач [PERSON] просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], [INFO] та стягнути на користь [PERSON] судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник Служби у справах дітей Житомирської міської ради подав до суду заяву, в якій вказав, що вважає за доцільне побавити [PERSON] батьківських прав та надав відповідний висновок, а також просив розглядати справу без його участі. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через Білоцерківську виправну колонію № 35 (а.с.32). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. По справі встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком дитини [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що стверджується письмовими доказами по справі. Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 06.06.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 30.05.2014 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.18). Відповідно до довідки № 17 від 03.01.2017 року, виданої ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир», [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивача (а.с.21). Відповідач [PERSON], [INFO], відбуває покарання у Білоцерківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області № 35 (а.с.22-23). Начальником служби у справах дітей Житомирської міської ради, як органом опіки та піклування 15 березня 2017 року, надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, оцінивши всі докази в сукупності, задовольняючи вимоги [PERSON], суд прийшов до висновку, про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] та передачу [PERSON], [INFO], на опікування [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved