Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

17 липня 2017 року позивач звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно померлої матері [PERSON] у вигляді належної їй на день смерті земельної ділянки. В обґрунтування позивних вимог зазначив, що являється спадкоємцем першої черги за законом після померлої [INFO] [PERSON] До складу спадкового майна померлої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В зв'язку з втратою Державного акту на вказану земельну ділянку приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про спадщину щодо даного майна. Позивач в судове засідання не з'явився. Особливою умовою угоди № 530 від 10 липня 2017 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Шишацької селищної ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 10 грудня 2001 року Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області (а.с.9). При вивченні спадкової справи № 34/2017 щодо майна померлої [PERSON] встановлено, що померла заповіту не залишила, а її єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що відповідно до п.1.ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, ступивши у володіння та управління спадковим майном є її донька [PERSON] Інші спадкоємці, які прийняли спадщину або претендують на неї відсутні (а.с. 7-8, 11-12, ). Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З мотивувальної частини рішення Шишацької районного суду Полтавської області від 07 червня 2017 року, яке 20 червня 2017 року набрало законної сили вбачається, що з листопада 1996 року до дня смерті [INFO] спадкодавець [PERSON] проживала без реєстрації у с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, а тому спадщина відкрилась на території колишньої Сагайдацької сільської (на даний час Шишацької селищної) ради. До складу спадкового майна померлої поміж іншого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,25га, що розташована на території колишньої Яреськівської сільської ради та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Яреськівською сільською радою 14 серпня 2001 року за реєстровим номером 763 (а.с.10). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 71957,58 грн. (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Макаренко Н.О. від 03 липня 2017 року № 269/02-31 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку на ім'я померлої (а.с.15). Згідно листа відділу у Шишацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.03.2017 № 29-1628-99.4-264/2-17 Державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] виготовлявся, але громадянкою [PERSON] за життя не отримувався (а.с.13). На думку суду різне написання імені спадкодавця [PERSON] «[PERSON]» в державному акті та «[PERSON]» в свідоцтві про смерть на висновки суду не впливає оскільки обумовлено регіональними особливостями написання даного імені в повній та скороченій формі, а також різною транслітерацією імені з російської мови. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, фактично успадкувавши після смерті [PERSON] належну їй земельну ділянку позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї через те, що спадкодавець за життя не встигла вчасно отримати виготовлений на її ім'я Державний акт на землю. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved