Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

18.04.2019 [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №679. В обґрунтування вимог зазначила, що з 12.06.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають два сина - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже тривалий час сторони проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дітей. Ухвалою судді від 06.05.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справу призначено в підготовче засідання на 06 червня 2019 року (а.с.21-22). 06.06.2019 ухвалою суду позивачу відмовлено в прийнятті позовної заяви про збільшення позовних вимог (а.с.32). У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.29,30). Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу приписів ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №679 (а.с.14). Сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, позиції відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved