Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

17.12.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування; зобов'язати Шосту Київську державну нотаріальну контору зареєструвати належну йому за заповітом спадщину, зобов'язати Державну реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві зареєструвати право власності на вказану квартиру. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що [INFO] помер його дід, [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину померлим [PERSON] було усподковано 1/2 частини вказаної квартири, проте останній не встиг за своє життя здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкомцем за заповітом. З метою оформлення права на спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач 15.10.2015 звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори. Однак державний нотаріус у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину відмовив, у зв'язку з відсутністю реєстрації 1/2 частини спірної квартири. За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, надав суду пояснення, згідно яких просив розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Третя особа Шоста Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа Головне управління юстиції в м.Києві в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила. Суд, на підставі ч.2 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розгляд справи за відсутності нез'явившихся сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району 18.03.1994 квартира [ADDRESS] належала в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. (а.с.80) [INFO] [PERSON] померла. (а.с.80) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2011, виданого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. та зареєстрованим в Спадковому реєстрі за №2-426 чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] прийняв спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. (а.с.80) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO].(а.с.10) Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 08.08.2000 року склав заповіт на ім'я позивача [PERSON]. (а.с.11) Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповідав [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З матеріалів спадкової справи, відкритої 26 травня 2015року Шостою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач у встановленому законом порядку звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. (а.с.70) Постановою державного нотаріуса Шостою Київської державної нотаріальної контори Нечипорук А.М. від 15.10.2015 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації 1/2 частини спірної квартири.(а.с.83-84) Згідно наданих Шостою Київською державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району 18.03.1994 та 1/2 частини вказаної квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2011, виданого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. Як встановлено судом і такі дані матеріали справи не містять померлий [PERSON] за своє життя не встиг зареєструвати у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна успадковану ним 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 4 підпункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4 підпункту 4.18 Глави 10 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Нечипорук А.М. правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з цим, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування»: «Судами розглядаються спори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ». Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, позивач [PERSON], звернувшись до Шостої Київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в м. Києві і не відмовившись від спадкування за законом, прийняв спадщину 1/2 частини та 1/2 частини спірної квартири після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, наявність документів, які підтверджують право власності на частину квартири померлому, а також, що на час звернення до суду інших спадкоємців крім позивача на спадщину у вигляді 1/2 частини вказаної квартири немає, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, разом з тим позов підлягає частковому задоволенню, в частині визнання за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить зобов'язати Шосту Київську державну нотаріальну контору зареєструвати належну йому за заповітом спадщину, зобов'язати Державну реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві зареєструвати право власності на вказану квартиру. Разом з тим, вказані особи залучені до участі у справі в якості третіх осіб, що, на думку суду, виключає можливість вирішити по суті питання щодо заявлених вимог. Суд звертав увагу позивача на необхідність залучення вказаних третіх осіб до участі у даній справі в якості відповідачів, однак позивач відмовився їх залучати в якості відповідачів. Оскільки до повноважень відповідача Київської міської ради не входить державна реєстрація правовстановлюючих документів, суд вважає безпідставними заявлені позивачем вимоги в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial