Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення авансу. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась на те, що її син [PERSON] є воїном-інтернаціоналістом інвалідом війни, Волноваською міською радою планувалось придбання йому квартири за бюджетною програмою «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів». Вона підшукала квартиру для наступного укладання договору купівлі-продажу, власником якої є відповідач по справі [PERSON] Домовились про сплату нею відповідачу [PERSON] авансу в сумі 1000 доларів США, що на той час за офіційним курсом Національного банку України дорівнювало 7992,2 гривні в рахунок майбутнього платежу за квартиру. У вересні 2012 року вона дізналася, що відповідач спірну квартиру продала, отриманий аванс не повернула. Тому просить стягнути з [PERSON] сплачений аванс з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, всього в сумі 8425,17 грн та судові витрати в сумі 243,60. 15.04.2014 року в судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] надав уточнення до позовної заяви, в якому пославшись на частину 2 статті 625 ЦК України просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме в сумі 8657,91 грн. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, надавши судові відповідні пояснення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що, дійсно вона домовилась з позивачем продати їй квартиру і взяла у неї завдаток у сумі 1000 доларів США, про що було підписано угоду про завдаток на отриману суму, при цьому, як і у подальшому, договір купівлі-продажу квартири не укладали та не оговорювали його умов. Коли дізналась, що квартиру [PERSON] купує не для себе а для сина і купівля пов'язана з виділенням [PERSON] грошових коштів Волноваською міськрадою, зрозуміла, що повний розрахунок за купівлю квартири [PERSON] може провести не одразу. На той час їй необхідно було також придбати квартиру і тому вона вирішила продати її іншій особі, а отримані від [PERSON] гроші вважала заставою за купівлю квартири, про яку усно домовились з позивачем. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] сплатила відповідачу [PERSON] суму 1000 доларів США, що на той час за офіційним курсом Національного банку України дорівнювало 7992,2 гривні в рахунок майбутнього платежу за квартиру розташовану за адресою [ADDRESS]. При цьому, як і у подальшому договір купівлі продажу квартири не укладали та не оговорювали його умов, оформили письмовою угодою. Цей факт у судовому засіданні підтвердили сторони та не оспорювали його. За змістом абзацу 4 частини 1 статті 635 ЦК України наявну письмову угоду не можна вважати попереднім договором, оскільки вона не посвідчена нотаріально, не містить умов притаманних договору купівлі продажу. Згідно статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові божником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору в рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і задаток є доказом, яке затверджує факт існування зобов'язань та зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаний способом забезпечення виконання зобов'язань. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення у всіх випадках не складення договору, так як це виключає можливість майбутніх платежів або інших зобов'язань. Сторона, яка отримала аванс, ні при яких умовах не може бути зобов'язана повернути його в більшому розмірі, а при тримання у себе авансу другою стороною є незаконною дією. Передані грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США є авансом у зв'язку з тим, що внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке би мало випливати з договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації ( стаття 657 ЦК України). Однак самого договору купівлі-продажу квартири, який би позивача матеріально зобов'язував перед відповідачем та який би міг забезпечуватися завдатком, укладено не було. А якщо сторони домовились укласти договір купівлі-продажу нерухомості, але не оформили його нотаріально, платежі, внесені в рахунок виконання договору, визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, у якому надавалися, навіть якщо сторони прямо назвали цей платіж завдатком і передбачили відповідні правові наслідки. Згідно статті 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки договір купівлі-продажу квартири укладений не був, то кошти в сумі є авансом та підлягають стягненню. Згідно статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі частин 1 та 3 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, в зв'язку з тим, що між сторонами договір купівлі-продажу не укладався та передана позивачем відповідачці грошова сума є авансом, суд вважає, що позовні вимоги є обгрутованими. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки аванс не є грошовим зобов'язанням, і до цих правовідносин не застосовуються положення статтей 625, 611 ЦК України У відповідальності до вимог статтей 84, 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial