overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007 року по 10 березня 2017 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у матеріальному та фінансовому утриманні дитини, хоч має таку можливість, оскільки працездатний, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує, тому позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с. 27 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 28). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 206 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007 року до 10 березня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року (а.с. 2,4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), яка проживає разом з матірю (а.с. 5). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним та має задовільний стан здоровя. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.04.2009 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейні відносини погіршились, в кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з лютого 2017 року, просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання дітей сторони не мають, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просить судові витрати залишити за нею. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 11.04.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 343, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 8); [PERSON], [INFO] (а.с.7 зворот); [PERSON], [INFO] (а.с. 8 зворот). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про визначення місця проживання між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зявляється в судове засідання, що свідчить про його байдуже ставлення до шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем, згідно її заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] (дошлюбне прізвище Білак) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 29 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області. В обгрунтування своїх вимог зазначав, що від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], однак сімейне життя між ними не склалося. Він, позивач, відбуває покарання у Личаківській виправній колонії №30, проте відповідачка його не навідує, веде аморальний спосіб життя та вживає алкогольні напої. Вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісного господарства, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 16 листопада 2017 року о 14.00 год., позивач [PERSON] не зявився та подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] надіслала до суду телеграму з проханням проводити розгляду справи без її участі. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Після укладення шлюбу сторони міцної сімї не створили через різні погляди на життя і різні характери, вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

17 жовтня 2017 року від позивача [PERSON] до суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 вересня 1987 року. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказує, що не підтримує з відповідачкою шлюбних стосунків більше трьох років, мешкають окремо один від одного, він в Житомирській області, а відповідач у Миколаївській, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому просив про його розірвання судом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю через віддаленість проживання та складність прибуття до суду. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити її прізвище «Романків». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб ІІ-АП №459666, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сакського міськвиконкому Кримської області, сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 1987 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №257. У звязку з укладенням шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Кунай» на «Романків» (а.с. 4). Проте сімейне життя між сторонами не склалось та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

17 жовтня 2017року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на час навчання доньки [PERSON] в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісяця. Позивачка вказує, що [PERSON], 16.10.1999року народження є донькою позивача та [PERSON] [PERSON] навчається на третьому курсі Новоодеського професійного аграрного ліцею на денній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання 30.06.2018року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на вищевикладене, а також на те що згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років позивач просила стягувати з відповідача на утримання повнолітньої доньки на час її навчання аліменти у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступне. [PERSON] [PERSON] є донькою [PERSON] та позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження І-БН №088804 виданим ВРАГС Хмельницького РУЮ .17.07.2001року. [PERSON] навчається на третьому курсі Новоодеського професійного аграрного ліцею на денній формі навчання, строк навчання до 30.06.2018року, що підтверджується довідкою Новоодеського професійного аграрного ліцею №556 від 12.10.2017року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, виходячи з засад справедливості і добросовісності суд вважає, що відповідач повинен платити позивачу на період навчання аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

\~\~\~\~ 17 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 20.07.2011 року у розмірі 14045 грн. 28 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. \~\~\~\~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 20.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2900 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови договору, внаслідок чого, станом на 30 червня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 14045 грн. 28 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1034 грн. 75 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом\~- 9465 грн. 52 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2400 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу \~645 грн. 01 коп. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою Лобовою - [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки між подружжям припинені з червня 2017 року, до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спір щодо поділу майна відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON]. до відкритого судового засідання не з,явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03 грудня 2016 року, актовий запис № 1105. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бачить сенсу у подальшому його існуванні. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Сторонам надавався строк на примирення, після якого примирення не відбулось, тому справу було призначено до розгляду на 16.01.2018 року. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Сокіл». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2013 року у Холминській селищній раді, Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ №074968 виданого 27.02.2013 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач не просить стягнути судові витрати з відповідача, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2013 року, актовий запис № 1523 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved