Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

17 липня 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернувся [PERSON], який діє від імені та в інтересах недієздатного [PERSON] до [PERSON] «про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частку нерухоме майно» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації. З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 98), позов позивачем мотивовано тим, що [PERSON], згідно рішення Вінницького районного суду від 03.12.14р. по справі №128/4065/14-ц, визнаний недієздатною особою, а він [PERSON] відповідно до цього ж рішення призначений опікуном над [PERSON] Вказує, що [INFO] р. в с. Сокиринці Вінницького району , померла [PERSON] Зазначає, що після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] на підставі договору дарування від 28.04.2000 р. посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за №1735; земельну ділянку загальною площею 0,6808 га, яка знаходиться на території Сокиринецької сільської ради із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4308 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] виданого Сокиринецькою сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та донька померлої- відповідач [PERSON] Вказує, що [PERSON] спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця вінпостійно проживав разом з нею. Зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не маєможливості, оскільки відповідач не визнає право на спадщину [PERSON], а такожвідмовляється надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадковемайно. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті дружини право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку та ? частку земельної ділянки площею 0,2500 га , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та ? частину земельної ділянки площею 0,4308 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] який діє в інтересах недієздатного [PERSON] підтримав у повному обсязі зі підстав зазначених у ньому та надав суду пояснення аналогічні зазначеним у ньому. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволенні позову, оскільки саме [PERSON] вбив свою дружину та її матір, тому не має морального права претендувати на спадкове майно. Також не вважає його хворим , як таким який не розумів що вбиває її матір. Суду доповнила, що зверталася із позовом до суду про усунення [PERSON] від права на спадкування, але судом у задоволені позову було відмовлено. Просить відмовити у позові. Вислухавши пояснення сторі , вчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавець [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.7). Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року причиною смерті [PERSON] стало умисне вбивство її [PERSON] У зв'язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до останнього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с.42-47). Згідно з актом стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи від 17 квітня 2014 року [PERSON] вчинив злочин, перебуваючи в стані хронічного душевного захворювання у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2014 року [PERSON] визнано недієздатним. Встановлено над [PERSON] опіку та призначено йому опікуна [PERSON] (а.с.4-5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який належав померлій згідно договору дарування від 28.04.2000 року, відповідно до якого [PERSON] подарував даний будинок [PERSON], що підтверджується ксерокопією даного договору дарування, серія АВК № 487092, договір посвідчений приватним нотаріусом Надольською Т.П. та зареєстровано в реєстрі за №584 (а.с.8) та на земельну ділянку загальною площею 0,6808 га, яка передана [PERSON] на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Сокиринецької сільської ради народних депутатів від 26 липня 2000 року, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель- 0,2500 га, та ведення підсобного господарства - 0,4308 га, яка належала померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю [NUMBER] (а.с.9). Позивач [PERSON], являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON], так як вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.13). Іншою спадкоємицею першої черги, після смерті [PERSON] є відповідач - донька [PERSON]- [PERSON] Спадщину позивач після смерті дружини [PERSON] прийняв, так як проживав нею разом за однією адресою на день відкриття спадщини в [ADDRESS], про що свідчить довідка, видана, Сокиринецькою сільською радою Вінницького району від 24.04.2015 року №116 (а.с.16). Інша спадкоємець першої черги - відповідач [PERSON] також прийняла спадщину після смерті матері, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.58). Інших спадкоємців першої черги за законом, спадкоємців за заповітом, осіб, які мають право на обов*язкову частку у спадщині - відсутні. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] (а.с.57-63). Отримати свідоцтво про право на спадкове майно у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки наданий ним правовстановлюючий документ на зазначений вище житловий будинок, а саме, дублікат договору дарування жилого будинку, виданий приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. 12.03.2015 року за р. №584, не містить відмітку про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.Щоб оформити спадщину, позивач мав надати в нотаріальну контору оригінали документів: свідоцтво про смерть, адресну довідку про прописку померлої, свідоцтво про народження, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, витяг з реєстру прав власності, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, однак позивачем не надано правовстановлюючі документи на зазначені спадкові земельні ділянки, що підтверджується листом з Вінницької районної державної нотаріальної контори від 23.04.2015 року (а.с.14). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.09.2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], інтереси якого представляє опікун [PERSON], за участю 3-х осіб: Органу опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації, Вінницької районної державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування - відмовлено (а.с.83-85). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року вищезазначене рішення залишено без змін. (а.с.124-126). Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.06.2017 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03.09.2015 року та ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року залишено без змін (а.с.128-130). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що зменшені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач [PERSON] є одним із двох спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], як її чоловік, спадщину після смерті своєї дружини прийняв, так як проживав з нею разом за однією адресою на день відкриття спадщини, спадкове майно належали на законних підставах спадкодавцю [PERSON]; позасудового шляху отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позивача не має, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Заперечення відповідача [PERSON] проти задоволення позову суд вважає хибними, оскільки [PERSON] вчинив вбивство своєї дружини- спадкодавця по даній справі, в стані неосудності; не усунутий від спадкування , а тому є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини нарівні із відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до квитанції (а.с.1) сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 248 грн.60 коп., тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved