Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

18 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: стягнути з відповідача на його користь грошовий борг в розмірі 56\~628,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач надав відповідачу під розписку грошові кошти в період з червня 2014 року по січень 2016 року в наступному розмірі: 6\~778 грн, 1\~324 російських рублів та 200 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути до 2018 року. Крім того, 28 жовтня 2019 року відповідач підтвердила у заяві, завіреній приватним нотаріусом, що вона отримала від позивача грошові кошти в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 20\~139,28 грн, які вона зобов`язалась повернути у строк до 28 жовтня 2020 року після продажу належної їй кімнати за адресою: [ADDRESS] . Також позивач неодноразово впродовж травня 2018 року по 18 лютого 2019 року надав відповідачу грошові кошти на її банківський рахунок грошові кошти на загальну суму 23\~647 грн для сплати відповідачем заборгованості за водопостачання. В січні 2021 року позивач звернувся до відповідача з проханням повернути йому борг у сумі 56\~628 грн, на що [PERSON] запевнила, що поверне борг у найближчий час, проте, на час звернення позивача до суду свої зобов`язання не виконала, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 10\~березня 2021\~року позивачем\~недоліки усунуто,\~у зв`язку\~з чим\~ухвалою Артемівського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 23\~березня 2021\~року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 13 годину 00 хвилин 20 квітня 2021 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно уточненої позовної заяви, яка надійшла до суду 10 березня 2021 року, позивач також зазначає, що відповідач, не виконуючи договірні зобов`язання за розпискою, заявою та за чеками, має перед позивачем заборгованість у сумі 56\~628,00 грн, проте, позивач просить стягнути з відповідача грошовий борг у сумі 57\~536,00 грн (а.с. 23). Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 08 червня 2021 року. 08 червня 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідача судове засідання відкладено до 09 години 30 хвилин 05 липня 2021 року. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді. 05 липня 2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною. Клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи без її участі, як і відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одними з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наданого позивачем оригіналу розписки вбачається, що відповідач [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Артемівським МВ ГУ МВС України в Донецькій області 28 травня 2005 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , погодилась та підтвердила, що отримані від [PERSON] у борг грошові кошти за період з червня 2014 року по січень 2016 року у сумі 6\~778 гривень 00 копійок, 1\~324 російських рублів 00 копійок та 200 доларів США вона зобов`язується повернути [PERSON] до 2018 року (а.с. 2, 45). Крім того, відповідно до оригіналу заяви від 28 жовтня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., [PERSON] підтвердила, що взяла у борг у [PERSON] грошову суму у розмірі 800 доларів США, що становить 20\~139,28 грн, згідно курсу НБУ на 28 жовтня 2019 року. Одночасно відповідач взяла на себе зобов`язання з повернення 150 доларів США, що становить 3\~776,11 грн, згідно курсу НБУ на 28 жовтня 2019 року, протягом шести місяців, а саме до 29 квітня 2020 року, а решту суми 650 доларів США, що становить 16\~363,16 грн, згідно курсу НБУ на 28 жовтня 2019 року, в строк до 28 жовтня 2020 року, після продажу належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3, 44). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, застосовуючи принцип contra proferentem (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим, враховуючи, що відповідач, як позичальник, своєчасно не повернула суму позики, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу в частині стягнення суми боргу, яка підтверджується розпискою та заявою, посвідченою нотаріусом. Разом з тим, позивач просить стягнути суму боргу за розпискою та заявою від 28 жовтня 2019 року у національній валюті в сумі 32\~981 гривня. З оригіналу розписки відповідача убачається, що вона зобов`язалась повернути позивачу грошові кошти у сумі 6\~778 грн, 1\~324 російських рублів та 200 доларів США, при цьому, ураховуючи, що розписка не містить дати її складання, проте, зазначено, що грошові кошти відповідачем було отримано з червня 2014 року по січень 2016 року, суд приймає до уваги курс Національного банку України станом на 31 січня 2016 року, згідно якого вартість 1 російського рубля складала 0,3251 грн, відповідно сума боргу 1\~324 російських рублів еквівалентна 430,43 гривень, а вартість 1 долару США становила 25,1518 грн, відповідно сума боргу 200 доларів США еквівалентна 5\~030,36 гривень. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за розпискою в розмірі 12\~238,79 гривень. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і сума боргу за заявою від 28 жовтня 2019 року в сумі 20\~139,28 гривень. Отже, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на його користь з [PERSON] грошових коштів за розпискою та заявою від 28 жовтня 2019 року на загальну суму 32\~981 грн підлягають частковому задоволенню, а саме, у сумі 32\~378,07 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошових коштів, які, як зазначає позивач, він перераховував їй на картковий рахунок для погашення заборгованості з послуг водопостачання на загальну суму 23\~647 грн, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявність зобов`язання відповідача щодо повернення цих коштів, крім того, з наданих позивачем копій квитанції (а.с. 4-12) неможливо встановити, що саме він перераховував саме [PERSON] вказані кошти, відсутні дані про призначення платежів, ПІБ платника та отримувача, з огляду на що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 519,17 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 32\~378,07 грн (сума задоволених позовних вимог) х 908 грн (сплачений судовий збір) / 56\~628 (ціна позову). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial