Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

18 березня 2015 року позивачка звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просила стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену при її звільненні заробітну плату у розмірі 4 367 грн. 68 коп. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01 червня 2005 року Наказом № 21 позивачку було прийнято на роботу за трудовим договором до Миколаївської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто», про що свідчить відповідний запис за № 7 у трудовій книзі позивачки. 31 січня 2015 року Наказом № 49-22-кф від 27.01.2015 року трудовий договір між сторонами було припинено за угодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України), на підставі чого до трудової книжки позивачки було внесено відповідний запис за № 12. Згідно з розрахунковою відомістю сума до виплати на користь позивачки [PERSON] за грудень 2014 року та січень 2015 року становить 4 367 грн. 68 коп., з яких: 2 153 грн. 87 коп. - заробітна плата до виплати за грудень 2014 року; 2 213 грн. 81 коп. - за січень 2015 року. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з абз. 2 п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року днем звільнення вважається останній день роботи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що днем звільнення позивачки є 31 січня 2015 року, однак у цей день відповідач не виконав покладеного на нього трудовим законодавством обов'язку щодо виплати [PERSON] нарахованих їй сум заробітної плати у розмірі 4 367 грн. 68 коп. Оскільки на момент розгляду справи у суді заборгованість із заробітної плати відповідачем погашено не було , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, тому згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved