Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

18.06.2020 [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною заявою, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в с. Глинка Старобешівського району Донецької області. Машівським РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) йому було відмовлено в реєстрації смерті [PERSON] , оскільки для підтвердження смерті ним подано документи, які не є підставою для державної реєстрації смерті на території України. У зв`язку з наведеним заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Заворскло Полтавського району Полтавської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] у с. Глинка Старобешівського району Донецької області, на тимчасово окупованій території. Ухвалою суду від 18.06.2020 р. відкрито провадження у справі (а.с.15). Заявник в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 17.06.2019 року заяву підтримав в повному обсязі та повідомив, що не має можливості бути присутнім у судовому засіданні, а тому просить розглянути дану справу без його участі (а.с.12), представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, натомість в.о. начальника направила заяву про розгляд справи без участі представника та зазначила, що заява про встановлення факту смерті може бути подана родичами померлої особи або їхніми представниками, пред`явлена фельдшерська довідка не містить номера та дати її видачі, має відбиток української печатки (а.с. 20). Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи і дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що заявник [PERSON] , є громадянином України та зареєстрований в с. Новий Тагамлик Машівського район Полтавської області, що стверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2001 року Машівським РВ ГУМВС України в Полтавській області (а.с. 3,4). Так, [PERSON] , [INFO] уродженка с. Заворскло Полтавського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання м.Макіївка М [NUMBER] [ADDRESS] , що стверджується копією паспорта серія [NUMBER] від 01.11.2000 р. (а.с.5-7). Відповідно до фельдшерської довідки про смерть виданої 02.05.2015 р. Старобешівською ЦРЛ [PERSON] , 1938 р.н. померла [INFO] у с. Глинки Старобешівського району Донецької області, причина смерті церебральний атеросклероз, захворювання, що зумовило безпосередню причину смерті хронічна серцево-судинна недостатність (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2010 р. [PERSON] за життя склала заповіт відповідно до якого заповіла [PERSON] заявнику по справі, земельну частку (пай) площею 2,80 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на праві приватної власності і знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.9). 16.01.2020 р. начальником Машівського районного відділу ДРАЦС Щурій С.М. було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі пред`явлених документів, так як надана довідка про смерть не містить номера та дати її видачі, а також видана медичним закладом розташованим на території Старобешівського району, який відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 р., а тому не може бути підставою для державної реєстрації смерті відповідно до вимог законодавства України (а.с.11). \~Відповідно до\~\~положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч.2 ст.319\~ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Однак, зазначені документи, що підтверджують факт смерті, видані органами влади, що розміщені на неконтрольованій Україною території. Відповідно до Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. В силу положень Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Указом Президента №405/2014 від 14.04.2014 р. Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» з квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція. Відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету міністрів України №1085 від 07.11.2014 р. населені пункти Старобешівського району Донецької області входять до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин, досліджені в судовому засіданні докази свідчать, що [PERSON] померла [INFO] в с. Глинка Старобешівського району Донецької області, в той час вказана територія України є тимчасово окупованою, а документи, які вказаний факт підтверджують, видані незаконними органами, які не визнаються державою Україна, але враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туречини» протилежний висновок означав би нехтування правами заявника, як громадянина України на судовий захист та позбавило б його наймінімальніших прав, що йому належать і завдало б йому шкоди, оскільки в іншому порядку він указаний факт встановити не може, а тому суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved