overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

19.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, синів [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що з 11.07.2008 року знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.05.2013 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Від подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які мешкають разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, більше аліменти він нікому не платить, тому позивач і звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та наполягала на їх задоволенні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 20.05.2013 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області, що підтверджується копією паспорту. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6), які мешкають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що діти повністю знаходяться на утриманні матері, оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги дітям не надає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає матеріальному положенню відповідача, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 19.11.2015 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

19.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.02.2010 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на виховання сина і взагалі на сімейні відносини. Між ними зникли почуття любові та взаємоповаги. Вони не підтримують подружні стосунки з вересня 2015 року та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 111595 (а.с.5), сторони уклали шлюб 05.02.2010 року, який зареєстрований Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 233886 (а.с.6). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

19.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв`язку з вищезазначеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідача. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що діти проживають разом з позивачкою, перебувають на утриманні матері та відповідно до вимог сімейного законодавства [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дітей з боку їх батька. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своїх дітей. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

19.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що з 25 лютого 2000 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 21 грудня 2004 року відділом РАЦС Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 242. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач раніше добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але з травня 2014 року перестав це робити. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно з 25 лютого 2000 року перебували у шлюбі, який було розірвано 21 грудня 2004 року відділом РАЦС Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 242. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою. У судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

19.11.2015 року позивачка звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача , про розірвання шлюбу , указав ,що складається з ним у шлюбі з 15.09.2012 року . Від шлюбу є неповнолітня дитина дочка [PERSON] [INFO] . Стосунки з чоловіком не підтримує тривалий час , примирення між ними не можливе . Просила постановити рішення про розірвання шлюбу , також просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки ,так як відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає ,дитина мешкає з нею ,просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1-4 частки з усіх видів заробітку щомісячно,але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,просила позов задовольнити по наступних підставах . Відповідач у судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено шляхом оголошення у газеті Урядовий Кур'єр від 23.01.2016 року Дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини : Згідно ст 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 15.09.2012 року , про що зроблено актовий запис у книги реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану виконкому Моспинської міської Ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області , актовий запис №46 . Шлюб між сторонами розпався , що свідчить про те , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам так як вони не підтримують стосунки тривалий час , вказані обставини мають істотне значення , тому суд вважає ,що дана родина розпалася і відновлена бути не може ,тому шлюб варто розірвати У судовому засіданні також встановлено ,що відповідач є батьком не повнолітньої - дочки [PERSON] [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження дитини і яка мешкає з позивачкою , та знаходиться в неї на утриманні . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає , що порушує права позивачки передбачені ст 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття ,тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін,стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1-4 частини з усіх видів заробітку ,але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

19.11.2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 15 червня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб в Іллічівському відділі актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 147. 22 лютого 2014 року від шлюбу народилась донька [PERSON]. З 30 жовтня 2015 року однією сім`ю з відповідачем не проживають, у звязку з тим, що він пішов з дома та більше не приходив, мешкає окремо від сім`ї і хоче розірвати шлюб. Вказані причини призвели до розпаду родини. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає, що зберегти сім`ю не можливо. До судового засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з 30 жовтня 2015 року. Відповідач до судового засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у звязку з неприязних відносин один до одного з 30.10.2015 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася в жовтні 2015 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

19.11.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], 13 лютого 2014 р. н. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав в судове засідання заяву, згідно якої визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, не заперечував щодо задоволення позову, просив розглядати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах від спільного життя мають малолітню дитину: [PERSON], 13 лютого 2014 р. н. який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

19.11.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 05.11.1978 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2013 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 05.11.1978р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З грудня 2013 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

19.11.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. Ухвалою від 23.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судовий розгляд справи на 24.01.2019 року та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2014 року, який був зареєстрований в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 269. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачем. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, примирення між подружжям не можливе, суддя вважає необхідним шлюб розірвати. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved