Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

18 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом в якому зазначив, що 24 лютого 1974 року із відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Камінь-Каширського районного суду від 22 вересня 2016 року було розірвано. Під час шлюбу ними було побудовано житловий будинок та надвірні споруди на вул. Дружби, 6 в с.Дубове Ковельського району та по вул. Польова,7, в с.Радошинка Камінь-Каширського району, де вони на даний час спільно проживають в успадкованому колишньою дружиною будинку і де було самовільно побудовано літню кухню. Крім цього, за час спільного проживання ними були нажиті наступні речі: холодильник - 5000 грн., дві морозильні камери - 20000 грн., електроплита - 2000 грн., газова плита - 2000 грн., кінь - 15000 грн., корова - 12000 грн., свиня - 4000 грн., свиня - 4000 грн., кури 20 штук - 2000 грн., індики 4 штуки - 1200 грн., віз кінний - 3000 грн., сани кінні - 2000 грн., дві корморізки - 4000 грн., одіяла пулові 4 шт. - 1200 грн., подушки 6 шт. - 1800 грн., всього майна на суму 79200 гривень. На даний час добровільно поділити майно та будинок з надвірними спорудами вони не можуть. У звязку з цим, посилаючись на окремі норми законодавства, просить виділити йому у власність 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель по вул. Дружби, 6 в с. Дубове Ковельського району Волинської області та виділити належну йому частку в натурі відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, а також будівельні матеріали використані під час будівництва літньої кухні по вул. Польова, 7 в с. Радошинка Камінь-Каширського району, газову плиту, коня, свиню, курей 10 шт., індиків 2 шт., віз кінний, сані кінні, корморізку 1 шт., одіяла пухвих 2 шт., подушок 3 шт. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково та пояснив, що проживаючи в шлюбі з відповідачем, нажили майно та збудували житловий будинок в с. Дубове Ковельського району. Оскільки відповідач заявляла про те, що він не має права на майно, тому змушений звернутися в суд. Щодо поділу будинку в с. Дубове, то він згідний на любий варіант, який запропонує відповідач відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Просить стягнути з відповідача половину вартості будівельних матеріалів використаних для будівництва літньої кухні в с. Радошинка Камінь-Каширського району та понесені витрати за сплату судового збору та за проведення експертизи. Відповідач позов визнала частково та пояснила, що дійсно за час шлюбу із позивачем побудували житловий будинок з надвірними спорудами на вул. Дружби, 4, в с. Дубове Ковельського району, а також літню кухню на вул. Польова, 7, в с. Радошинка Камінь-Каширського району, не заперечує проти поділу спільного майна подружжя. Щодо майна, зазначеного в позовній заяві, то вона не визнає вказану вартість. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що сторони з 10 листопада 1974 року по 22 вересня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджено рішенням Камінь-Каширського районного суду від 22 вересня 2016 року (а.с. 5). За час перебування у вказаному шлюбі сторони побудували житловий будинок на вул. Дружби, 4, в с. Дубове Ковельського району, що вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 травня 2008 року (а.с. 17), згідно якого право власності на це майно зареєстроване за [PERSON] Крім цього, [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу збудували літню кухню на вул. Польова, 7, в с. Радошинка Камінь-Каширського району, право власності на яку не зареєстрували у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, оскільки вищевказане нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу, воно належить їм на праві спільної сумісної власності. В силу ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Так само, відповідно до ст. 372 ч. ч. 1-3 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Висновком № 47 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи складеним 20 жовтня 2017 року (а.с. а.с. 69-117) встановлено вартість житлового будинку на вул. Дружби, 4, в с. Дубове Ковельського району, яка становить 990392 грн. і запропоновано пять варіантів розподілу вищевказаного будинку у співвідношенні 1/2 до 1/2 ідеальних частин. Позивач під час розгляду справи заявив, що він згідний на любий варіант запропонований відповідачем, яка не визначилася з варіантом поділу і покладається на погляд суду. Виходячи з висновку вказаної експертизи та зручності користування майном, розміру грошової компенсації за різницю між частками, на думку суду, задоволенню підлягає третій варіант поділу, за яким позивачу виділяється майно як другій стороні, а відповідачу як першій стороні. Таким чином позивачу слід виділити 1/2 частину: цокольного поверху (див. зелений колір, табл. № 1 додатку № 2 до висновку №47) - кухня літ.1-2пл. 55,3кв.м; - кладова літ. 1-3 пл. 5,7кв.м. першого поверху (див. синій колір, табл. № 4 додатку № 2 до висновку №47) - кімната літ.1-9 пл. 25,1кв.м.; - кімната літ. 1-10 пл. 18,2кв.м.; - частина кімнати літ. 1-11(2) пл. 16,25кв.м. (з врахуванням площі спільного перестінка 0,25 кв.м.); - кладова літ. 1 -12 пл. 6,5кв.м., всього загальною площею 127,05 кв.м., вартістю 516845,35 грн. Відповідачу слід виділити 1/2 частину: цокольного поверху (див. блакитний колір, табл. № 1 додатку № 2 до висновку №47) - гараж літ. 1-1 пл. 52,4кв.м. першого поверху (див. жовтий колір, табл. № 4 додатку № 2 до висновку №47) - сходова клітка літ. 1-4 пл. 5,0кв.м.; - коридор літ. 1-5 пл. 5,7кв.м.; - коридор літ. 1-6 пл. 8,9кв.м.; - кухня літ. 1-7 пл. 12,8кв.м.; - кімната літ. 1-8 пл. 14,3кв.м.; - частина кімнати літ. 1-11(1) пл. 5,25 кв.м. (з врахуванням площі спільного перестінка 0,25 кв.м.), всього загальною площею 104,35кв.м., вартістю 473546,65 грн. Згідно вищевказаного варіанту поділу позивач повинен сплатити відповідачу грошову компенсацію в сумі 21649,35 грн. за відхилення від частки. Для користування своїми частинами будинку сторонам необхідно за власні кошти і власними силами для розмежування частин будівель виконати ремонтно-будівельні роботи вказані в експертизі. Крім цього, сторонам необхідно в індивідуальному порядку здійснити внутрішнє опорядження приміщень та виконати ремонтно-будівельні роботи по переобладнанню виділених їм частин будинку для приведення їх у відповідність до вимог ДБН. Як убачається із вищевказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи, орієнтовна вартість будівельних матеріалів, що були використані у процесі будівництва літньої кухні на вул. Польова, 7, в с. Радошинка Камінь-Каширського району, становить 84299 грн., що 1/2 їх частина буде становити 42149,50 грн. Таким чином, як випливає із названого висновку експертизи, сторонами за час перебування у шлюбі нажито спільного майна на загальну суму 1074691 грн., де частка кожного з них буде становити 537345,50 грн. Щодо рухомого майна, яке позивач просив поділити, виділивши йому газову плиту, коня, свиню, курей 10 шт., індиків 2 шт., віз кінний, сані кінні, корморізку 1 шт., одіяла пухових 2 шт., подушок 3 шт., суд вважає, що позов в цій частині до задоволення не підлягає враховуючи таке. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачу пропонувалось подати докази щодо вартості зазначеного майна, однак він, маючи достатньо часу, цього не зробив. Сторони в судовому засіданні узгодили, що позивач забрав коня, а відповідач корову, забрав газову плиту, відповідач електроплиту, а свині перед розлученням були забиті, у звязку з чим просять виключити їх із поділу. Щодо решти рухомого майна, то сторони при розгляді справи не узгодили його вартості, позивач будь-яких документів про їх наявність та вартість не подав. Відповідач заперечила відносно цього майна, зокрема вказавши, що морозильні камери належать дочці, кури загинули, вартість коренерізок вона не знає, одіял пухових в сімї не було, подушки вона мала як придане, воза забрав позивач, а вартість саней та індиків вони також не узгодили . Враховуючи наведене, суд не може включити вказане рухоме майно в поділ як майно подружжя. Щодо розподілу будівельних матеріалів використаних для зведення літньої кухні, яка залишилась за місцем проживання відповідача, то суд стягує з відповідача компенсацію на користь позивача. Покликання відповідача на те, щоб позивач забирав цю літню кухню собі, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки він там не проживає і вона знаходиться біля успадкованого нею будинку. Таким чином суд виділяє в натурі позивачу нерухомого майна на суму 516845,35 грн., що складає будинок в с. Дубове. Виходячи іх частки в спільному майні подружжя, різниця буде становити 20500,15 грн. (537345,50 грн. 516845,35 грн.), яку відповідач повинна сплатити позивачу. Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Як убачається із квитанцій про сплату судового збору (а.с. 1), позивачем при подачі позовної заяви сплачено 640 грн., при розгляді справи доплачено 4311,96 грн. та 8666 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, що разом буде становити 13617,96 грн. Враховуючи, що позов задоволено на 94,4 % (32100 грн. + 537345,50 = 569445,50 грн.), то стягненню підлягає з відповідача на користь позивача 12855,35 грн.

Outcome: partial