Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

18 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду зі заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання однією сімєю з 1963 року [PERSON] та [PERSON], яка померла 13 серпня 2006 року за адресую: вул. Заливна, 11 в с. Великі Сорочинці. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] надіслали до суду заяви, в яких просили суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON], так як вони заперечують проти його права на спадкування майна після смерті їх сестри, [PERSON]. Факт, про встановлення якого просив заявник, має для нього юридичне значення. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON], що померла 13 серпня 2006 року з [PERSON], що помер 21 квітня 2013 року, заявник претендує на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON]. Проти юридичних наслідків встановлення даного факту заперечують заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] Таким чином, вказані заінтересовані особи оспорюють право заявника. Дані обставини вказують на те, що при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно, в порядку спадкування після смерті гр. [PERSON], який відноситься до юрисдикції суду, тому у відповідності до ч.6 ст. 235 ЦПК України, суд ухвалою від 06 квітня 2017 року залишив заяву [PERSON] без розгляду. 31 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій виклав прохання встановити факт постійного проживання однією сімєю з 1963 року [PERSON] та [PERSON], яка померла 13 серпня 2006 року, за адресую: вул. Заливна, 11 в с. Великі Сорочинці, Миргородського району Полтавської області. На підтвердження заявленої вимоги він вказав, що з 1963 року [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO]. Під час спільного проживання вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обвязки: спільно оплачували комунальні послуги, спільно здійснювали витрати на придбання продуктів харчування, вели спільне домашнє господарство, однак спільних дітей не мали. 13 серпня 2006 року [PERSON] померла. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки з кадастровими номерами 5323281000:00:001:0132 площею 4,11 га та 5323281000:00:001:0428 площею 0,83 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миргородського району. Встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадщини на вищевказане спадкове майно. Інші спадкоємці другої черги за законом, брати і сестри [PERSON], відповідачі по справі, спадщину не прийняли. Оскільки на день відкриття спадщини із [PERSON] проживав [PERSON], як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. 21 квітня 2013 року помер [PERSON]. Своїм посвідченим заповітом від 23 червня 2011 року все своє майно на випадок смерті він заповів позивачу. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 17 жовтня 2017 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв'язок [PERSON] та [PERSON] Встановити юридично значимий для нього факт іншим чином неможливо, тому [PERSON] просить суд задовольнити його вимоги та встановити факт того, що з 1963 року [PERSON] та [PERSON], яка померла 13 серпня 2006 року, постійного проживання однією сімєю за адресую: вул. Заливна, 11 в с. Великі Сорочинці. В судовому засіданні позивач, [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримали. Позивач суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] з 1963 року проживали разом однією сімєю. Після смерті [PERSON] здоров'я [PERSON] погіршало, він потрапив до лікарні та потребував постійного стороннього догляду. Рідний дід позивача, [PERSON], який являється рідним братом [PERSON], забрав [PERSON] з лікарні до свого двору та доглядав за ним до моменту його смерті 21 квітня 2013 року. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області надіслав до суду лист, в якому виклав прохання проводити розгляд заяви без його особистої участі. Також вказав, що заперечення щодо факту, який просить встановити позивач, відсутні. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась. До суду надіслала лист від 11.07.2017 року, в якому повідомила, що в судове засідання зявлятись не буде, так як вважає заповіт [PERSON] недійсним. Відповідач, [PERSON], надіслав до суду лист, в якому вказав, що [PERSON] проживали з [PERSON] в громадському шлюбі. Однак, жили вони не дуже добре, так як [PERSON] зловживав алкоголем. Успадкування [PERSON] земельних ділянок після смерті [PERSON] він вважає несправедливим, так як вони повинні дістатись братам та сестрам померлої. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 13 серпня 2006 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки з кадастровими номерами 5323281000:00:001:0132 площею 4,11 га та 5323281000:00:001:0428 площею 0,83 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миргородського району. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та повідомлення виконуючої обовязки завідуючої І Миргородської ДНК, після померлого 13 серпня 2006 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Полтавської області № 02-26/490 від 22.07.2014 місцем реєстрації померлої [PERSON] було Миргородський район, с. В.Сорочинці, вул. Заливна, буд. 11, разом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.12). Довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Полтавської області № 979/02-26 від 17.10.2016 року підтверджується те, що станом на 2000 рік у домогосподарстві по вул. Заливна, 11 в с. В.Сорочинці, Миргородського району були зареєстровані та проживали і вели спільне господарство [PERSON], [INFO], (голова двору) та [PERSON], [INFO] (дружина). В копії погосопдарської книги за період з 1996 по 1998 роки відображена інформація, що головою двору по вул. Заливна, 11 в с. В.Сорочинці, Миргородського району являється [PERSON], а його дружиною, [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх показах, наданих в судовому засіданні повідомили, що вони знали сімю [PERSON] та [PERSON] тривалий час, так як являлися їхніми сусідами. Підтвердили, що вони проживання однією сімєю з 1963 року в будинку по вул. Заливна, 11 в с. В.Сорочинці, Миргородського району, вели спільне господарство та мали взаємні права та обовязки як чоловік та дружина. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. У звязку із наведеним, встановлення означеного факту має для позивача, [PERSON] юридичне значення. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення позовної заяви.

Outcome: approved