Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

18.12.2020 позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 02.08.2003, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис№417, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, зовсім по різному оцінюють ті, чи інші життєві ситуації. На цьому ґрунті між ними почали виникати розбіжності та непорозуміння, у сім`ї запанувала напружена атмосфера. У зв`язку з чим вони припинили підтримувати подружні стосунки з червня 2020. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11.01.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач правом надання відзиву не скористався. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду клопотання, у якому просить справу розглядати за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с.18). Відповідач надав до суду клопотання, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.32). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2003 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції, актовий запис№\~417, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 02.08.2003 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними актовими записами № 827 та 212 згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.12.2004 та серії [NUMBER] від 12.03.2009 (а.с.12-13). Згідно довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 11.12.2020 № 1112/6833, спільні діти сторін проживають разом із позивачкою по справі [PERSON] (а.с.14). Подружні стосунки та спільне проживання сторони фактично припинили із червня 2020 року. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо, оскільки сторони мають неповнолітніх дітей. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідачем не заявлено клопотаня про надання строку для примирення. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки із червня 2020 року. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає такі позовні вимоги, тобто сторони мають чітку та однозначну позицію з цього питання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.\~113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даною позовною заявою [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 840,00 грн, що підтверджується квитанцією № 98 від 07.12.2020 (а.с.1). Разом із тим, позивачка у своїй позовній заяві просить судові витрати покласти на неї та не стягувати їх з відповідача на її користь. Враховуючи позицію позивачки в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивачки.

Outcome: approved