Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

18.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.10.2010 року, у шлюбі мають одну неповнолітню доньку. Зазначає, що впродовж останніх чотирьох років між ними виникають постійні суперечки, конфлікти та сварки, різні погляди на життя та виховання дітей. Вказує, що на даний час сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. У зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій дає свою згоду на розірвання шлюбу, а також просить розглянути справу за його відсутності. Ухвалою суду від 13.12.2018 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.12.2018 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 23.10.2010 року про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зроблено відповідний запис № 2982. У шлюбі є одна донька, [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови ПленумуВерховного суду України №11від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо поділу майна сторони не мають, термін на примирення позивач просить не надавати. Відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved