Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 15000 грн., вказавши, що, 20.08.2014 року між ними укладено договір позики на суму 15000 грн., що підтверджується письмовою розпискою. Відповідач коштів не повертає. На його вимогу про повернення коштів, відповідач не реагує. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу 15000 грн., та судові витрати по справі. 17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 49849 грн. 72 коп., вказавши, що 12.10.2013 року між ними укладено договір позики на суму 2000 євро, що підтверджується письмовою розпискою. За курсом НБУ 2000 євро становить 49899, 72 грн. ( 24,9499 * 2000). За прострочення грошового зобовязання, 3% річних від встановленої суми, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, складають 1239, 01 грн., а сума боргу 51138 грн. 73 коп. Відповідач коштів не повертає. На вимогу про повернення коштів, відповідач не реагує. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу, три проценти річних від простроченої суми та судові витрати по справі. Дані позовні вимоги обєднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду, позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 20.08.2014 року між сторонами укладено договір позики на суму 15000 грн., що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 5), які відповідач зобовязався повернути 20.08.2014 року. Свої зобовязання відповідач не виконав. 12.10.2013 року між сторонами укладено договір позики на суму 2000 євро, (а.с.22), які відповідач зобовязався повернути 20.08.2014 року. За прострочення грошового зобовязання 3% річних від встановленої суми складають 1239, 01 грн., - сума боргу 51138 грн. 73 коп. Свої зобовязання відповідач не виконав. Загальна сума боргу по двох розписках становить 66138 грн. 73 коп. Вказані правовідносини регулюються ч.1 ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1047 ч.1 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Ці вимоги сторонами дотримані. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу; ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 533 ч.1 та ч.2 грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційний курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Також суд враховує вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 986 грн. 20 коп. (487,20 + 499)., підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.525,526,530,545,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 3,10,15,60,88, 209,212,213,215 ЦПК України, суд

Outcome: approved