Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

18 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі поданого службою у справах дітей Одеської міської ради проекту висновку від 27.11.2018 року № 07/10120 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] встановлено, що з 02.07.2018 року за направленням служби у справах дітей Одеської міської ради, малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована в КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» де й перебуває по теперішній час. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , має статус одинокої матері, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 06.06.2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації Одеської міської ради Одеської області», у зв`язку із складним характером дитини та її постійним залишенням місця проживання без дозволу матері. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.06.2018 року № 142 малолітню [PERSON] [INFO] , було поставлено на облік як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно до характеристики Одеської загальноосвітньої школи №16 І - ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області малолітня дитина неодноразово була помічена у крадіжках, мала порушення дисципліни, проведені бесіди з дитиною впливали на неї лише на деякий час. Проте, дівчинка була завжди охайно вдягнена, мала все необхідне, що потрібно для занять, мати приділяла достатню увагу навчанню і вихованню доньки. Відповідно до характеристики, складеної психологом КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації Одеської міської ради Одеської області», для подальшої психокорекційної роботи з дитиною потрібна безпосередня участь матері в реабілітаційному процесі дитини, про що було повідомлено [PERSON] . З метою з`ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав 20.11.2010 року до служби у справах дітей Одеської міської ради була запрошена [PERSON] та в присутності головних спеціалістів територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі та представника відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Третьякевич Н.С. надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки, мотивуючи складним характером доньки, неможливістю контролювати поведінку дитини, схильністю до крадіжок. Ухвалою від 03 січня 2019 року провадження по справі відкрито, встановлений загальний порядок розгляду справи. Призначено проведення підготовчого судового засідання. 01 квітня 2019 року закрито підготовче судове засідання. Відзив на позов не надавався. В ході розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки мати не приймає участь у вихованні дитини Сторони в судове засідання 11 липня 2019 року не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного позову є вирішення питання про позбавлення батьківських прав мати дитини, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з метою соціального захисту неповнолітньої особи. Відповідно до ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, негативно впливають на дітей своїм аморальним поводженням при цьому особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При дослідженні письмових доказів в даній справі судом встановлено. На підставі поданого службою у справах дітей Одеської міської ради проекту висновку від 27.11.2018 року № 07/10120 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис від 04.08.2010 року № 229, місце реєстрації - Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), встановлено, що з 02.07.2018 року, за направленням служби у справах дітей Одеської міської ради, малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована в КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» де й перебуває по теперішній час. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , має статус одинокої матері, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 06.06.2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації Одеської міської ради Одеської області», у зв`язку із складним характером дитини та її постійним залишенням місця проживання без дозволу матері, схиьністю до крадіжок. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.06.2018 року № 142 малолітню [PERSON] [INFO] , було поставлено на облік як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно до характеристики Одеської загальноосвітньої школи №16 І - ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області малолітня [PERSON] , [INFO] , неодноразово була помічена у крадіжках, мала порушення дисципліни, проведені бесіди з дитиною впливали на неї лише на деякий час. Проте, дівчинка була завжди охайно вдягнена, мала все необхідне, що потрібно для занять, мати [PERSON] приділяла достатню увагу навчанню і вихованню доньки. Відповідно до характеристики, складеної психологом КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації Одеської міської ради Одеської області», для подальшої психокорекційної роботи з дитиною потрібна безпосередня участь матері в реабілітаційному процесі дитини, про що було повідомлено [PERSON] . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). З метою з`ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , 20.11.2010 року до служби у справах дітей Одеської міської ради була запрошена [PERSON] та в присутності головних спеціалістів територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі та представника відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Третьякевич Наталія Станіславівна надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , мотивуючи складним характером доньки, неможливістю контролювати поведінку дитини, схильністю до крадіжок. Станом на 19.11.2018 року [PERSON] продовжувала відвідувати доньку в закладі, проте, жодних дій для повернення в родину не вчиняла. До служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання від КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 29.10.2018 року щодо порушення питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Також слід зауважити, що частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, з`ясовано, що відповідачка тривалий час не виконує батьківських обов`язків щодо виховування та утримання доньки, тому з метою захисту прав та інтересів дитини та для забезпечення позитивного результату її долі, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, в силу ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В порядку ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, відповідно до ч.1 ст.183 СК України, необхідно стягнути аліменти з [PERSON] на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитини повноліття. В порядку ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти, необхідно перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, про що суд встановлює спосіб та порядок виконання судового рішення в частині стягнення аліментів (ч.7 ст.434 ЦПК України). В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, з позивачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 гривень, тобто в розмірі та порядку, який встановлений станом на час звернення до суду.

Outcome: approved