Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

19 квітня 2018 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з подання позову і до повноліття дитини(а.с.1). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 27 лютого 2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У той час, як відповідач, не бере участі в утриманні спільної дитини та відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. У підготовче засідання сторони не зявилися, однак надали суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. З долучених до позовної заяви документів встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2016 року, шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 73, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №196665 від 27 лютого 2016 року(а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 16 липня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 333507, виданим 26 липня 2016 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області ( а.с.3). Та обставина, що малолітній син сторін знаходяться на утриманні позивача та проживає разом з нею, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на малолітнього сина, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі. За змістом\~ст.191 Сімейного кодексу України\~суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, у звязку з цим судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430\~ЦПК України суд зобов»язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved