Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

18.08.2015 рок до суду звернулась [PERSON] з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом звільнення його з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в ході розслідування кримінальної справи №1-28-2009, слідчим Військової прокуратури Житомирського гарнізону старшим лейтенантом юстиції Збаражськин О.М. 21.05.2009 року винесено постанову про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] .\~ Військовим судом Житомирського гарнізону 16.10.2009 року винесено вирок у справі № 1-28/09, яким [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 425 КК України та задоволено цивільного позову, а саме стягнуто з [PERSON] на користь в/ч [NUMBER] , 34 грн. 14.09.2015 року [PERSON] повністю сплатила борг військовій частині. На даний час позивач має намір продати квартиру, однак арешт з квартири не знятий, тому [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник військової прокуратури Житомирського гарнізону та в судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі та проти задоволення позову не заперечують. Представник реєстраційної служби Новоград-Волинського МУЮ в судове засідання також не з`явився. Подали заперечення проти позову, в яких посилались на те, що реєстраційна служба є неналежним відповідачем, оскільки будь-яких перешкод у користуванні майном позивача не чинить. Просили справу розглядати за відсутності представника з їх сторони. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, згідно ст. 657 ЦК України. Із вказаним норм виходить, що покупець набуває права власності на нерухоме майно при наявності укладеного ним нотаріально посвідченого, зареєстрованого державою в установленому порядку договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого за № 26 26.11.1993 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON] (а.с. 4-5) Відповідно до постанови про накладення арешту від. 21.05.2009 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону було накладено арешт на вищевказану квартиру, з метою забезпечення цивільних позовів. (а.с. 9) Згідно\~ вироку Військового місцевого суду Житомирського гарнізону від 16.10.2009 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України та задоволено цивільний позов, а саме стягнуто з засудженої на користь в/ч [NUMBER] , 34 грн. (а.с. 6-8) На підставі вищевикладеного, 3.11.2009 року було видано виконавчий лист № 1-28/09\~ про стягнення з [PERSON] на користь в/ч [NUMBER] , 34 грн. (а.с.10) Відповідно до довідок ВДВС Новоград-Волинського МУЮ № 1383 від 14.07.2015 р.,\~ в/ч № 810 від 14.09.2015 р.\~ [PERSON] повністю погасила борг на виконавчим листом № 1-28/09 від 3.11.2009 року. (а.с. 11-13) Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Верховний Суд України зробив правовий висновок у спорі про звільнення майна з-під арешту, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що арешт на квартиру [ADDRESS] був накладений з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову, однак в судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконала зобов`язання згідно виконавчого листа, який видано на підставі вироку у справі № 1-28/09. Тому суд вважає, що на теперішній час відсутні підстави для арешту вищезазначеної квартири та задовольняє позов у частині позовних вимог до прокурора. Разом з тим, суд зазначає, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новоград-Волинського МУЮ є органом державної влади, на який покладена функція ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повноваження органу державної реєстрації\~ прав на нерухоме майно визначені ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868. Відповідно до п. 74, 75 зазначеного Порядку підставою для реєстрації припинення обтяження нерухомого майна є відповідні документи, що подаються державному реєстратору заінтересованою особою. Зокрема, таким документом є рішення суду про звільнення майна з-під арешту. У правовідносинах щодо володіння та розпорядження майном орган реєстрації не є стороною, яка має певні цивільні права та обов`язки, оскільки не створює будь-яких перешкод для власника майна, а лише виконує публічну функцію реєстрації прав інших осіб. Відмова органу державної реєстрації у внесенні певних змін до реєстру, за наявності відповідних документів, що дають заінтересованій особі право на реєстрацію, може бути оскаржена у порядку адміністративного судочинства. З матеріалів справи вбачається, що державний реєстр прав на нерухоме майно містить інформацію арешт квартири позивача. При цьому будь-яких порушень прав позивача з боку Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новоград-Волинського МУЮ судом не встановлено. Даний орган не має повноважень самостійно прийняти рішення про звільнення майна з-під арешту, отже є неналежним відповідачем. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог до Реєстраційної служби Новоград-Волинського МУЮ. Враховуючи викладене,

Outcome: partial