Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

19.05.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов у якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на ухилення відповідача від її та дитини утримання. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, яке повідомила позивачка. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 і 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.05.2015 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідач не надав суду конкретних правових доказів того, що він не може сплачувати аліменти у вище визначеному розмірі. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задовольняються, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved