Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

18 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 29 квітня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 4,2012 га (ріллі), яка знаходиться на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, право власності на яку посвідчене державним актом серії СМ №116831. Фактично вона прийняла спадщину після чоловіка, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном не може у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), площею 4,2012 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер 29 квітня 2008 року. В судове засідання позивачка, [PERSON] не зявилась, представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с.22). Представник відповідача Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 23). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 18). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ №383216 (а. с. 5). Згідно з наявною в матеріалах справи копією Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №116381, виданого Білопільською районною державною адміністрацію 19 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №118 від 11 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №330, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,2012 га в межах згідно з планом, розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 8). У відповідності до витягу з технічної документації від 28 серпня 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 107 803 грн. 47 коп. (а. с. 9). З довідки Куянівської сільської ради від 29 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 29 квітня 2008 року постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] А разом зі своєю дружиною [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. [PERSON] поховала чоловіка, фактично вступила в управління спадковим майном, розпорядилась його речами, зберігала цінні папери (а. с. 7). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 вересня 2015 року, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після [PERSON], який помер 29 квітня 2008 року, не заводилась (а. с. 19). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,2012 га (ріллі), яка знаходиться на території Куянівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після померлого 29 квітня 2008 року чоловіка [PERSON], однак, вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 4,2012 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер 29 квітня 2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved