Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

19 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання таким, що втратив право користування будинком № 26 по вулиці Тургєнєва в місті Рубіжне. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником зазначеного будинку, в будинку був зареєстрований онук позивача, який з січня 2012 року в будинку не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Додатково повідомив, що його онук [PERSON] в будинку не зявляється, місцезнаходження його невідомо (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик до суду відповідачу було направлено за адресою згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Тургєнєва, будинок 36 (а.с. 14). Згідно рекомендованих повідомлень № 9301003079506, № 9301003092507 виклики до суду отримала за зареєстрованим місцем проживання відповідача 02.03.2016 року та 11.03.2016 року особа на прізвище «Лукаш (мати)», при цьому заяв про зміну місця проживання (перебування, знаходження) відповідач до суду не направляв. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 36, розташований за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Тургєнєва належить [PERSON] на підставі реєстраційного свідоцтва Рубіжанського Бюро технічної інвентаризації Луганської області від 12.07.1964 року та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право приватної власності від 03.04.1961 року, посвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] 11.04.1961 року за реєстром № 1986, право власності зареєстровано належним чином (а.с. 7, 9). Згідно довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 04.02.2016 року, у будинку № 36, розташованого за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Тургєнєва зареєстровані: [PERSON] як власник будинку, [PERSON] як донька власника будинку та [PERSON] як онук власника будинку (а.с. 10). Згідно акту обстеження житлового приміщення від 09.02.2016 року будинку № 36, розташованої за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Тургєнєва, [PERSON] не проживає з січня 2012 року, ознак його проживання та особивих речей немає (а.с. 4). Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що будучи зареєстрованим у будинку, відповідач в ньому не проживає, плату за користування будинком не сплачує, доказів утримання будинку відповідачем та оплати за користування будинком відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду жодних доказів з приводу збереження за ним права користування будинком та доказів, які підтверджують поважність причин відсутності понад 1 рік в цієму будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання особи такою, що втратила право користування будинком підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривні.

Outcome: approved