Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

18.01.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що 19.02.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 32. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось, з 2020 року у них часто виникали сварки та конфлікти, зникли взаєморозуміння та повага один до одного, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає, що шлюб існує лише формально. Оскільки примирення між ними неможливе, просить позово задоволити та розірвати шлюб. Ухвалою судді від 15.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що фактично сім`я розпалась у 2019 році, оскільки на даний час у сторін різні погляди на життя, сторони проживають окремо та примирення між ними неможливе, тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказала, що зазначені обставини відповідають дійсності, не заперечила проти розірвання шлюбу. Доповнила, що чоловік працює за кордоном, вони справді близько 2-ох років не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тому вважає, що їхня сім`я розпалась, примирення між ними неможливе, тому просить строк на примирення не надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 19 лютого 2013 року у Личаківському районному у місті Львів відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 32. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та близько 2-х років не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Сторони вказують, що примирення між ними неможливе, просять строк для примирення не надавати та розірвати шлюб. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження їхніх стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved