Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

18.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.05.2003 року у Великосушицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем не проживають спільним подружнім життям з вересня місяця 2013 року, хоча формально шлюб існує. Він зловживав алкогольними напоями, обзивав її нецензурними словами, в зв`язку чим вона втратила до нього почуття любові та поваги. Забравши особисті речі, відповідач пішов проживати до своєї матері в с. Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області. За цей тривалий період часу вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.05.2003 року у Великосушицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №2. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні, викладеним в позові, додатково пояснила, що втратила почуття любові та поваги до відповідача, оскільки він зловживав алкоголем, внаслідок чого в сім`ї були сварки, скандали, це все відбувалося в присутності дітей, що негативно впливало на її стан здоров`я та дітей. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дружину та дітей любить, просить розірвати шлюб тому, що так хоче позивач. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 17.05.2003 року, зареєструвавши шлюб у Великосушицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №2 (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 8). Частиною 2 статті 3\~СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо з 2013 року, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред`явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання недійсним\~та поділ\~спільного майна\~подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На протязі тривалого часу більше 6-ти років, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Неповнолітніх дітей сторін залишити на вихованні з матір`ю, з огляду на те, що вони проживають з позивачкою, про що вбачається із її позову. При подачі позивачкою позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Згідно положень ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved