Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

17 червня 2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO] року. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що після смерті [INFO][PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла ? частини кооперативної квартири [ADDRESS], яка повністю виплачена спадкодавцем у 1992 році. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. [PERSON] має право ? частину спірної квартири як спільне майно подружжя. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавець [PERSON] не оформив право власності на вищезазначену квартиру та не здійснив державної реєстрації свого права до наставання смерті, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у вищевказаних частках. У судовому засіданні 02.07.2014 позивач просила підтримала та просила його задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] вважають позов таким, що підлягає задоволенню. Представники відповідача та Першої чернігівської державної нотаріальної контори до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи у поданій письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності. У судове засідання16.07.2014 позивач та треті особи також не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку. Позивач просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу 16.07.2014 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2013 (а.с.9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого міським відділом ЗАГС м. Чернігова, [PERSON] та [PERSON] одружилися 01.06.1974 (а.с. 10). Від даного шлюбу мають двох дітей -[PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.12.1976 та серії [NUMBER] від10.09.1981. [PERSON] при укладенні шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - «[PERSON]». У поданих у Першу чернігівську державну нотаріальну контору заявах [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки спадкового майна, що залишилось після смерті померлого [INFO] батька - [PERSON], на користь матері - [PERSON] Згідно довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 13.05.2014,право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 11). Відповідно до архівної довідки Чернігівської міської ради № 67/18-54 від 05.02.2014, рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів від 15.07.1985 № 366 затверджено список на заселення житлово-будівельного кооперативу № 93, створеного на базі обласного виробничого об'єднання будматеріалів. У списку під № 26 значиться [PERSON], [INFO], ст. інженер ОКС, [PERSON], [INFO] (дружина), син - [PERSON], донька - [PERSON]. Склад сім'ї чотири чоловіка. Отримали трикімнатну квартиру [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є [PERSON] Так, позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини автомобіля ЗАЗ-1102, 1993 року випуску, що зареєстровано в реєстрі за № 3-947. За зверненням [PERSON] до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну квартиру постановою державного нотаріуса Гордійко О.П. від 05.06.2014 № 1901/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. ст. 60, 63 Сімейного кодексу України та ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, чинного на час придбання спірної квартири, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить йому на праві спільної сумісної власності; дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Отже, суд вбачає підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання за нею прав власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Суд зауважує, що відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З наведеного вбачається, що право власності, що набуте на відповідне нерухоме майно до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувається в порядку, який існував на час його набуття, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки після прийняття спадщини у вигляді пайових внесків та сплати пайового внеску у повному обсязі [PERSON] не зареєстрував речове право на нерухомість в органах державної влади, як було встановлено діючим на той час законодавством, позивач [PERSON], як його спадкоємець позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі та зареєструвати за собою відповідне речове право, що підтверджується відмовою державного нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії. За вказаних обставин та вимог чинного законодавства України, суд не вбачає перешкод для визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру№ [ADDRESS] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved