Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

18.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 3 297 200 грн. та судовий збір, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови укладеного між сторонами договору, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності,свої позовні вимогу підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] 25 січня 2008 року згідно Договору позики № 1 від 25.01.2008 року отримав у позивача [PERSON] в борг 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, що на момент укладення Договору позики було еквівалентно за офіційним курсом НБУ 2 020 000 (двом мільйонам двадцяти тисяч) гривень. Договір позики між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі (а.с.5-6). Як передбачено частиною 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до пункту 1.3. Договору позики фактом підписанням цього договору та окремим складанням розписки сторони підтвердили фактичне передання суми позики Позикодавцем і отримання вказаної суми від Позикодавця Позичальником. Договір позики є реальним договором і вважається укладеним з моменту передання грошей (ст. 1046 -ІК України), а тому вказаний Договір позики від 25.01.2008 року, підписаний обома сторонами разом із розпискою підтверджує як факт укладання договору, так і факт одержання грошових сум у позику. Строк повернення позикових коштів - до 25 червня 2013 року Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, починаючи з 26 червня 2013 року для боржника настало прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст.611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно офіційному курсу Національного Банку України станом на день подання цього позову, 100 доларів США (USD, код цифровий 840) дорівнюють 799,3 грн., тобто 1 долар США дорівнює 7,993 грн.. Відповідач відповідно до прийнятих на себе договірних зобов'язань має повернути суму позики, що складає у гривнях: 400 00,000x7,993= 3 197 200,00 грн. Таким чином, відповідно до визначеного умовами договору та норм законодавства, позичальник порушує їх умови неналежним виконанням, і таке порушення надає позивачу право вимагати від позичальника повернення всієї суми заборгованості як за договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved