Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

17 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (надалі ДП «МТП «Чорноморськ»)(а.с. 1-2) в якому мотивуючи тим, що наказом директора ДП «МТП «Чорноморськ» №80-к 102/0 від 17.02.2017р. його було незаконно звільнено з роботи докера механізатора 2-го класу контейнерного терміналу ДП «МТП «Чорноморськ», просить суд: -визнати наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №80-к 102/0 від 17.02.2017р. «Про звільнення докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу [PERSON] за п.2 ст.40 КЗпП України» незаконним та скасувати; -поновити [PERSON] на посаді докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; -судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов та пояснила, що [PERSON] працював на посаді докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу ДП «МТП «Чорноморськ». В період з 23.09.2016р. по 23.10.2016р. [PERSON], за його заявою, ДП «МТП «Чорноморськ» була надана відпустка без збереження заробітної плати. В цей період позивач, з метою заробити кошти, так як на його утриманні знаходиться дружина та двоє малолітніх дітей, з який син є інвалідом, а заробітної плати, яку він отримував в ДП «МТП «Чорноморськ» не вистачало, працевлаштувався на судно моряком строком на три тижні, тобто на час відпустки. Однак, перебуваючи у відкритому морі, екіпажу повідомили, що контракт буде не кілька тижнів а кілька місяців і що зробити заміну екіпажу неможливо. 25.01.2017р. [PERSON] вийшов на роботу у свою зміну та надав письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці. Через місяць, - 18 лютого 2017р. його ознайомили з наказом про звільнення всупереч того, що профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ надала свою незгоду на звільнення [PERSON] вказавши, що він не був на робочому місці у зв'язку з форсмажорними обставинами. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав, що [PERSON] працював в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу. Після надання йому відпустки без збереження заробітної плати позивач повинен був вийти на роботу та приступити до своїх службових обов'язків 25.10.2016р., однак з невідомих роботодавцю причин він на роботу не вийшов та не повідомив про причини неявки. Відділом кадрів ДП «МТП «Чорноморськ» були складені відповідні акти. З метою з'ясування причин неявки [PERSON] на роботу, комісія ДП «МТП «Чорноморськ» контейнерного терміналу відвідала [PERSON] за місцем реєстрації його місця проживання. На момент відвідування позивача дома не було, його дружина та матір пояснили, що він знаходиться за межами Одеської області і тому не має можливості вийти на роботу. 25.01.2017р. позивач прийшов на роботу та надав письмові пояснення, однак доказів в їх обґрунтування не надав. Позивач своїми діями порушив п.2.2.4 Колективного договору та підпункт ж пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку, був відсутній на робочому місці без поважних причин в період з 25.10.2016 р. по 25.01.2017р., 65 робочих змін, а тому у відповідності до вимог ст.40 п.4 КЗпП України [PERSON],на законних підставах було звільнено. Представник профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ в судовому засіданні пояснив, що вважає наказ директора ДП «МТП «Чорноморськ» №80-к 102/0 від 17.02.2017р. «Про звільнення докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу [PERSON] за п.2 ст.40 КЗпП України» незаконним в зв'язку з тим, що профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ своїм рішенням від 07.02.2017р. не надала своєї згоди на звільнення [PERSON]. Вважає, що позивач не виходив на роботу з поважних причин, жодної шкоди підприємству він не спричинив, навпаки зекономив фонд заробітної плати контейнерного терміналу, який працює у збиток. Позов просив задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 05 березня 2015 року працював на посаді докера-механізатора 2-го класу контейнерного терміналу ДП «МТП «Чорноморськ», що підтверджується довідкою №89 від 13.05.2017р., яка видана ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.146). [PERSON] є членом профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ (обставина визнана сторонами). В період з 23.09.2016р. по 23.10.2016р. [PERSON], за його заявою на ім'я директора ДП «МТП «Чорноморськ», була надана відпустка без збереження заробітної плати (а.с.89-101). 25.20.2016р. начальник контейнерного терміналу склав доповідну про те, що 25.10.2016р. докер-механізатор комплексної бригади №2023 [PERSON] на зміну не прибув, про причини неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с.41). В період з 25.10.2016 р. по 23.01.2017 р. щоденно складались акти про відсутність [PERSON] на робочому місці, без поважних причин, більш ніж 4 години підряд на протязі робочого дня (а.с.43-88). 25.01.2017р. [PERSON] на ім'я директора ДП «МТП «Чорноморськ» надав письмові пояснення в яких вказав, що: «Отсутствовал на робочем месте в связи с тем, что ушел в рейс на 3 недели. Возникли непредвидимые обстоятельства, судно стало на линию, возможности списаться не было. При первой возможности был снят с судна и сразу явился на рабочее место. Ранее дисциплину и распорядок трудовой не нарушал, в алкогольном опьянении и прогулах замечен не был. С 25.01.2016 по 23.01.2017г. отсутствовал на рабочем месте» (а.с.7). Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ рішенням від 07.02.2017 р. (а.с.10) не надали своєї згоди адміністрації ДП «МТП «Чорноморськ» на звільнення з роботи [PERSON]. Своє рішення обґрунтувала тим, що: «правова норма п.4 ст.40 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору за ініціативою адміністрації за умови скоєння працівником прогулу без поважних причин - [PERSON] у своїй пояснювальній записці на ім'я директора порту [PERSON] вказав, що отримав в порту відпустку без утримання на 3 тижні для роботи у рейсі на морському судні. Судно змінило маршрут і [PERSON] не зміг своєчасно повернутися і стати до роботи в порт. Це не може трактуватися, як відсутність на роботі без поважних причин. Це-форсмажор. Правова норма ст.149 КЗпП України передбачає, що при обранні виду дисциплінарного стягнення власник, або уповноважений ним орган повинні враховувати важкість вчинку, заподіяну шкоду підприємству, обставини, за яких скоєно вчинок та попередню роботу працівника. [PERSON] ніякої шкоди підприємству не заподіяв, а навпаки, зекономив фонд оплати праці контейнерного терміналу, докери-механізатори якого не мають роботи та отримують плату за простій. Використання бригади докерів-механізаторів контейнерного терміналу порту за січень 2017 року на вантажно-розвантажувальних роботах складає тільки 14% від загальної норми робочого часу. [PERSON] зробив прогул не навмисно, а завдяки обставинам, які можна віднести до форсмажору. [PERSON] є докером-механізатором 2 класу, завжди виконував посадові обов'язки, ніколи не порушував трудову та виробничу дисципліну. [PERSON] не скоїв тяжкого вчинку, а зекономив контейнерному терміналу, який за результатами роботи за 1 півріччя 2016 року працював у збиток, більше ніж 40 000,0 грн.». Наказом директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №80-к 102/0 від 17.02.2017р. [PERSON] було звільнено з ДП «МТП «Чорноморськ» за п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.3). В оскаржуваному наказі зазначено, що: «докер-механізатор 2 класу контейнерного терміналу [PERSON] протягом трьох місяців з 25.10.2016р. по 23.01.2017р. був відсутній на роботі без поважних причин. Про причини своєї відсутності на роботі адміністрації порту та контейнерному терміналу він не повідомляв, на телефонні дзвінки не відповідав, у зв'язку з чим комісія у складі працівників контейнерного терміналу 31.10.2016 виїжджали за адресою його реєстрації. Зі слів його жінки та матері на той момент він перебував за межами Одеської області, не знаходився на лікарняному та не був затриманий правоохоронними органами, про що був складений відповідний акт. Крім того [PERSON] з 23.09.2016р. по 23.10.2016р. перебував у відпустках без збереження заробітної плати (ВБЗ). Після появи на робочому місці 25.01.2017 [PERSON] надав письмове пояснення про те, що був відсутній на роботі так як перебував на судні у закордонному рейсі. Таким чином, своїми діями докер-механізатор 2 класу контейнерного терміналу [PERSON] порушив пункт 2.2.4 Колективного договору та підпункт ж) пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядження. Згідно витягу з протоколу №1 засідання профспілкового комітету ПРМТ ІМТП від 07 лютого 2017 року, членом якого є [PERSON], профспілковим органом було вирішено не давати згоди на звільнення [PERSON] - докера-механізатора 2 класу контейнерного терміналу порту за п.4 ст.40 КЗпП України. При цьому, профспілка фактично визнала перебування [PERSON] в прогулі, однак з поважних причин, а саме, «неможливості своєчасно повернутися з закордонного рейсу і стати до роботи», що на думку профспілки є форматором, більш того, такими діями [PERSON] заощадив фонд оплати праці». На а.с.6 знаходиться копія послужної книжки моряка, яка видана на ім'я [PERSON] В розділі «дата та місце влаштування на судно» зазначено 22 вересня 2016р., в розділі «дата та місце звільнення із судна» зазначено 23 січня 2017р. У [PERSON] на утриманні перебувають малолітні діти - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) (а.с.4,5). Згідно витягу (а.с.103) з медичної картки [PERSON] страждає остеохондропатією голівки лівого стегна другого ступеню. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до вимог статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.4 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України). Такого правового висновку дійшов ВС України у справі № 6-119цс15. Ч.1 ст.148 КЗпП України передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасом непрацездатністю або перебування його у відпустці. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кажна сторона зобов'язана довести ті обставини а які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ст. ЦК україни передбачає, що загальними засадами цивільного законодавства є:…6) справедливість, розумність. Враховуючи, що рішення Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чономорськ про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] є обґрунтованим та суду надані докази на обґрунтування зазначеного рішення, також

Outcome: approved