Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

18.06.2013 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики 18 120 євро, що еквівалентно 192 048 грн. та судові витрати в сумі 1920 грн., оскільки відповідач отримував суми позики згідно розписок, обіцяв повернути та не виконав взяті на себе зобов'язання. В обґрунтування позовних вимог покликається на викладені в заяві обставини, що 29 вересня 2003 року відповідач по справі отримав від неї позику 6 000 євро терміном на три роки зі сплатою 16% річних від основної суми, що складає 8 880 євро із врахуванням нарахованих відсотків. 10 червня 2004 року відповідач отримав позику 2 000 євро зі сплатою 14% річних терміном на один рік, що становить до повернення 2 280 євро із врахуванням нарахованих відсотків. 01 серпня 2004 року відповідач отримав від неї в позику 6 000 євро терміном на один рік з розрахунку 15% річних, що становить 6 900 євро із врахуванням вказаних відсотків за один рік, а всього відповідач отримав від неї 14 000 євро та 4 120 євро заборгованості по відсотках, а всього 18 120 євро. До даного часу відповідач не повернув її вказану суму боргу. Станом на 07 червня 2013 року офіційний курс євро становить 10,60 грн. за одно євро тобто сума боргу становить 192 048 грн. Вона неодноразово повідомляла відповідача про необхідність повернення боргу, але відповідач не реагував на її повідомлення. [PERSON] ввійшов в її довір'я отримав від неї гроші, зобов'язувався повернути, але не повернув. Вона змушена була їхати за кордон в Італію, а тому пропустила загальний строк позовної давності. В її сім'ї склалися важкі обставини, вона розлучилася із чоловіком, сімейне життя не склалося, чоловік аліменти не платив, а тому вона змушена була перебувати за межами України та не мала можливості у встановлений законом строк звернутися до суду за захистом своїх прав. Вона залишила дітей на діда та бабу та перебувала в Італії, періодично приїжджала додому, отримала дозвіл на будівництво будинку в с. Гребенові Сколівського району. З відповідачем по справі вона познайомилася випадково він пообіцяв за дорученням найняти бригади та проконтролювати будівництво. Відповідачу позичила 14 000 євро про що він написав три розписки та зобов'язувався гроші повернути. Після спливу термінів повернення позичених грошей вона неодноразово зверталася до нього про повернення коштів, просила щоб він їх повернув на його адресу надсилала письмові звернення. Відповідач постійно твердив усно, що не має можливості повернути кошти. На даний час вона зрозуміла, що він її обманув, а тому просить поновити строк позовної давності та стягнути суму позики разом з відсотками, що становить 18 120 євро, що становить 192 048 грн. та 1 920 грн. судових витрат а.с.1-5. В суді позивачка [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивачка відповідача по справі знає приблизно з 2001 року, знала його як порядну людину, довірилася йому та тричі позичила гроші 29 вересня 2003 року 6 000 євро терміном на три роки під 16% річних. Після того 10 червня 2004 року позичила 2 000 євро терміном на один рік зі сплатою 14% річних та 01 серпня 2004 року позичила 6000 євро під 15% річних. Сама постійно перебувала за межами України в Італії, неодноразово телефонувала до відповідача [PERSON] після закінчення строку позики про те, щоб він повернув гроші, однак вказаної обставини в суді підтвердити не може. Відповідач постійно говорив, що не має грошей повернути позику, обіцяв її повернути пізніше, оскільки в нього скрутне матеріальне становище. Вона вірила йому та весь цей час чекала та надіялася, що він гроші поверне. Строк позовної давності пропустила з поважних причин у зв'язку із сімейними обставинами, хоча після вересня 2006 року неодноразово приїжджала в України, вчасно з 2006 року позову до суду не подала по причині сімейних обставинах, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] позовних вимог не визнав та пояснив, що дійсно гроші у позивачки [PERSON] позичав, які їй і повернув згідно розписок. Насправді від неї отримав 14 000 євро під відсотки, які до спливу строків позовної давності повернув, а тому був здивований даним позовом, розписки від позивачки не брав, бо їй довіряв. Договір позики оформлено 2003 року та 2004 році згідно вимог ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності три роки, які давно минули. Йому відомо, що позивачка неодноразово приїжджала в Україну та протягом всього періоду могла неодноразово подати позов, однак навіть претензії йому не пред'являла не тільки за дані позовні вимоги, а також і за отримані кошти на будівництво її житла в селі Гребенові Сколівського району. В процесі слухання справи після заявлених вимог представника позивачки адвоката [PERSON] про те, що у даній справі має місце переривання строку позовної давності, оскільки він немовби у 2011 році сплатив позивачці 200 доларів США на виконання зобов'язань, що фактично не відповідає дійсності, крім того позивачем не долучено до справи підтвердження та стало підставою для відповідача подати суду письмові пояснення у справі датовані 28 січня 2014 року за вхідним номером 1331, в яких [PERSON] твердить, що перебігу строку позовної давності не було бо у 2011 році ніяких грошей в рахунок боргу він нікому не передавав, та й представник позивача з цього питання не представив суду жодних підтверджень, а перебіг строку може мати місце тільки в межах строку давності, а не після його спливу, а строк давності пол. його розписках сплив 29.09.2009 року пор першій розписці, 10.06.2008 році по другій розписці по хронології та 01. 08.2008 році по останній позиці. А тому просить не приймати до уваги показання представника позивачки, оскільки за його твердженням оплату немов би було здійснено у 2011 році, тобто після спливу строку позовної давності. Просить застосувати строк позовної давності. А тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Поясненнями в суді позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача по справі [PERSON] та свідків, дослідженими по справі доказами доведено, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 267 ч. 4 ЦК України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] тричі позичала відповідачу [PERSON] 29 вересня 2003 року 6000 євро на три роки з умовою сплати 16%, 10 червня 2004 року дві тисячі євро зі сплатою 14% річних та 01 серпня 2004 року 6000 євро терміном 12 місяців з умовою сплати відсотків з розрахунку 15% річних, а позовні вимоги подані до суду 18 червня 2013 року, а загальний строк позовної давності становить три роки, що свідчить про те, що на час слухання справи минули дані строки, а також неможливо застосувати вимоги закону про перебіг строків позовної давності. Покликання позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] на те, що не могла скоріше подати позов до суду з тих підстав, що хворіла та була на лікування в Італії суд не приймає до уваги, ще й з тих підстав, що сам представник [PERSON] подав до матеріалів справи письмові розписки [PERSON] про отримання ним 15 000 євро на будівництво будинку в с. Гребенові 18 квітня 2007 року, 10 000 євро на вказане будівництво 28 жовтня 2007 р., що свідчить про те, що позивачка після надання попередніх позик продовжувала довіряти відповідачу та уповноважувала його бути відповідальним по будівництво та реконструкції будинковолодіння, продовжувала передавати й ому грошові кошти. Крім того, з долучено закордонного паспорту, який виданий 18 жовтня 2007 року, що подала позивачка, оскільки попередній нею втрачено вбачається, що вона щороку перетинала кордон України з 2007 року, а тому не була позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права, якщо таке мало місце в межах строків давності. Крім того, в суді не дала вичерпної відповіді чому та з яких підстав порушила строк позовної давності у випадку порушення зобов'язань відповідачем, а також чому незадовго до подачі позовної заяви, що мало місце 18 червня 2013 року, немовби було направлено тричі письмові вимоги про претензії про повернення боргу, а саме з 22 січня по 27.03.2013 року, які не отримував відповідач та і до справи не було долучено докази про відправлення таких поштою. А.с.16-18 . Покликання позивачки [PERSON] про те, що відповідач визнавав, що він порушив умови договору позики та у 2011 році повернув 200 євро може підтвердити свідок [PERSON] батько позивачки суд не приймає до уваги з тих підстав, що [PERSON] не був очевидцем самого договору позики, яка була укладена між сторонами, а також не був свідком повернення грошей 200 євро у 2011 році в рахунок боргу, а йому це було тільки відомо зі слів [PERSON] та не відомо за якими письмовими розписками було повернено суму боргу, про вказані обставини свідок дав такі показання суду. Отже, у судових засідання не було доведено того факту, що строк позовної давності пропущено з поважних причин. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] суду не подали та не представили суду відповідних про це доказів. Крім того, укладаючи договір позики у 2003 роках та 2004 роках позивачка продовжувала довіряти відповідачу [PERSON] бо у 2007 році передає гроші у великих сумах для будівництва житла. а тому якщо вона була не згідна з даними договорами то могла саме в цей період подати позовну заяву до суду. Виходячи із зазначеного суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності, оскільки такий був пропущений без поважних причин. Долучені до справи розписки також не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного строку, суд приймає до уваги показання в суді відповідача по справі [PERSON], який крім того в своїх запереченнях вказав, що довіряв позивачці, тому не вимагав повернення розписок після повернення боргу, вважає за можливе в задоволенні позовних вимог відмовити..

Outcome: dismissed