Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

18.09.2019 позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який обґрунтував тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18.04.2008 укладено кредитний договір № МL-В01/068/2008. Вказує, що у забезпечення своєчасності виконання зобов'язань по кредитному договору № МL-В01/068/2008 від 18.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений Договір іпотеки № РМL-В01/068/2008, відповідно до умов договору іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,1687 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначає, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29 червня 2010 року та Договору відступлення прав вимоги № б/н від 29 червня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищезазначеними кредитним договором № МL-В01/068/2008 від 18.04.2008 року, та за договором іпотеки №РМL-В01/068/2008 від 12 грудня 2008. Вказує, що зв'язку з наданням згоди боржнику [PERSON] на добровільний продаж вищезазначеного предмету іпотеки, з наступним направленням даних коштів на погашення заборгованості по кредитним зобов'язанням є необхідність у знятті арешту з вищезазначеного майна, який накладений Зазначає, що Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницькій області: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 49022071 від 15.10.2015 року накладено арешт 15.10.2015 року, на все нерухоме майно, номер запису про обтяження 11609440 (спеціальний розділ); постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 49022071 від 15.10.2015 року накладено арешт на все рухоме майно, номер запису про обтяження 15537739 від 15.10.2015 року. Вважає, що накладення арешту та подальше проведення стягнення ВДВС на вищевказану земельну ділянку, що є предметом іпотеки являється безпідставним. Просить суд звільнити з-під арешту земельну ділянку, площею 0,1687 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], який накладено 15.10.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49022071 від 15.10.2015 року, номер запису про обтяження 11609440 (спеціальний розділ) в «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно»; 15.10.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49022071 від 15.10.2015 року, номер запису про обтяження 15537739 в «Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В судове засідання представник позивача Гавриш С.І. не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце судових засідань повідомлялися завчасно та належним чином. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 18.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18.04.2008 року було укладено кредитний договір № МL-В01/068/2008 (а.с.6-9), відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 38 086, 80 доларів США. В забезпечення виконання за даним кредитним договором 12.12.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМL-В01/068/2008, предметом якого є земельна ділянка, площею 0,1687 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.10-11), що належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі 24 листопада 2008 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29 червня 2010 року та Договору відступлення прав вимоги № б/н від 29 червня 2010 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-В01/068/2008 від 18.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та Закритим Акціонерним Товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк», за договором іпотеки №РМL-В01/068/2008 від 12 грудня 2008 укладеного між [PERSON] та Закритим Акціонерним Товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 12-21). 15.10.2015 державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Касяновським М.С. в межах ВП № 4902271 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим листом № 755/9971/15-ц, виданий 07.08.2015, який виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 1 740 027,30 гривень , боржник: [PERSON] Даною постановою накладено арешт на все майно боржника та заборонено його відчужувати (а.с.26). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 141591996 від 17.10.2018 земельна ділянка, площею 0,1687 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], знаходиться під обтяженням заборона на нерухоме майно та іпотека; власником даної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.22). Вищезазначені обтяження у виді арешту нерухомого майна та іпотеки також відображені у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 141590343 від 17.10.2018 (а.с. 23-24). З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №57231342 від 17.10.2018 убачається, що у ньому також наявне обтяження на - арешт рухомого майна, яке здійснене на підставі постанови від 15.05.2015, номер запису про обтяження 15537739 (а.с.25). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Згідно зі ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно до положень, викладених в ч.ч.1,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-19, убачається, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, а також те, що арешт та заборона відчуження накладені постановою від 15.10.2015 року у виконавчому провадженні №49022071 Ленінським відділом ДВС ВМУЮ, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця, порушують права позивача, як іпотекодержателя який, не може задовольнити свої вимоги шляхом продажу земельної ділянки оскільки існують обтяження на неї, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині звільнення з-під арешту земельної ділянки, площею 0,1687 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності, накладеного 15.10.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49022071 від 15.10.2015 року, виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, номер запису про обтяження 11609440 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Не підлягає до задоволення позовна вимога позивача про звільнення з-під арешту спірної земельної ділянки, який накладений 15.10.2015 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49022071 від 15.10.2015 року, виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, номер запису про обтяження 15537739 в «Державному реєстрі обтяжень рухомого майна», оскільки предметом розгляду даної справи в межах заявлених позовних вимог, є належна на праві власності відповідачу [PERSON] земельна ділянка, тобто нерухомого майна, яка є предметом іпотеки за вищезгаданим іпотечним договором тому обтяження за вказаною земельною ділянкою по своїй правові природі не можуть бути внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Тому, в цій частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: partial