Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

18.12.2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, та просили визнати за ними в ? частці за кожною право власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, наданої для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], яка належала їх матері [PERSON] Свої вимоги мотивують тим, що у липні 2000 року матір подарувала позивачам житловий будинок по [ADDRESS]. В 2008 року мати померла. Спадкова справа після її смерті не відкривалась. Цей будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0599 га, переданій у власність [PERSON] за рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради від 28.07.1998 року з видачею державного акту з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Проте безпосередньо в договорі дарування будинку питання про перехід права власності на земельну ділянку не визначалось, але згідно ст. 30 ЗК України (за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.01.2002 року) до набувача від відчужувача автоматично переходило право власності на земельну ділянку, на якій розташовані будівлі. В теперішній час позивачі не мають можливості оформити право власності на землю, на якій розташований їх будинок. Вважають свої права порушеними, тому за їх захистом звернулися до суду. В судове засідання позивачі не з'явилися. В заяві [PERSON] в своїх інтересах та як представник [PERSON], просить справу розглядати без її присутності. Позов просить задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник Новоград-Волинської міської ради в судове засідання не прибув також. В заяві просять справу розглядати без присутності їх представника, справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] померла [INFO] і спадкова справа після її смерті не відкривалась. Вказане підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 03.12.2014 року, а також довідкою КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс», що по [ADDRESS] [PERSON] проживала одна та зареєстрованих осіб на день смерті не було (а.с. 6, 11). Житловий будинок з усіма надвірними будівлями по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах згідно договору дарування від 14.07.2000 року (а.с. 5). Покійна подарувала будинок донькам (позивачам), однак земельна ділянка з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за вказаною адресою площею 0,0599 га належить [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 7). Позивачі звертались до Новоград-Волинської міської ради з заявою про передачу їм у власність земельної ділянки для обслуговування будинку по [ADDRESS], однак отримали відповідь, що вказана земельна ділянка не відноситься до земель комунальної власності, тому міська рада не вправі розпоряджатись нею. На момент укладення договору дарування діяли положення Земельного кодексу України, де ст. 30 встановлювала, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Також відповідно до положень ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про обґрунтованість позовної заяви та з метою захисту майнових прав позивачів визнає за ними право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved