Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

18 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) грн щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Обґрунтовуючи вимоги позову, [PERSON] зазначила, що їх з відповідачем спільний син [PERSON] навчається на денному відділенні вищого навчального закладу, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, підручників, продуктів харчування та інших необхідних для жттєдіяльності товарів. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом і отримує відповідну державну соціальну допомогу та не має можливості в повному обсязі надавати сину матеріальну допомогу. В той же час відповідач не має на утриманні інших осіб, а отже взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі та зазначила, що у разі відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. На підстав вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1995 року до 05 листопада 2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 листопада 2004 року, серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис за № 392 (а.с. 9). Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [PERSON] згідно довідки № 839/к від 20 грудня 2016 року навчається на денному відділенні 2 курсу Хіміко-технологічного коледжу ім. Івана Кожедуба Шосткинського інституту Сумського державного університету. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с. 10). Крім того, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що студент, перебуваючи на навчанні та не маючи доходів, потребує постійного матеріального забезпечення для придбання харчів, одягу, взуття, підручників тощо з метою забезпечення повноцінного життя. Тобто судом встановлено, що повнолітній [PERSON], має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей Сімейний кодекс не встановлює. Враховуючи всі вищенаведені обставини справи, норми чинного законодавства, а також вимоги позову в частині розміру аліментів, суд вважає, що батько повнолітнього в змозі надавати матеріальну допомогу сину на час навчання, проте, не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню як обґрунтований. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved