overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

18 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її бабкою. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] зазначила, що після смерті бабки у приватного нотаріуса Палінчак Т.В. заведено спадкову справу 23-2020. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження матері заявниці містяться виправлення у прізвищі [PERSON] . З огляду на викладене, [PERSON] просить її заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. В розгляді заяви поклався на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між [PERSON] та її бабкою [PERSON] , яка померла [INFO] повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копією свідоцтва про народження матері заявника, [PERSON] , в якому прізвище батьків зазначено [PERSON] , однак воно містить виправлення на [PERSON] , копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу в якому зазначено зміну прізвища матері заявниці з [PERSON] на [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , де її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про одруження в якому змінено прізвище заявниці з [PERSON] на [PERSON] , копією свідоцтва про смерть від 26 березня 2005 року баби [PERSON] , копією заповіту від 14 січня 1977 року, в якому [PERSON] заповіла усе своє майно онуці [PERSON] . Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи, що факт родинних відносин між заявником та її бабкою [PERSON] має значення для оформлення спадкових прав та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення поданої заяви, оскільки такий факт родинних відносин був повністю підтверджений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

18 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 14.05.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №91. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 14.05.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №91. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

18 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Вказує, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1991 року, має з ним двох спільних повнолітніх дочок. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і повага один до одного , стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, тому просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, зважаючи на письмову згоду позивача на розгляд справи у заочному порядку, підтримання нею позовних вимог, відсутність відповідача та відзиву на позов, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 1991 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Кімличанської сільської ради Липоводолинським району Сумській області, актовий запис № 3. Позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінила свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач із клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не звертався, відзив до суду не подав, про необхідність збереження шлюбу не повідомив. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Зважаючи на викладене у заяві позивача прохання не стягувати на її користь сплачений судовий збір, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

18 грудня 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 27 грудня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що проживають з позивачем. Також позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та зникнення взаємоповаги між ними, почуття любові, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просила шлюб розірвати. Вказала позивачі на те, що сторони з 2018 року мешкають окремо, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 29 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд не надавати сторонам час для примирення, оскільки рішення про розірвання шлюбу нею прийнято остаточно та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, вказує на визнання ним позову в повному обсязі. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

18 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з вищевказаною позовною заявою до відповідача [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у сторін не склалося. З 2017 року подружні стосунки фактично припинено. З жовтня 2020 року сторони разом не проживають. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе. Ухвалою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23.12.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи вище наведене, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

18 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та вказав, що позов підтримує і просить суд його задовольнити. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 серпня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 863 (а.с. 4). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Син сторін - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 16, 17). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

18 грудня 2020 року через засоби поштового зв`язку позивач, [PERSON] , [INFO] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] , з метою утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. В позові [PERSON] зазначила, що є дружиною відповідача, спільна дитина проживає з матір`ю, тоді як відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала,відповідач в поданій заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі, про сплату судового збору попереджений . Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 21.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №147.На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає, проте відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України має обов`язок брати участь у її утриманні та вихованні до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини , суд виходить з рівного балансу між інтересами батьків та дитини, де особливу увагу звертає саме на інтереси дитини в даному випадку, тому суд дійшов висновку з урахуванням визнання позову відповідачем про необхідність задоволення позову в повному обсязі. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст.\~180,\~183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір`ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

18 грудня [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] - задовольнити. Однак судом не було вирішено питання про сплату за виконання судової будівельно- технічної експертизи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

18 жовтня 1986 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається те, що відповідач не приймає участі у веденні спільного господарства, зловживає алкогольними напоями, створює у родині напрані стосунки, висловлюється зневажливо до позивачки. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами немає. Позивачка наполягає на позовних вимогах, просить справу розглянути в її відсутність . Відповідач з позовом згодний, просить справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони проживання однією сімє'ю припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З матеріалів справи видно, позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

18 жовтня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконкомі Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 69 від 11.11.2004 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1834 від 28.12.2011 року. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений при звернені до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved