overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 липня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 228. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 липня 1996 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 228. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~\~ В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2012 року. Від даного шлюбу в них народилась\~ донька Соломія, [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з лютого 2016 року через несумісність характерів і взаємного непорозуміння, на ґрунті чого в сімї виникали постійні сварки і конфлікти, що призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного та виникненя неприязних стосунків між ними. Вважає, що подальше подружнє життя та примирення між ними неможливе. Шлюб носить формальний характер. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка та відповідач не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №087607 від\~ 27.09.2012 року виданного виконкомом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 14 . Від шлюбу вони мають доньку Соломію, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 190079 від 05.06.2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського МРУЮ у Микоаївській області, актовий запис №294. Судом встановлено,\~\~ що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є взаємне непорозуміння, на ґрунті чого в сімї виникали постійні сварки і конфлікти, що призвело до втрати довіри, почуття любові, поваги один до одного та виникнення неприязних стосунків між ними. За таких обставин, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. Позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився 05 липня 2011 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився 05 липня 2011 року, який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП № 147658 та довідкою Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 843 від 17 серпня 2016 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON], яку в судовому засіданні підтримала повністю і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Краснолиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про час та місце розгляду справи був попереджений у встановлений спосіб, в судове засідання не з»явився, просив справу розглядати без його участі, а рішення ухвалити на розсуд суду(а.с.24). Заінтересовані особи [PERSON] та матір заявника [PERSON] заяву визнали повністю, не заперечували проти її задоволення, підтвердивши в судовому засіданні, що заявник [PERSON], [INFO], та заінетерсована особа [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, але позбавлені можливості зробити це тому, що заявник не досягла шлюбного віку. Але заявник вагітна, перебуває у зв»язку з цим на обліку, тому просили заяву задовольнити та надати [PERSON] право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах і бажають зареєструвати шлюб. За приписами ч.1 ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок, які бажають зареєструвати шлюб, встановлюється у вісімнадцять років. [PERSON] досяг шлюбного віку(а.с.9), а заявник ні, бо на даний момент їй виповнилося лише 16 років(а.с.6,11). Але відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно ч.3 ст..234 ЦПК України суд розглядає справи про надання права на шлюб. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] досягла шістнадцяти років, відповідно довідки № 717 Краснолиманського Центру первинної медико-соціальної допомоги ім.. [PERSON], виданої на підставі протоколу № 93 від 12.08.2016 року, вона перебуває на обліку у звязку з вагітністю, термін якої 6 тижнів(а.с.12), як вона так і [PERSON] бажають створити сімю та зареєструвати шлюб, матір заявниці підтвердила добровільність бажання доньки зареєструвати шлюб та створити міцну сім»ю, тобто заява [PERSON] про надання права на шлюб відповідає як її власним інтересам так і інтересам заінтересованої особи [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 24 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 44. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, в звязку з різними поглядами на життя та сімейні відносини, а також, сварками, непорозуміннями, чоловік не бажає проживати з нею, зазначивши, що помилився, уклавши з нею шлюб, вона також втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON]А просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON]А не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу, змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 44, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 1984 року Макіївською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 36. Свої вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 1984 року вони з [PERSON] уклали шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Протягом останнього року відносини між ними припинені, причиною цього послужили постійні сварки через побутові питання та зловживання відповідачем алкоголем. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Оскільки, їх шлюб існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, а [PERSON] в добровільному порядку через РАЦС відмовляється припинити шлюб, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 17). Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві вказала, що перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон розірвано 20 березня 2014 року. Від спільного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини. В судове засідання позивачка не зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності про що повідомила в заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, визнання позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон розірвано 20 березня 2014 року. (а.с.4) Від спільного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. (а.с.3) Відповідач працездатний, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 07 червня 1986 року у Підвиноградівській сільській раді Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №20. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 07 червня 1986 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане Підвиноградівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №20 (а.с.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

18 серпня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась представник [PERSON] - [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved