Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

19.10.2018 заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її бабусі, яка померла [INFO] В обґрунтування вимог заявник [PERSON]. в заяві зазначила, що в м. Краснодон Луганської області [INFO] померла її бабуся, [PERSON] Оскільки [PERSON] померла на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, заявник не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті своєї бабаусі. Заявник звернулась до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Х\\о з проханням зареєструвати смерть її бабусі та видати їй відповідне свідоцтво. Однак, у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] нею подано документ, форма якого не відповідає вимогам наказу «МОЗ України від 08.08.2006 р. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», їй було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті її бабусі, отримання в державному органі України свідоцтва про смерть, вирішення спадкових справ. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, місто смерті: м. Краснодон, Луганської області. Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились. Представник заявника, [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, тому суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст.257-1 ЦПК Україні, негайно. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Подав до суду заяву, у якій справу просив розглядати за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З копії наданої медичної довідки вбачається, що причиною смерті [PERSON] стала хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба. В матеріалах справи наявні копії паспортів громадян України, копія свідоцтва про народження [PERSON], Довідка про укладання шлюбу, свідоцтво про розірвання шлюбу, копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про шлюб [PERSON], що є належним підтвердженням родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року (далі Закон) громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З наведеної правової норми слідує, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], видане заявникові є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, при розгляді заяви [PERSON] судом приймаються до уваги роз'яснення, що містяться в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», згідного якого документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть бабки видане державним органом України, оформити спадкові права.

Outcome: approved