Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

18.10.2019 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] з вимогою збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області, справа №2-2810/2010, на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , та [PERSON] до 3500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дітей. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 06.08.2010 р. рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Згідно виконавчого листа, відповідачу було визначено сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 40% від прожиткового мінімуму (Справа 2-2810/10). Відповідач відмовляється від своїх обов`язків утримувати своїх дітей. На протязі тривалого часу [PERSON] свідомо не виплачував аліменти на утримання своїх дітей, хоча потреби в грошових коштах не має. Певний час у нього була заборгованість по аліментам. Участі в вихованні дітей він не приймає, хоча постійно дає обіцянки приймати участь в вихованні та забезпеченні дітей. Неодноразово, в скрутні моменти, позивач зверталася до нього за допомогою, але він постійно відмовляв. Відповідач відмовив у допомозі на проведення операції і не приймав ніякої участі у лікуванні дитини. В 2018 році [PERSON] поставили діагноз «Бронхіальна астма». В наслідок нестачі грошових коштів позивач не мала змоги оплатити аналізи на всі існуючі алергени. Син потребує постійного вживання ліків та санаторно-курортного лікування. Окрім того, позивач постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, заняття музикою та розумовий розвиток дітей. Враховуючи все це, розмір аліментів які виплачує відповідач на користь позивача є занадто низьким. Своєю відмовою від забезпечення дітей відповідач ставить позивача в скрутне матеріальне положення. Свої зобов`язання щодо виховання дітей він не виконує. Позивач одна не може в повну обсязі забезпечити дітей, тому батько, який здоровий та працездатний та не має інших утриманців, має нерухоме майно транспортний та плавзасоби, зможе виплачувати аліменти в розмірі 3500 гривень на кожну дитину щомісячно. Ухвалою судді від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до виконавчих листів, виданих Кілійським районним судом Одеської області на підставі рішення по справі № 2-2810/10 від 06.08.2010 року, з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 40% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2010 року до повноліття дітей. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] , [INFO] має діагноз бронхіальна астма ІІ ст.., цілорічний алергічний ринит. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Також, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд має з`ясувати наявність обставин, передбачених як ч.1 ст.192 СК України, так і ч. 1 ст. 182 СК України. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у сумі по 3500 гривень на кожну дитину є необґрунтованими. Дослідивши позовну заяву, надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково. Зважаючи на те, що позивачем не було зазначено, чи отримує відповідач заробітну плату та чи має він інші доходи, які б свідчили про його здатність сплачувати щомісячно аліменти в розмірі по 3500 гривень, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , та [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial