Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

17 вересня 2014 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа реєстраційна служба Куйбишевського РУЮ Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,14 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], припинивши право власності відповідача [PERSON] на вказану земельну ділянку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач [PERSON] вказала, що 23 липня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. В той же час була проведена державна реєстрація договору купівлі-продажу. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,14 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, який він отримав у 1997році. З 2004 року земельна ділянка, перебуває у користуванні позивача, однак вона не має можливості розпорядитись своєю власністю, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій повідомила причини неявки і підтримала позов на тих підставах, які викладені в позовній заяві, прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення ст. 224 ЦПК України). Представник третьої особи РС Куйбишевського РУЮ Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій повідомив про причини неявки, прохав розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності відповідача. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, оцінивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 23 липня 2004 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується відповідною копією договору, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори (а.с.10). [PERSON] набула права власності на вказаний будинок, що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,14 га, розташованої по [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.373 Цивільного Кодексу України право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни цільового призначення. Зважаючи на вище викладене, є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку на якій, розташований належний їй житловий будинок.

Outcome: approved