overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з 01 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружжя проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач не надає дитині матеріальної допомоги. Просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та вчасно. Позивачка у своїй заяві просила суд справу слухати за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач про день, час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.5) сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Позивачка з дитиною мешкає [ADDRESS], про що свідчить довідка виконкому Снігурівської міської ради Миколаївської області від 14 лютого 2014 року №2328 (а.с.6). Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але є працездатним, інвалідом не являється і взмозі надавати сину матеріальну допомогу у заявленому позивачкою розмірі. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 26 серпня 2006 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбні стосунки на даний час не підтримують, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видій його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Окрім того, позивачка просила тягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка подала до суду заяву, в якій, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій, визнавши позов повністю, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 26 серпня 2006 року виконавчим комітетом Малокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 2 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. При звернення до суду позивачкою сплачено 243,60 грн. судового збору, що стверджується квитанцією № 105.866.1 від 17 лютого 2014 року. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів статті 180 СК України на відповідача покладається обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З відповідача, згідно частини 3 статті 88 ЦПК України, за розгляд справи щодо стягнення аліментів підлягають стягненню на користь держави суми судового збору у розмірі, визначеному частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, пов'язані зі сплатою позивачкою судового збору, суд стягує на її користь з відповідача. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 21 червня 2012 року Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис № 37, від даного шлюбу вони мають одну спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Позивачка посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з грудня 2012 року, сім'я розпалася оскільки подружнє життя не склалося за різністю характерів та поглядів на життя, протягом тривалого часу склались не приязні стосунки при яких продовження сімейних відносин є неможливим, шлюб існує лише формально. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки строк для примирення надавати не доцільно. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно до суду не з'явився, не повідомивши суд про причину його неявки. Отже судом у відповідності до ч. 4 ЦПК України справу розглянуто без участі відповідача у заочному судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2012 року Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Сім'я розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання, принципового небажання сторін примиритись. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей, які після розірвання шлюбу з відповідачем проживають з нею і знаходяться у неї на утриманні, що є недостатнім і просить стягнути на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі по 1/4 частині на кожного до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась з поважних причин, подала заяву про розгляд справи у її відсутності і дала згоду на заочний розгляд справи, позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судовою повісткою, про що свідчить розписка про отримання ним повістки особисто. Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2003 року, яки було розірвано за рішенням Гірницького районного суду міста Макіївки від 18 липня 2013 року,яке набрало законної сили 29 липня 2013 року, що підтверджується копією вказаного рішення суду ( а.с. 8 ) Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], батьком яких є відповідач, про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей.( а.с. 6-7 ) Судом встановлено, що сторони припинили сумісне життя у січні 2012 року та разом не проживають і не ведуть спільного господарства, позивачка утворила нову сім'ю, зареєструвала шлюб 25 жовтня 2013 року з [PERSON] і вони мають спільну дитину. ( а.с. 3 ) Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю [PERSON], позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS]. Відповідач працездатний , про місце роботи суд не повідомив, інших утриманців відповідач не має і аліменти нікому не сплачує. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхніх двох неповнолітніх дітей обґрунтованими, розмір частки, яку вимагає позивачка як аліменти на кожну дитину по 1/4 частці від заробітку ( доходу ) відповідача , а на двох дітей 1/2 частка, відповідає потребам дітей у аліментах та можливостям її матері і батька утримувати дітей, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та показала суду, що 27 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя народився син - [PERSON], [INFO]. Вони припинили шлюбні відносини з 2011 року, бо вони не змогли жити однією сім'єю, в їх сім'ї відсутнє взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Їхнє подружжя існує тільки формально, однією родиною вони не мешкають, бо у них відсутній загальний бюджет та спільне господарство вони не ведуть. Позивач наполягала на розірванні їх шлюбу з відповідачем. Відповідач |речі|у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 27 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1048. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони раніше не перебували у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2011 року, вони не ведуть спільного господарства, відсутній загальний бюджет. За таких обставин, суд вважає, що причини, які змушують позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в листопаді 1990 року, мають двох вже неповнолітніх дітей. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати. В суд позивачка подала письмову заяву про те, що доводи позову підтримує, просить розглядати справу без її участі. Відповідач з доводами позову згідний, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, його адвокат [PERSON] в суді погоджується з позовом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень адвоката відповідача та письмового доказу - свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

17 лютого 2014 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19.11.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRС12160227, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 4 353,80 грн, з процентною ставкою 12,00 % річних. Відповідач зобов'язаний був щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Вказали, що боржник свої зобов'язання по договору не виконав. Станом на 03 лютого 2014 р. заборгованість за кредитним договором склала 18 024,23 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1054 ЦК України, просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву про підтримання позову і його задоволення, а справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій зазначені вимоги визнав, а справу просив розглядати без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRС12160227, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 4 353 грн, з процентною ставкою 12 % на місяць на суму залишку кредиту, на строк 24 місяці, тобто з кінцевим терміном повернення до 19 листопада 2009 р. Відповідач зобов'язаний був щомісячно у період з 01 по 05 число здійснювати погашення кредиту згідно графіку, а саме, не менш ніж 274,95 грн. В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Судом з'ясовано, що боржник свої зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 03 лютого 2014 р. заборгованість склала - 18 024,23 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2 227,33 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 161,57 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом - 766,26 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 13 534,58 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 834,49 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

17 лютого 2014 року до Краснокутського районного суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 березня 2011 року, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 83. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Протягом шлюбу сімейні стосунки з дружиною не склалися, відсутня належна увага з її боку, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву де просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином в зв`язку з чим суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст..ст. 224 - 226 ЦПК України . Згідно заяви позивача, що міститься в матеріалах справи , примирення не можливе. Наданий судом для цього строк , позитивного результату, що до збереження шлюбу, не надав. З огляду на це , суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

17 лютого 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з посиланням на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, площею 1,1384 га, яка розташована на території Слов’янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Нотаріально оформити спадщину позивачу не вдалось з причини пропуску строку для її прийняття, який стався внаслідок відсутності у позивача коштів. [PERSON] просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] доводи позову підтримав та просив його задовольнити повністю. Представник відповідача Слов’янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився. Надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають повністю. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] зареєстрованого виконавчим комітетом Слов’янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, [INFO] (а.с.7), якій належав Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ДП №004810 (а.с.6). Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження першого, серії [NUMBER] зареєстрованого Слов’янською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, 19 травня 1958 року (а.с.5) за яким вбачається, що спадкодавець доводилась [PERSON] рідною матір'ю. Положенням статті 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у ому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом з'ясовано, що причиною своєчасного прийняття [PERSON] спадщини являється його скрутне матеріальне становище. Суд рахує, що пропуск строку стався з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

17 лютого 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 13.10.2006 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1638. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім'ї, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13.10.2006 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1638 (а.с.3). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved