overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

17 грудня 2015 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 27 вересня 2008 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської обл., актовий запис №51, і проживала з ним до 15.12.2015 р. Від спільного подружжя мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з його пияцтвом та бійками. У звязку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Угода про проживання дітей між ними досягнута. Питання щодо утримання неповнолітніх дітей відповідачем буде вирішуватися в іншій справі. Ухвалою суду від 25.12.2015 р. сторонам надано строк для примирення терміном 6 місяців. В судовому засіданні позивачка після закінченння наданого терміну для примирення, просить розірвати шлюб, дітей залишити на її виховання. Відповідач в судовому засіданні також просить шлюб розірвати, дітей залишити з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

17 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року, актовий запис № 583, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено, подальше сумісне життя і збереження сім*ї позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги (а.с. 32). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с.33). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 25 липня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від спільного проживання дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин, що суперечить інтересам позивачки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 04 жовтня 2008 року у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що у шлюбі в них із відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинилися, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально, а тому збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 17 вересня 2019 року о 14.00 год., позивач [PERSON] не з`явився. Однак, на адресу суду поступила заява позивача, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку та не подала відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 05 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено, шлюбні стосунки вони не підтримують, спільний сімейний бюджет відсутній, тому просила шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримала та просив його задоволити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 24 лютого 2001 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (копії на а.с. 5,6). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 квітня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2017 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

17 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 08.03.2005 р. Дідилівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають одну дитину, яка проживає разом з позивачкою. Протягом року разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце цього засідання. Причин неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. На підставі\~ч.3\~ст.\~131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Згідно\~ч.2\~ст.247ЦПКУкраїни,\~у\~разі\~неявки\~в\~судове\~засідання\~всіх\~осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Від спільного подружнього життя з відповідачем народилась одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи те, що одружившись 08.03.2005 року подружжя на даний час стосунків не підтримує. Причина розладу у сім`ї відсутність спільних інтересів, формальність існування шлюбу, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати.\~ Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, позивачці слід відновити прізвище [PERSON] . На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

17 грудня 2018 року заявник [PERSON] надав до Київського районного суду м. Одеси заяву, в якій просить встановити факт, що: [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] ; посвідка на постійне проживання в Україні № [NUMBER] від 21 червня 2019 року та свідоцтво про народження № [NUMBER] від 13 вересня 1984 року видані у відношенні [PERSON] , посилаючись на те, що не може реалізувати свої права через зміну імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву, в якій не заперечили проти задоволення заяви. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 30 червня 2009 року, [PERSON] змінив ім`я на 30 червня 2009 року . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як доведена та обґрунтована, оскільки заявник змінив ім`я у передбаченому законом порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

17 грудня 2018 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах. В заяві заявник посилався на те, що у звязку із втратою ним трудової книжки і відсутністю в повному обсязі архівних даних за період його роботи з 01.02.1983 року по 01.03.1985 року виникла необхідність звернення до суду про встановлення факту перебування у трудових відносинах в колгоспі «Аврора» Магдалинівського району Дніпропетровської області. На посаді зоотехніка-селекціонера колгоспі «Аврора» Магдалинівського району Дніпропетровської області заявник пропрацював до 01.03.1985 року, після чого звільнився за власним бажанням. У заявника на підприємстві був постійний характер роботи, його посада передбачена і затверджена штатним розписом. Встановлення факту перебування в трудових відносинах з 01.02.1983 року по 01.03.1985 року в колгоспі «Аврора» Магдалинівського району Дніпропетровської області є необхідним для врахування при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії. Відсутність доказів про весь період моєї трудової діяльності порушує конституційне право заявника на справедливе пенсійне забезпечення. Тому заявник\~ змушений звертатися до суду та прохає встановити факт, що він перебував у трудових відносинах з 01.02.1983 року по 01.03.1985 року з колгоспом «Аврора» Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заявник в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримав вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних\~ підстав. Судом встановлено, що згідно протоколів колгоспу «Аврора» Магдалинівського району міститься інформація, що 12.10.1976 року [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу. 24.02.1983 року затверджено штатний розпис, де зазначено посаду [PERSON] зоотехнік-селекціонер. 28.11.1983 року та 14.11.1984 року [PERSON] надано відпустку (а. с. 7-8). Згідно довідки КУ «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради, заявнику нараховувалася заробітна плата з 01.01.1984 року по 01.03.1985 року (а. с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що встановлення факту перебування в трудових відносинах є необхідним для врахування при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії. Факти на які посилається заявник підтверджено матеріалами справи. Таким чином, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

17 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 0623/49, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 43000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,6 % річних, з кінцевим терміном повернення до 16 грудня 2023 року включно. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 24 червня 2019 року в сумі 50 246,18 грн., які складаються з простроченої заборгованості за кредитом - 41566,68 грн; прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом - 6647,84 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1465,37 грн; пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 406,15 грн, 3 % - річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 125,54 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 34,62 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», представник позивача просить стягнути з відповідача 1921 гривню судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 0623/49 від 17 грудня 2018 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 43000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,6 % річних, з кінцевим терміном повернення до 16 грудня 2023 року включно. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом 24 червня 2019 року, 50246,18 грн., які складаються із простроченої заборгованості за кредитом - 41566,68 грн; прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом - 6647,84 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1465,37 грн; пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 406,15 грн, 3 % - річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 125,54 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 34,62 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 1921 гривню судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

17 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06 січня 2001 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні погляди на життя та непорозуміння, відповідач зловживав спиртним, ображав, бився та вів розгульний спосіб життя. Як подружжя не проживають з вересня 2006 року, на даний час вона проживає з іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судова влада, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності не направив. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 10 квітня 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 06 січня 2001 року зареєстровано шлюб Понінківською селищною радою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №2, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сварки та скандали припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved