Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

18 березня 2019 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 17 травня 2016 року Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис за №24. Пояснюючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, між ними зникли почуття любові та взаємоповаги. Збереження сім`ї не можливе. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2019 року провадження у даній справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2019 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис за №24 (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося і позивач проти нього заперечує, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved