Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

18.07.2018 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], та неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], третя особа - Служба у справах дітей Роздільнянської райдержадміністрації в Одеській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення. Свої вимоги позивачка [PERSON] мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Восени 2017 року [PERSON] та відповідач [PERSON] домовились про продаж [PERSON] вищевказаного будинку за 4500 (чотири тисячі п'ятсот) доларів США. Відповідачем [PERSON] було передано [PERSON] в рахунок виконання зобов'язань щодо купівлі будинку аванс в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, про що сторонами 24.10.2017 року було складено відповідну розписку в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Грошові кошти в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США відповідач [PERSON] зобов'язався виплатити до 31.12.2017 року, після того як він отримає гроші за продаж свого будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Матишівка. 02.10.2017 року позивачка [PERSON], попередньо домовившись з [PERSON] про продаж йому будинку, зареєструвала у вказаному будинку відповідача [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У погоджений сторонами строк [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 доларів США не виплатив, не сплачує комунальні послуги, у зв'язку з чим позивачка на підставі ст.ст. 319391, ч.2 ст. 406 ЦК України просить суд позбавити [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON], 2002 р.н, [PERSON], 2006 р.н. права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження вищевказаним будинком шляхом виселення [PERSON] та його неповнолітніх дітей з будинку (а.с.4-8). Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.31). 25.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника неповнолітніх дітей - [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей, мотивований тим, що реєстрація неповнолітніх дітей в будинку позивача була вчинена за згодою власника - [PERSON], вказані дії надають можливість батьку неповнолітніх дітей реалізовувати права на виховання, навчання та лікування дітей за місцем реєстрації. Відповідач [PERSON] та його неповнолітні діти власного житла не мають, у зв'язку з чим батько не може забезпечити реєстрацію своїх неповнолітніх дітей за іншою адресою. Посилаючись на ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» відповідач [PERSON] просить суд відмовити позивачу в частині позбавлення неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] 25.09.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області завірену належним чином копію ЕО №3285 від 01.06.2018 року - для огляду в судовому засіданні (а.с.49). Ухвалою суду від 25.09.2018 року підготовче провадження по справі було продовжено на тридцять днів за клопотанням позивача для витребування додаткових доказів (а.с.51-52). 03.10.2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - [PERSON], в якому він позов не визнав в повному обсязі, мотивуючи тим, що на теперішній час відповідач сплатив позивачці аванс в рахунок майбутньої покупки будинку в сумі 3000 доларів США при домовленості продажу будинку за 4500 доларів США, при цьому відповідач згоден сплатити позивачці залишок суми в 1500 доларів США. Відповідач зі своїми неповнолітніми дітьми зареєстрований та проживає в спірному будинку зі згоди позивачки, іншого житла на праві власності або користування вони не мають, підстав для виселення відповідачів, передбачених ЖК України, позивач не зазначає. Позивач не надала доказів того, що відповідач або члени його сім'ї систематично руйнують будинок, використовують його не за призначенням чи систематично порушують правила проживання. Навпаки, на думку відповідача, сама позивач здійснює дії, направлені на неможливість користування будинком відповідача та його неповнолітніх дітей, відключивши будинок від електро- та газопостачання, коштиЮ отрмиані в якості авансу відповідачу позивач не повертає. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, заявив клопотання про необхідність викликати та допитати в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.56-59). 03.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів [PERSON], відповідно до якого він просить суд відкласти підготовче засідання за вказаною цивільною справою, у зв'язку з його знаходженням у відпустці (а.с.68). 04.10.2018 року на адресу суду з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшли копія висновку з розгляду скарги [PERSON] №2081 на виконання ухвали суду від 25.09.2018 року (а.с.71-78). 08.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивачки [PERSON] про необхідність витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області матеріалів кримінального провадження №12015160390000883 від 28.07.2015 року та клопотання про витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області інформації щодо викликів представників поліції на адресу [ADDRESS] за період з 01.05.2018 року по 29.05.2018 року та результати розглядів вказаних справ (а.с.82-83). 08.10.2018 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому позивач з відзивами на позовну заяву відповідачів та їх представника не погоджується в повному обсязі та вважає їх необґрунтованим. Зазначає, що відповідачі не є власниками або користувачами спірного житла, не є членами сім'ї власника. Також позивачка зазначила, що своїми діями по реалізації житла, що належало на праві власності [PERSON] та в якому проживали його неповнолітні діти до восени 2017 року відповідач [PERSON] усіляко намагається порушити законне право власності [PERSON] та намагається за рахунок інших осіб влаштувати своє життя (а.с.84-86). 08.10.2018 року на адресу суду позивачка [PERSON] надала клопотання про необхідність виклику та допиту в судовому засіданні свідка - дільничного офіцера поліції, старшого лейтенанту ДОП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області [PERSON] (а.с.87-88) 08.10.2018 року позивачка [PERSON] надала на адресу суду заяву про приєднання до матеріалів цивільної справи доказів про сплату нею заборгованості по сплаті комунальних послуг, яка утворилась під час проживання в її будинку за адресою: [ADDRESS] відповідача та його неповнолітніх дітей (а.с.89-97). Ухвалою суду від 08.10.2018 року клопотання позивачки про витребування доказів було задоволено, підготовче засідання по справі відкладено (а.с.98-99). 16.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області інформації щодо виклику представників поліції за період з 02.10.2017 року до 28.05.2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.104). Разом з вищевказаним клопотанням позивачка надала на адресу суду клопотання про необхідність витребування з адресно - довідкового бюро в Одеській області інформації щодо попереднього місця проживання та реєстрації неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.105). 16.10.2018 року від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому повивач вказує на неплатоспроможність відповідача [PERSON] та неможливість сплати ним залишків вартості будинку, про навмисне неповідомлення відповідачем [PERSON] опіки та піклування про зняття з реєстрації за попередньої адресою своїх неповнолітніх дітей, що є підставою для повернення свого колишнього житла. Позивач припинила електро- та газопостачання в будинок з метою недопущення зростання заборгованості за надані послуги, оскільки відповідач допустив заборгованість за комунальні послуги. Позивач зазначила, що необхідності допиту в судовому засіданні свідків [PERSON] [PERSON] немає, оскільки вказані особи не були присутні під час домовленості та передачі грошових коштів за будинок, а отже не мають ніякого відношення до вказаної цивільної справи. У зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд не приймати до уваги покази свідків та задовольнити її позовну заяву в повному обсязі (а.с.108-110). 18.10.2018 року на адресу суду надійшов лист з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відповідно до якого за інформацією ІІПС «АРМОР» викликів на адресу: [ADDRESS] за період з 01.05.2018 року по 29.05.2018 року не було (а.с.118). 19.10.2018 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали кримінального провадження №12015160390000883, які були витребувані за клопотанням позивачки [PERSON] ухвалою суду від 08.10.2018 року (а.с.119). 22.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів [PERSON] про необхідність витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області інформації щодо порушень щодо [PERSON] (колишнє прізвище позивачки [PERSON].) кримінальних проваджень (а.с.122). Ухвалою суду від 22.10.2018 року у задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] від 22.10.2018 року було відмовлено, оскільки вказане клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та в ньому відсутні відомості, щодо необхідності витребування вказаної інформації, також судом було задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області інформації щодо попереднього місця проживання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду справи по суті (а.с.123-125). 22.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів [PERSON] про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження відсутності заборгованості відповідача за електроенергію та витяг з ЄРДР щодо внесення відносно позивача [PERSON] відомостей за правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України (а.с.126). 25.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про необхідність виклику та допиту в судовому засіданні свідка [PERSON] (а.с.133). Протокольною ухвалою суду від 05.11.2018 року клопотання позивача [PERSON] щодо виклику в судове засідання свідка [PERSON] було задоволено (а.с.138). Ухвалою суду від 05.11.2018 року за клопотанням представника неповнолітніх дітей зі Служби у справах дітей Роздільнянського районної державної адміністрації було витребувано висновок щодо виселення неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зі спірного житла за адресою: [ADDRESS] - для необхідності долучення до матеріалів справи. (а.с.140-141). 30.11.2018 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.11.2018 за №2995/1/15/01-33, відповідно до якого Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити право користування житловим приміщенням та виселення з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.156-157). 26.12.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів [PERSON] про необхідність відкладення судового засідання на іншу дату, у зв'язку з його зайнятістю у іншому судовому засіданні та хворобою відповідача (а.с.190, 191). 24.01.2019 року на адресу суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про необхідність доручення до матеріалів справи додаткових доказів та заява про необхідність виклику та допиту в судовому засіданні свідка [PERSON] (а.с.207-222). Також позивач [PERSON] разом з вищевказаним клопотаннями надала на адресу суду клопотання про необхідність витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відеоматеріалів, які були зняті 17.01.2019 року слідчою групою, яка виїжджала за адресою: [ADDRESS]. (а.с.223). Додатково позивачка надала на адресу суду клопотання про доручення до матеріалів справи характеристики, яка була надана їй з місця її проживання (а.с.224-226). 29.01.2019 року позивач надала до суду клопотання про необхідність витребування з ПрАТ «ВФ Україна» деталізацію дзвінків, де буде вказано час та тривалість розмов з [PERSON] та [PERSON] та клопотання про необхідність долучення до матеріалів цивільної справи відеозапису (на DVD - диску), який було зроблено на телефон позивачки [PERSON] нею власноручно (а.с.227 -229). 18.02.2019 року на адресу суду надійшла інформація від Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області щодо кількості заяв та повідомлень громадянки [PERSON] за період з 01.06.2018 року по 26.11.2018 року, яка витребувана судом за її клопотанням (а.с.233-235). Ухвалою суду від 18.02.2019 року клопотання позивача [PERSON] про витребування з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відеоматеріалів, які були зняті 17.01.2019 року було задоволено, також з Кам'янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області було витребувано інформацію щодо місця проживання та реєстрації [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] на території Кам'янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в період до 02.10.2017 року (а.с.241-242). 27.02.2019 року на адресу суду надійшов лист Кам'янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 26.02.2019 року №60/02-11, відповідно до якого було повідомлено про те, що неповнолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали та були зареєстровані разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] з 20.12.2007 року по 02.10.2017 року, однак були зняті з реєстраційного обліку по повідомленню с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області (а.с.248). 06.03.2019 року з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 18.02.2019 року надійшла флеш - карта «Кінгстон» №ТЕ 0900001, на якій відповідно до супровідного листа міститься відеозапис огляду домоволодіння в [ADDRESS] який проводився 17.01.2019 року, але вказаний відеозапис оглянути не виявилось можливим з технічних причин, внаслідок чого позивач відмовилась від повторного витребування вказаного відеозапису. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву в повному обсязі та пояснила, що відповідач [PERSON] порушив умови викладені в розписці від 24.10.2017 року, а саме: не виплатив грошові кошти в розмірі 3500 тисяч доларів США в строк до 31.12.2017 року. Також позивачка зазначила, що дійсно добровільно зареєструвала відповідача [PERSON] та його неповнолітніх дітей у будинку за адресою: [ADDRESS] для того, щоб показати серйозність своїх намірів щодо продажу будинку. За час проживання відповідачів в будинку вони створили заборгованість за комунальними послугами, які вони не сплачували. Вказана заборгованість була сплачена позивачкою [PERSON], оскільки газова служба погрожувала звернутись до суду та стягнути заборгованість в судовому порядку. В подальшому позивачка звернулась до газової служби та написала заяву про вимкнення постачання газу у належний їй житловий будинок. Після приїзду представників газової служби до будинку відповідач [PERSON] попросив не вимикати газове опалення та стверджував, що сплатить заборгованість, однак просив трохи зачекати. Свої обіцянки [PERSON] вкотре не виконав, у зв'язку з чим [PERSON] вимушена була звернутись до інспектора Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з заявою. На даний час в будинку відсутні умови для проживання неповнолітніх дітей, за її заявою відключено газове опалення та подача електроенергії до будинку. Вказаний житловий будинок не придатний до проживання в ньому дітей. Відповідач [PERSON] неодноразово погрожував позивачці, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись спочатку до правоохоронних органів з заявою про вчинення відносно неї злочину, а потім до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON], діючий в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та зазначив, що дійсно 24.10.2017 року він домовився з позивачкою [PERSON] про продаж нею будинку за адресою: [ADDRESS] за 4500 тисяч доларів США. В той же день в якості авансу він сплатив позивачці 1000 доларів США, іншу частину, а саме 3500 тисяч доларів США він повинен був сплатити до 31.12.2017 року. [PERSON] пояснив, що був готовий виплатити [PERSON] залишок вартості будинку та прийшов до нотаріуса, однак [PERSON] відмінила зустріч. 10 січня 2018 року вони зустрілись та [PERSON] повідомила, що забула вдома документи на будинок. В цей же день 10.01.2018 [PERSON] віддав [PERSON] ще 2000 доларів США та вона написала розписку про отримання вказаних грошей. Залишок вартості будинку в сумі 1500 доларів США відповідач [PERSON] зобов'язався виплатити в лютому 2018 року. Відповідач зазначив, що раніше з дітьми проживав в с. Матишівка Роздільнянського району Одеської області у власному будинку. Вказаний будинок він виставив на продаж, однак не зміг би його продати, якщо б не зняв з реєстраційного обліку дітей, у зв'язку з чим [PERSON] надала йому дозвіл на реєстрацію його та дітей у її будинку. У лютому 2018 року [PERSON] домовився з [PERSON] відстрочити оплату повної вартості будинку до червня 2018 року, на що вона погодилась, однак через два тижні [PERSON] подзвонила та стала вимагати сплати залишку коштів, хоча б частину. В сільській раді [PERSON] повідомили про те, що він четверта особа, яка «попалася на вудочку» [PERSON] В березні місяці до [PERSON] приїжджали бандити та повідомили про те, що борг з будинок необхідно сплатити та встановили строк. У зв'язку з вказаними діями [PERSON] вимушений був звернутись до прокуратури з заявою. Пізніше до [PERSON] прийшов дільничний офіцер поліції [PERSON] та повідомив про те, що [PERSON] написала на нього заяву в прокуратуру. В подальшому [PERSON] відключила в будинку газ та світло. Також [PERSON] пішла до Служби у справах дітей в м. Роздільна та повідомила про те, що діти проживають в поганих умовах. На вимоги [PERSON] повернути кошти, сплачені ним за будинок, позивачка [PERSON] відмовилась, мотивуючи вказану вимогу тим, що [PERSON] проживав в будинку безкоштовно. Відповідач [PERSON] також в судовому засіданні повідомив про те, що він звернувся до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з заявою на [PERSON] щодо здійснення нею шахрайських дій та на підтвердження вказаного надав суду витяг з ЄРДР від 26.09.2018 року за №12018160390000961. Стверджує, що не чинив безладу в будинку а навпаки привів там все до ладу, оскільки ремонту в будинку не було, замінив котел, радіатор опалення. Заборгованість допустив за світло невелику в сумі 400 грн., але [PERSON] її сплатила і відімкнула будинок від електромережі. Представник третьої особи Служби у справах дітей - Самсій О.В. в судовому засідання пояснила, що заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] відносно позбавлення права користування житлом дітей та їх виселення до досгнення ними повноліття. Зазначила, що родину [PERSON] знає, на обліку вказана родина не перебуває. В травні 2018 року до них звернулась [PERSON] та повідомила про незадовільні умови проживання неповнолітніх дітей. На початку червня 2018 року за адресою: [ADDRESS] виїхала служба у справах дітей, для обстеження умов проживання неповнолітніх дітей. При огляді будинку було встановлено, що газового опалення в будинку немає, світло на той час було, в будинку чисто та охайно. Пізніше на підставі ухвали суду від 05.11.2018 року Служба у справах дітей підготувала висновок, на засіданні комісії також була присутня і позивачка [PERSON] Комісія вирішила, що оскільки діти мають офіційне місце реєстрації та не мають іншого місця проживання, вони мають право проживати за вказаною адресою за місцем реєстрації до досягнення ними повноліття. Також комісія зазначила, що родина [PERSON] характеризується добре, вказане підтвердила також голова сільської ради, яка була присутня на засіданні комісії. Суд, заслухавши вступне слово позивача, відповідача та представника відповідачів, пояснення представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.10.2010 року житловий будинок загальною площею 77 кв.м., за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності належить позивачу [PERSON]. (а.с.4) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 19.11.2013 року, актовий запис №2276, встановлено що 19.11.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.13) На підставі копії розписки від 24.10.2017 року, яка наявна в матеріалах справи, встановлено, що [PERSON] має намір придбати у [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за ціною 4500 доларів США, на підтвердження наміру сплачує [PERSON] аванс в сумі 1000 доларів США та зобов'язується сплатити залишок ціни будинку в розмірі 3500 доларів США в строк до 31.12.2017 року. В разі прострочення зобов'язання відповідач повинен виплатити позивачу неустойку 10% від суми 3500 доларів США. (а.с.15) За згодою позивача [PERSON], наданої нею до Марківської сільської ради, відповідач [PERSON] та його неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.43) зареєструвались за адресою: [ADDRESS], знявшись з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання в [INFO] 02.10.2017р. та вселились в будинок позивача. (а.с.248) Факт реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою голови Марківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 09.07.2018 року за №217/02-07. (а.с.16), довідкою від 27.07.2018 року за №154/02-15 (а.с.30), довідкою від 26.09.2018 року за №192/02-15 (а.с.53). У визначений розпискою від 24.10.2017 року строк - до 31.12.2017 року відповідач [PERSON] залишок договірної суми вартості будинку позивачу не сплатив, посилаючись на те, що позивач ухилилась від явки до нотаріуса. 10.01.2018р. відповідач [PERSON] сплатив позивачу [PERSON] в рахунок вартості будинку ще 2000 доларів США , що підтверджується розпискою. Залишок в сумі 1500 доларів США зобов'язався сплатити до 15.02.2018 року (а.с.62 об.). Але за браком на зазначену дату грошових коштів 1500 доларів позивачу відповідач не виплатив. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що за час проживання [PERSON] та його неповнолітніх дітей у її будинку вони не сплачували комунальні послуги, у зв'язку з чим вона вимушена сплатити вказану заборгованість самостійно. На підтвердження вказаного [PERSON] надала суду копії квитанцій про наявність заборгованості за газове опалення, виниклої з вини відповідача на уму 4708 грн. 21 коп. (а.с.17) та підтвердження сплати заборгованості за електроенергію в сумі 417 грн. 82 коп. (а.с.20) В подальшому [PERSON] звернулась до начальника Роздільнянського РЕМ з заявою від 01.06.2018 року, відповідно до якої просить тимчасово відключити подачу електроенергії у будинок за адресою: [ADDRESS]. (а.с.18) 01.06.2018 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з заявою, відповідно до якої просить прийняти заходи щодо [PERSON], який незаконно проживає у будинку, який належить [PERSON] та погрожує їй. (а.с.22) 01.06.2018 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Роздільнянської РДА з заявою, відповідно до якої повідомила про те, що за адресою: Одеська область Роздільнянський район с. Новокостянтинівка проживає родина [PERSON] в якій проживає дві неповнолітні дитини. Вказаний будинок на праві приватної власності належить [PERSON] Також вона повідомила про те, що зі слів сусідів у вказаному будинку постійно грає музика та кожний день у вказаному будинку вживають алкогольні напої. У будинку відсутні умови проживання для дітей, у зв'язку з чим вона просить приїхати та обстежити умови проживання дітей та прийняти рішення щодо необхідності забрати дітей з вказаної родини. (а.с.23) 07.06.2018 року комісією Служби у справах дітей Роздільнянської РДА було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS], для обстеження умов проживання неповнолітніх дітей в родині [PERSON]. На підставі акту обстеження умов проживання від 07.06.2018 року встановлено, що в будинку наявні 4 кімнати, прихожа, коридор, ванна кімната та літня кухня. Опалення в будинку газове та пічне. Для виховання та розвитку дітей створено всі необхідні умови для проживання. (а.с.63) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.11.2018 за №2995/1/15/01-33, встановлено, що Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити право користування житловим приміщенням та виселення з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] неповнолітніх [PERSON] та [PERSON].(а.с.156) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 02.10.2017 року їй зателефонувала [PERSON] та попросила бути присутньою під час оформлення розписки щодо передання грошових коштів. [PERSON] погодилась та запропонувала під'їхати до неї додому. Трохи пізніше до неї під'їхали [PERSON] та [PERSON] Сторони почали складати розписку, в якій значилась грошова суму в розмірі 1000 доларів США та автомобіль. Автомобіль був проблемним, у зв'язку з чим [PERSON] відмовилась від нього та вони почали складати нову розписку тільки на грошові кошти. Відповідно до вказаної розписки [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та повинен був до 31.12.2017 року передати ще 3500 доларів США за будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Однак по наявній у свідка інформації [PERSON] не виплати [PERSON] гроші, не виплачував заборгованість по сплати комунальних послуг, вів себе по хамські та стверджував, що поверне грошові кошти за будинок тільки через суд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є співмешканкою відповідача [PERSON] та була присутня під час написання розписки, щодо передання [PERSON] грошових коштів в розмірі 1000 доларів США. Залишену суму в розмірі 3500 доларів США [PERSON] зобов'язався сплатити до 31.12.2017 року. Перед Новим роком [PERSON] зателефонував [PERSON] та хотів домовитись щодо укладення угоди купівлі-продажу, однак [PERSON] повідомила, що перебуває в гостях. 10.01.2018 року вони зустріли [PERSON] в м. Роздільна біля магазину «АТБ» та вона повідомила про те, що будинок перебуває під арештом, однак вона вирішить це питання. [PERSON] віддав [PERSON] ще 2000 доларів США, про що вона склала розписку. На місці вони також домовились про те, що залишену суму заборгованості [PERSON] сплатить 15.02.2018 року, однак потім перенесли угоду на червень місяць. В кінці березня [PERSON] зателефонувала [PERSON] та повідомила про те, щоб він віддавав залишок грошей за будинок. Також позивачка [PERSON] почала погрожувати, прислала до [PERSON] бандитів, відключила газове опалення та світло в будинку. Факт накладення арешту на будинку за адресою: [ADDRESS] позивачка [PERSON] спростувала, надавши на адресу суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2017 року №104543715, відповідно до якого встановлено, що обтяження на майно було припинено 20.11.2017 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області віл 27.01.2016 року. (а.с.220) Судом було досліджено матеріали кримінального провадження №12015160390000883 від 28.07.2015 року, відповідно до якого встановлено, що у 2015 році [PERSON] зверталась до Роздільнянської районної прокуратури з заявою про те, що в її житловий будинок за адресою: [ADDRESS] незаконно проникла гр. [PERSON] Відповідно до протоколу допиту потерпілої [PERSON] по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що у червні 2010 року вона намагалась продати належний їй будинок за адресою: [ADDRESS]. Незабаром у серпні 2010 року знайшлись покупці [PERSON] та її чоловік [PERSON] Однак [PERSON] не виплатила всю суму за будинок, у зв'язку з чим [PERSON] попросила її покинути вказане житло. Вказане кримінальне провадження було закрито на підставі постанови слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 11.11.2015 року, у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення. В подальшому Роздільнянським районним судом Одеської області розглядались цивільні справи за позовом [PERSON] до [PERSON] ([PERSON].) щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів, стягнення збитків та моральної шкоди. Однак суд зазначає, що вищевказані відомості по кримінальному провадженню №12015160390000883 від 28.07.2015 року не мають відношення до вказаної цивільної справи. В судовому засіданні було допитано свідка - дільничного інспектора Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області [PERSON], який пояснив, що в травні 2018 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з двома заявами щодо незаконних дій [PERSON] та [PERSON], мотивуючи заяви тим, що вказані особи незаконно проживають в будинку за адресою: [ADDRESS]. Також позивачка зазначила, що [PERSON] мав намір купити вказаний будинок, виплатив їй аванс в розмірі 1000 доларів США, однак іншу частину грошей у зазначений строк не виплатив, відмовляється зніматись з реєстрації. Інспектором була проведена бесіда з [PERSON], який пояснив, що намагався зустрітись з [PERSON] неодноразово, домовлявся про зустріч у нотаріуса, для того щоб передати кошти та отримати документи на будинок, однак [PERSON] постійно відкладала зустріч, а потім почала вимагати гроші, однак у [PERSON] вже не було вказаної суми. [PERSON] декілька раз зверталась в поліцію з заявами щодо незаконного підключення [PERSON] до лінії електропередач, також з заявою щодо того, що [PERSON] не впускає її в будинок,однак коли приїхав наряд поліції, в будинку перебувала лише [PERSON] та зазначила, що тільки думала про те, що [PERSON] не впустить її в будинок, однак [PERSON] в будинку не було. По кожному виклику [PERSON] реєструвались матеріали ЖЕО. За інформацією Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області встановлено, що 01.06.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява [PERSON], щодо незаконного заселення у її будинок [PERSON] - співмешканки відповідача [PERSON], 01.06.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява [PERSON] щодо незаконного заселення у її будинок [PERSON], 30.08.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло звернення [PERSON] щодо погроз з боку голови Марківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, 10.09.2018 року на адресу Роздільнянського відділу поліції надійшла заява [PERSON] про те, що місцева мешканка [PERSON] незаконно підключилась до лінії електроенергії, 08.10.2018 року до відділу поліції надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що чоловік, який проживає в її будинку не впускає її в будинок, 16.10.2018 року до відділу поліції надійшла заява від гр. [PERSON] про те, що [PERSON] погрожує їй та висловлюється словами нецензурної лайки, 23.10.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява [PERSON] щодо шахрайській дії з боку [PERSON], який не виконує домовленості з приводу купівлі будинку за адресою: [ADDRESS], 26.11.2018 року надійшла заява від [PERSON] про те, що в м. Роздільна на залізничному вокзалі заявниця втратила свідоцтво на право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], два акти на земельні ділянки та технічний паспорт на будинок. (а.с.233-235) Відповідно до висновку №2081 за 2018 рік встановлено, що 01.06.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернулась [PERSON] з заявою про те, що гр. [PERSON] незаконно проникла в її будинок та проживає в ньому. Під час розгляду матеріалів було встановлено, що у 2017 році гр. [PERSON] продала в розстрочку до 31.12.2017 року свій будинок [PERSON] Починаючи з січня 2018 року гр. [PERSON] почав спільно проживати з гр. [PERSON] У зв'язку з тим, що між гр. [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт за невиплачену суму заборгованість, гр. [PERSON] вирішила, що гр. [PERSON] незаконно перебуває у будинку та повідомила про це в поліцію. Роздільнянським відділом поліції у вказаній заяві не було знайдено достатніх ознак складу злочину, у зв'язку з чим вказана заява була розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян». (а.с.72) У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивач [PERSON] як на підставу позову посилається на ч.1 ст. 406 ЦК України. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов'язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачкою було заявлено вимоги про виселення з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та його неповнолітніх дітей, оскільки відповідач [PERSON] не виконав передбачені домовленістю щодо купівлі вказаного будинку умови, руйнує її власність та створив заборгованість за комунальні послуги. Обставини щодо руйнування будинку відповідачем або членами його родини в судовому засідання свого підтвердження не знайшли. Відповідач заселився в будинок позивача, якій ремонту не мав, що не заперечувала і позивач. Відповідач за власний рахунок замінив в будинку радіатор, зробив деякі косметичні покращення, встановив котел опалення. Відповідач [PERSON] сплатив позивачу 3000 доларів США в рахунок авансу за придбання спірного будинку в майбутньому за обумовлену сторонами суму в 4500 доларів США. Вказані грошові кошти в розмірі 3000 доларів США залишаються до теперішнього часу в користуванні позивачки, яка вже не згодна продавати свій будинок відповідачу за 4500 доларів, вимагаючи сплати обумовленої в розписці неустойки та витрат, понесених позивачем на численні звернення до правоохоронних органів та пов'язані з подачею позовної заяви до суду, на що частково не згоден відповідач. Позивач відмовляється повернути відповідачу сплачений ним аванс за будинок в сумі 3000 доларів США, мотивуючи наявною заборгованості відповідача за комунальні послуги та понесені нею з вини відповідача вищезазначені витрати. Наявність комунальної заборгованості відповідач не заперечує, але не бажає її сплачувати, оскільки позивач не повертає йому аванс на значно більшу суму. Суд зазначає про наступне. Основним законом, який регулює охорону дитинства в нашій державі, є Закон України «Про охорону дитинства», норми якого кореспондуються з нормами Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991, в якій встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Також судом встановлено, що неповнолітній діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 02.10.2017 року. До вказаного часу вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 20.12.2007 року, що підтверджується довідкою сільського голови Кам'янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 26.02.2019 року №60/02-11. Будинок за вказаною адресою належав на праві власності відповідачу [PERSON], але був проданий ним по довіреності з метою придбання будинку [PERSON] Він та його неповнолітні діти біли зняті за його згодою з реєстраційного обліку за вказаною адресою та за згодою позивачки [PERSON] зареєстровані в її будинку. Статтею 19 Сімейного кодексу України передбачено обов'язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням та управління батьками майном дитини. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». Відповідно до висновку органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.11.2018 за №2995/1/15/01-33, встановлено, що Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити право користування житловим приміщенням та виселення з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.4ст.9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений в прав користування жилим приміщенням як з підстав та порядку, передбачених законом. Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Неврахування національними судами принципу пропорційності у справах про виселення особи з житла є підставою для висновку про порушення стосовно такої особи статті 8 Конвенції. Отже, врахування пропорційності, яке є принципом цивільного судочинства (пункт 6 частини третьої статті 2, стаття 11 ЦПК України) забезпечує розумний баланс між інтересами позивача і відповідачів. Відповідно до позовної заяви встановлено, що позивачка посилалась на висновок Верховного суду України, викладений в постанові від 15.05.2017 року, в якому вказано, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника майна відповідно до положень ч.2 ст. 406 ЦК України, однак суд зазначає, що у вказаній постанові ВС викладені інші обставини справи, а саме те, що відповідачка по справі разом з неповнолітнім сином вибула із спірного житлового будинку та має інше житло, у якому проживає. У вказаній цивільній справі неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з батьком [PERSON] та іншого житла не мають. Щодо посилання позивача на Постанову ВСУ від 30.06.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області зазначає, що сторонами по вказаній цивільній справі були повнолітні особи, відомостей щодо зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх дітей в постанові суду відсутні. Суд зазначає, що позивачем не доведено, що саме спірний житловий будинок є єдиним його житлом, який необхідний йому та членам його сім'ї для проживання, навпаки судом встановлено, що позивач [PERSON] має інше житло в м. Одесі, де проживає зі своєю сім'єю. Відповідачі перешкод у користуванні цим житлом позивачці не чинять. Також суд приймає до уваги те, що власником житлового будинку досі є [PERSON], відповідач [PERSON] виплатив позивачці [PERSON] 3000 доларів США за вказаний спірний будинок, які [PERSON] на даний час відмовляється повертати. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю заборгованості за комунальні послуги, які виникли з вини [PERSON] в сумі 4000 грн., однак суд зазначає, що наявність заборгованості не є достатньою підставою для виселення [PERSON] та його неповнолітніх дітей з житлового будинку оскільки кошти позивачка [PERSON] може стягнути в судовому порядку з [PERSON] або погасити наявну заборгованість за рахунок коштів відповідача в сумі 3000 доларів США, якими вона на теперішній час користується, враховуючи те, що відповідач вказану заборгованість визнає. Суд приймає до уваги висновок, викладений в Постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року (справа №727/11132/14-ц), відповідно до якого в разі порушення житлових прав неповнолітніх осіб, у даній справі участь служби у справах дітей є обов'язковою. Судом було з'ясовано думку представника служби у справах дітей Роздільнянської РДР, яка підтримала зміст висновку від 30.11.2018 року та зазначила, що вважає недоцільним позбавити право користування житловим приміщенням та виселення з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У зв'язку з вищевикладеним суд не має можливості зняти з реєстраційного обліку [PERSON], оскільки у нього на утримання є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з ним. Суд приймає до уваги правову позицію викладену в постанові ВС від 04.07.2018 року (справа № 686/11463/16-ц), відповідно до якої втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла, а також те, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. На підставі вищевикладеного суд зазначає, що вимоги позивача щодо позбавлення права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку суд враховує відсутності підстав для виселення відповідачів з житлового будинку, належного позивачу, оскільки позивач має інше житло, що спростовує його потребу у спірному житловому будинку. Крім того, в даному випадку обмежуються не тільки права позивача щодо неможливістю користування належним їй житловим будинком, а також право неповнолітніх дітей на житло, забезпечивши розумний баланс між інтересами позивача і відповідачів.

Outcome: dismissed