Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

18.06.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про скасування заборони на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є його сином котрий загинув 27.07.2014р. Після смерті сина залишився житловий будинок за адресою: Старобільський район, с. Піщане, вул. Кірова, 22. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом разом з дітьми загиблого сина. Коли позивач звернувся до Старобільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то нотаріус пояснила, що на спадкове майно-будинок в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є заборона відчуження, яка була накладена на підставі договору застави №2-440 від 31.03.1998р. державною нотаріальною конторою. Договір іпотеки було укладено в звязку з укладенням [PERSON] та «Луганським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» кредитного договору 20.03.1998р. № 0053/1998 на завершення будівництва житлового будинку. Але на цей час заборгованості за кредитним договором не має, про що свідчить довідка №2072 від 05.06.2015р. Всі документи, що стосуються оформлення іпотеки знаходяться в обласному державному нотаріальному архіві і залишились в м.Луганськ, а тому не має змоги їх витребувати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. У судове засідання представник відповідача КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, із задоволенням позову не заперечував. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та ограни місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позов, про що ними подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про скасування заборони на нерухоме майно законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі ст. ст. 391 ЦК України, ст. 16 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

Outcome: approved