overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з завою про визнання особи померлою. При цьому вона посилається не те, що з 21.02.1992 року по теперішній час не має будь-яких відомостей про [PERSON], якого було визнано безвісно відсутнім з 21.02.1992 року. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з великою завантаженістю, зазначено, що заперечень проти задоволення вимог заявника не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з [PERSON] [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1988р. Шлюб було зареєстровано Нікольським міським РАГСом Республіки Казахстан, актовий запис №261. Від шлюбу дітей не має. Свідоцтво про шлюб позивачем втрачено. Реєстрація шлюбу підтверджується лише штампом про реєстрацію шлюбу, який міститься на арк. 10 паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданого Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19.09.2002р. В 1993 році [PERSON] зверталась до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Рішенням Сатпаєвського міськнарсуду Жезказганської області Республіки Казахстан від 16.03.1993 р., справа №2-[PERSON], [INFO], уродженця с. Ютара Білогорка Новосергіївського району Оренбурзької області визнано безвісно відсутнім з 21 лютого 1992р. Рішення набрало чинності 26 березня 1993р. та є чинним до теперішнього часу. З 21 лютого 1992р. заявник не має про [PERSON] ніяких відомостей. За правилом п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Виходячи з вищенаведеного суд вважає за необхідне визнати померлим [PERSON] [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та коштів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року. З відповідачем по справі мають окремий бюджет, ведуть окремо своє господарство. Позивач має намір розірвати шлюб з відповідачем після досягнення дочкою [PERSON] річного віку. Діти перебувають на утриманні позивача, яка не працює, займається доглядом дітей, отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Позивачу не вистачає коштів на утримання дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює на будівельно-ремонтних роботах в місті Києві. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дітей, та 500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. 22.12.2014 року позивач [PERSON] подала до суду уточнюючу заяву, в якій зменшила вимоги, виклавши їх у новій редакції. Просить суд стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року, в розмірі 1500 гривень на трьох дітей з дня її звернення до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Справу просить розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ винесений 10.11.2014 року Карлівським районним судом, яким чтягнуто з неї на користь Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість у розмірі 2408,68 грн. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник не згодна з сумою нарахування, оскільки не отримувала належної температури для проживання в кімнатах, кухні та ванній кімнаті, в результаті чого отримала хворобу, яка призвела до оперативного втручання. В судовому засіданні заявник підтримує свої вимоги, з підстав зазначених в заяві і просить суд скасувати судовий наказ. Представник стягувача за судовим наказом, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, при цьому заяву [PERSON] залишити без задоволення. В матеріалах справи міститься письмове заперечення на заяву, в якому стягувач називає вимогу [PERSON] безпідставною, обґрунтовуючи це тим, що на особовому рахунку заявника існує заборгованість, взаємовідносини між сторонами врегульовані договором, договір є чинним. Стягувач зазначає, що заява [PERSON] не відповідає вимогам закону, носить експресивний характер. Заявник не надала доказів, в обґрунтування зазначених у заяві обставин. Заслухавши пояснення [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Згідно з положеннями ст. 100 ЦПК України, в порядку наказного провадження не можуть розглядатися заяви, з яких вбачається спір про право. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] не визнає розмір заборгованості нарахованої стягувачем. [PERSON] долучила до матеріалів справи медичну довідку, на підставі якої стверджує, що у зв'язку з низькими температурами в квартирі, отримала хворобу. Враховуючи суть наказного провадження, в порядку якого не передбачено вирішення ряду питань, які можуть бути вирішені в порядку позовного провадження (процесуальні питання забезпечення доказів, проведення експертиз та інші), за наявності спору про право між сторонами, суд вважає за доцільне скасувати судовий наказ. На підставі вищевикладеного, судовий наказ виданий Карлівським районним судом Полтавської області 10.11.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» грошових коштів в сумі 2408,68 грн. - підлягає скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання громадянки [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та суду пояснила, що її донька, [PERSON], з 1990 року перебуває на обліку в Краматорській психіатричній лікарні з діагнозом «органічний розлад особистості». У 2003 році доньці призначили другу групу інвалідності, а після повторного огляду медико-соціальною експертною комісією 07.02.2012 року їй було призначено другу групу інвалідності безстроково по причині інвалід з дитинства до 18 років. 3 2003 року донька систематично знаходиться на лікуванні в комунальній лікувально-профілактичній установі « Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» , але стан здоров'я не покращився. У разі визнання фізичної особи недієздатною суд, згідно із ст. 58, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Заявниця просить суд ухвалити рішення яким визнати недієздатною [PERSON] [INFO], уродженки м. Краматорська Донецької області, яка проживає в [ADDRESS] встановити опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], уродженку м. Краматорська Донецької області, яка проживає в [ADDRESS] призначивши в якості опікуна громадянку [PERSON], [INFO], уродженку м. Рубцовськ Алтайського краю, яка проживає у [ADDRESS] Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, паспортом, медичною карткою, довідкою МСЕК, направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню, акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Представник Краматорської міської ради в судовому засіданні пояснила, що проти задоволення заяви не заперечує. Прокурор також не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи вивчивши заяву, думку представника Краматорської міської Ради, прокурора, заявника, суд задовольняє заяву враховуючи наступне. Згідно 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є відповідний висновок Донецького обласного центру судових експертиз - Слов'янського відділення про те, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною та встановити над нею опіку. В матеріалах справи також є подання органу опіки та піклування про необхідність призначення опікуном [PERSON], [INFO]. Таким чином на підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про визнання громадянки [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки - підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини у сумі 1218 грн. до досягнення дитиною трьох років та на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1032 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 05.01.2015 року провадження по справі в частині стягнення аліментів на утримання дружини у сумі 1218 грн. до досягнення дитиною трьох років було закрито. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив і остаточно просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 25.02.2011р.. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому записі про народження вказаний відповідач. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн., починаючи з 19.11.2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.09.2006 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 98, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з 15 вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Сторони дітей не мають, однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, однак, просила не стягувати з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 09.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 98 /а.с. 7/. Сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

19.11.2014 року до Московського районного суду м. Харкова із Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла вище вказана цивільна справа для розгляду за територіальністю. 02.09.2011року. між Банком та [PERSON] укладений Кредитний договір № BL_КГ100069953, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.09.2014 року. Відповідач в односторонньому порядку належним чином не виконує зобов'язання, до цього часу гроші Банку не повернуті, тому, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 701,20 грн., та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 02.09.2011року. між Банком та [PERSON] укладений Кредитний договір № BL_КГ100069953, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.09.2014 року. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобов'язання винна особа повинна сплатити штрафні санкції, що передбачено угодами та законодавством, зокрема ст. 611-612 ЦК України. Як встановлено судом, відповідач кредит не повертає, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, заборгованість за договором, з урахуванням штрафних санкцій становить 13701,20 грн. Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

19.11.2014 року до Московського районного суду м. Харкова із Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла вище вказана цивільна справа для розгляду за територіальністю. 02.09.2011року. між Банком та [PERSON] укладений Кредитний договір № BL_КГ100069953, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.09.2014 року. Відповідач в односторонньому порядку належним чином не виконує зобов'язання, до цього часу гроші Банку не повернуті, тому, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 701,20 грн., та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 02.09.2011року. між Банком та [PERSON] укладений Кредитний договір № BL_КГ100069953, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.09.2014 року. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобов'язання винна особа повинна сплатити штрафні санкції, що передбачено угодами та законодавством, зокрема ст. 611-612 ЦК України. Як встановлено судом, відповідач кредит не повертає, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, заборгованість за договором, з урахуванням штрафних санкцій становить 13701,20 грн. Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

19.11.2014 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка вказала, що з відповідачем проживає в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину - [PERSON], [INFO] Їх шлюб з відповідачем розпався, з серпня 2014 року вони проживають окремо, а дитина знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому дитина і вона потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно коштів на її утримання та утримання дитини не надає, хоча є працездатним, працює, отримує заробітну плату та може сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання. На підставі викладеного, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та на своє утримання по 1/3 частині його щомісячного заробітку (доходу). Аліменти просила стягувати до досягнення дитиною повноліття в розмірі не меншому, ніж мінімально-визначений законодавством, а допомогу на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Дослідивши та з'ясувавши на умовах змагальності всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, та ті письмові докази, що були подані ними до суду, суд приходить до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню. Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та способи такого утримання. Наведеними нормами передбачено, що утримання неповнолітніх дітей є обов'язком, а не правом батьків. З досліджених в судовому засіданні документів слідує, що дитина сторін проживає з матір'ю, а тому потребує матеріальної допомоги. Статтею 84 СК України передбачено право дружини на утримання від чоловіка, разом з тим, даною нормою не закріплено саме обов'язку чоловіка утримувати дружину, а частиною четвертою її визначено, що таке утримання дружина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, заявлений позивачкою розмір аліментів по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дитина та на своє утримання є завищеним, тому суд задовольняє позов частково присуджуючи аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу понесених позивачкою (а.с.10). На підставі викладеного,

Outcome: partial