Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

18.11.2013 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Універсальна біржа «Південь», в якому просили суд ухвалити рішення про визнання дійсною угоди купівлі-продажу нерухомого майна - [ADDRESS], укладеної між [PERSON], [PERSON], та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], [PERSON], зареєстрованої 18.12.2002 р. на УБ «Південь». В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 18.12.2002 р. вони придбали у відповідачів вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено Універсальною біржею «Південь» та зареєстровано за №3799. Позивачам стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. До судового позивачі не з'явились, надали до суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надсилали. Представник третьої особи - УБ «Південь» до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримали позовні вимоги Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.12.2002 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], діючи від імені [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] купили в рівних долях належну продавцям на праві власності [ADDRESS]. Договір зареєстровано Універсальною біржею «Південь» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №3799. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.12.2002 р. в реєстрову книгу 95 за реєстр. №17104. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачами права власності на спірне домоволодіння в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, позивачами, як покупцями були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема вони: оплатили продавцю вартість квартири, прийняли її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєстрували біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved