Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

17 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, який був уточнений 13 квітня 2018 року. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог просила встановити факт проживання однією сім'ю з [PERSON] з 2004 року по день її смерті 15 липня 2016 року та визнати за нею, як за спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , право власності на будинок 22, по вулиці Громадянській в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області. В обґрунтування позову зазначила, що 15 липня 2016 року померла [PERSON], після смерті якої вона звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки судом не встановлено факт проживання однією сімєю померлої з позивачем та відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на спадкове майно: будинок 22, по вулиці Громадянській в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області за спадкодавцем. З 24.11.2004 року позивач з своєю донькою та сином була зареєстрована разом з спадкодавцем та фактично проживала з нею однією сімєю понад пять років. Факт проживання підтверджується наданою 11.04.2017 року інформацією Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківської області, будинковою книгою, квитанціями про сплату комунальних платежів, довідкою Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Мерефа Центр первинно-санітарної допомоги м. Мерефа Харківського району від 11 квітня 2017 року, Актом обстеження житлово-побутових умов від 02 березня 2017 року. Стан здоровя [PERSON] вимагав постійної різноманітної допомоги, таким чином склався спільний бюджет, зявився спільний побут та спільні обовязки. Біологічних дітей та інших близьких родичів у [PERSON] не було. Право власності за спадкодавцем підтверджується відповіддю КП «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» № 94 від 10.03.2017 р. в якій зазначено, що спірний будинок зареєстровано за [PERSON], інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. В звязку з викладеним вона повинна була звернутись до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2017 року відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14 квітня 2017 року заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребовано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомості щодо звернення спадкоємців [PERSON], яка померла 15 липня 2016 року, що проживала день смерті за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Громадянська, 22, до нотаріуса із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після її смерті, відомості щодо видачі свідоцтв про право на спадщину, відповідно до спадкової справи№169/2017, заведеної 24 лютого 2017 року, р.№ 60296027 . \~ \~ \~ \~18 травня 2017 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до Мерефянської міської ради Харківського району, Харківської області, треті особи: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування передана в провадження судді Назаренко О.В. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутністю. Представник Мерефянської міської ради Харківського району, Харківської області міської ради надав до суду заяву, я якій не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача і просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Треті особа: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду. Треті особа: [PERSON] надав суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Статтями 12, 11, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. \~ \~ \~ \~Згідно з частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Так, [PERSON] з 24.11.2004 року зареєстрована в будинок 22, по вулиці Громадянскій в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області, що підтверджується наданою інформацією Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківської області. \~ \~ \~ \~15 липня 2016 року у віці 78 років, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №550363 виданого Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області 20 липня 2016 року. Відповідно довідки Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Мерефа Центр первинно-санітарної допомоги м. Мерефа Харківського району від 11 квітня 2017 року, [PERSON] хворіла на деформуючий остеоартроз великих суглобів нижніх кінцівок та мала перелом шийки правого стегна. Догляд за нею здійснювала [PERSON]. За життя [PERSON] належав будинок 22 по вул. Громадянській, в м. Мерефа, Харківського району, Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р/№1-963, 22.04.2008, Першої державної нотаріальної контори Харківського району та свідоцтва про право власності Р/№1-963, 22.04.2008, Першої державної нотаріальної контори Харківського району, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відповіддю КП «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» № 94 від 10.03.2017 р. Спадкодавець [PERSON], на час смерті була зареєстрована в будинок 22, по вулиці Громадянскій в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області за місцем знаходження спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Після смерті [PERSON], Державним нотаріусом, Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] була заведена спадкова справа № 60296027, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46889245 від 24.02.2017 року. Інші спадкоємці в цій спадковій справі до нотаріуса не звертались. Заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1217,\~1220,\~1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. За правилами\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 1222 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно вимог\~ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При цьому положеннями частини 3\~статті 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого\~статтею 1220 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 21\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкоємцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. При цьому, головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також бути й особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Згідно з правилами\~ст. 1220 ЦК України\~\~часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 29 Цивільного кодексу України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Факт спільного проживання понад пять років та ведення спільного господарства позивача та спадкодавця підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 02 березня 2017 року, письмовими поясненнями третьої особи - [PERSON], одним місцем реєстрації з спадкодавцем. Ключі від спірного будинку знаходяться у позивача, оплату комунальних платежів здійснювала також вона. Тобто, [PERSON] разом із [PERSON] були фактично однією сім'єю, проживали разом на спільній житловій площі, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. І саме постійне проживання спадкодавця із спадкоємцем - позивачем по справі - на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. [PERSON] відмову від прийняття спадщини не заявляла, а отже, прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і, відповідно, має право на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved