overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

18.01.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2008 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Деркач». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Наполягав на розірванні шлюбу та не вбачав підстав в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2008 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали,шлюб підлягає до розірвання. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

18.01.2017року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є двоє спільних неповнолітніх дітей: син [PERSON] [INFO] і дочка [PERSON] [INFO]. Діти перебувають на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від матеріального забезпечення своїх дітей, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався, заперечень проти задоволення позову на адресу суду не направив. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO]. Діти перебувають на утриманні матері-позивачки по справі (а.с.4-6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, та на відсутність заперечень від відповідача з приводу заявлених позовних вимог, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

\~\~\~ 18.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.07.2011 року в Андріївській с/раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №14. \~\~\~ Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 05.08.2012р.н. \~\~\~ Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. \~\~\~ Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. \~\~\~ Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за його відсутності. \~\~\~ Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~ Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~ Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2011 року (а.с.3). \~\~\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 05.08.2012р.н.\~\~ /а.с.4/ \~\~\~ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. \~\~\~ Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~\~\~ Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~\~\~ За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~ На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

18.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 03.10.2009 року вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося за причиною непорозуміння та різних поглядів на життя.\~ Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені з 20.05.2015. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище «Зінченко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2009 року, який оформили у відділі реєстрації актів цивільного ситану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 125945, актовий запис № 159. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 193679, зареєстрованого виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надав, у звязку з чим подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На теперішній час спору про поділ майна не мають. Донька залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

18.01.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття [PERSON] 14.12.2030 року. Зазначила, що відповідач є батьком її дочки, на даний час відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 180271 (а.с.5). З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Із наданої відповідачем заяви вбачається, що він працює дільничим офіцером поліції [PERSON] Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 18.01.2017 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

18.01.2017 року, а уточнивши вимоги 30.05.2017 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 02.07.2011 року та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття.(а.с.1-2,23) Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з жовтня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.17) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

18.01.2017 року було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позов було задоволено. У судовому засіданні зясовувалося питання у відповідача [PERSON], яке прізвище вона бажає мати після розірвання шлюбу? Відповідач заявила, що бажає мати прізвище Реутова. Вимога відповідача була задоволена. 30 січня 2017 року до канцелярії суду надійшла заява від [PERSON] про винесення додаткового рішення у якому вона просить повернути їй прізвище [PERSON], бо вона передумала. Розгляд заяви було призначено на 13.02.2017 року, відповідно до вимог ст. 220 ч.3 ЦПК України. Суд, розглянувши заяву [PERSON], виходить з наступного: Згідно до вимог ст. 220 ч.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 367\~цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином встановлено, що законодавець чітко визначився у яких випадках суд може винести додаткове рішення, підстави вказані у заяві [PERSON] законом не передбачені. Таким чином, аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

18.01.2017 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з 23.10.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В теперішній час вона та чоловік мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони з 23.10.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО № 197387, свідоцтво про народження серії І-НО № 338956 (а.с.3-4). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/4 частки його заробітку кожного місяця до досягнення дитиною повноліття, щомісяця, починаючи з 18.01.2017 року. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640,00 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

18.01.2017 року до суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 81. Одруження виявилось невдалим, сімейні відносини не склались, відповідач з 2010 року відбуває покарання у виправному закладі, а тому позивач дійшла висновку, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Спільних дітей у сторін не має. Строк для примирення позивач просить не давати, оскільки це не змінить її стосунків з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі про що свідчить його заява, надіслана з Арбузинської виправної колонії №83. Суд, дослідивши докази, беручи до уваги заяви сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відповідач відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії №83, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з викладеним суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально. Відповідно до ст.. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

18.01.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.12.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість станом на 13.12.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 14615,64 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 16.12.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 13.12.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 480,53 грн.; по відсоткам за користування кредитом 9962,94 грн.; по комісії 3000,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 672,17 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 14615,64 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved