Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

18 березня 2019 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом. В прохальній частині позову позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER]) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2018 року по 31 грудня 2018 року за станом на 31.03.2019 року в розмірі 15052,08грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2005 року по 14.06.2011 року. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2011 року були стягнені аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 600 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Згідно довідки Самарського ВДВС м. Днфпра ГТУЮ в Дніпропетровській області заборгованість зі сплати аліментів за період з березня 2017 року по листопад 2018 року складає 15052,08грн. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за період з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року за станом на 31.03.2019 року складає 18036,00 грн. (а.с. 1,2) Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 11.04.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с. 16). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 05.07.2019 року по справі було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 35а). В судовому представник позивача позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через розміщення оголошення про виклик на сайті «Судова влада» (а.с. 24), також в матеріалах справи міститься конверт, який направлявся на адресу відповідача з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 42). Також на адресу суду від відповідача неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 29, 34), неодноразові клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом розцінюється як спосіб затягування судового процесу, відзив відповідачем не подано. Суд, враховуючи думку представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу без їх участі (а.с. 27) Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого 16 січня 2007 Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб між [PERSON] [PERSON] , зареєстрований 05 листопада 2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №935 - розірвано (а.с. 5). Рішенням Самарського районного суду м. дніпропетровська від 20 червня 2011 року, позовні вимоги [PERSON] - задоволено частково. Стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого зап адресою: [ADDRESS] . на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття на користь матері [PERSON] у розмірі 600 (шістсот) гривень починаючи стягнення з 08.06.2011 року (а.с. 6). З наданого державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сапаровою А.С. інформації по виконавчому провадженню №2-1383/2011, вбачається що сума заборгованості по виконавчому листу на листопад 2018 року складає 15052,08грн. (а.с. 7). Зазначений розрахунок боржником у встановленому законом порядку оскаржено не було, тому підстав вважати його невірним у суду немає. Так, стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов`язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно із ч.1ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов`язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Проте таких обставин відповідачем суду надано не було та судом в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постанова Верховного Суду від 25.04.2018 р. справа №572/1762/15-ц (реєстраційний 75296544) містить висновки про відступлення від висновків, які викладені в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. та в наступних постановах того ж суду, щодо застосування ст.196 СК України. Так, за правовим висновком Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст.196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+(AnХ1%ХQn), де: Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З матеріалів справи, зокрема розрахунку державного виконавця вбачається, що за період з березня 2017 року по листопад 2018 року включно відповідач [PERSON] допустив несплату аліментів на загальну суму 15052,08 гривень. Отже, виходячи з цих обставин справи, наведених вимог закону, суд перевіривши наведений позивачем у позові розрахунок пені, встановивши його правильність, приходить до висновку, що розмір пені за період з 01.01.2018 року по 30.11.2018 року за станом на 31.03.2019 року включно становить 18036,00 гривень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені ща прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року за станом на 31.03.2019 року в розмірі 15052,08грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved