Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

17 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 02 грудня 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.02.2015 року був розірваний. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 33 % від заробітку останнього. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити. надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньок [PERSON] та [PERSON]. Разом з цим суду пояснив, що дійсно перебував у шлюбі з позивачкою, від якого мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За рішенням суду, по ініціативі саме позивачки 20.01.2015 року шлюб між ними був розірваний. Також зазначив, що за час спільного проживання він успадкував після свого батька квартиру у м. Чернівці. За наполяганням позивачки вони продали вказану квартиру, автомобіль, гараж та купили у м. Хмельницьку квартиру. У 2013 році позивачка покинула його та стала проживати з іншим. Аби забезпечити дітей він віддав позивачці їх спільний бізнес, на розвиток якого він особисто брав кредит, який віддає до теперішнього часу. Крім того, під час розриву стосунків з позивачкою в рахунок майбутніх платежів за аліментами на дітей до їх повноліття він продав придбану квартиру у м. Хмельницькому та передав позивачці 240 000 гривень (еквівалент 10 000 доларів США). Також зазначив, що на даний час він одружений, є безробітним, доглядає за бабусею, яка потребує стороннього догляду. За таких обставин з урахуванням наявних у нього фінансових можливостей він може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей по 450 гривень на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що з 02 грудня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2015 року, яке набуло чинності 02 лютого 2015 року, був розірваний. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2013 року не проживають разом, що встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2015 року. На даний час діти проживають разом з позивачкою, що було визнано та не оспорювалося відповідачем у справі. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено, на даний час відповідач не працює, що підтверджено наданою копією трудової книжки останнього. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач працездатний, позов визнав частково та зазначив, що з урахуванням його матеріального становища він може сплачувати позивачці аліменти на утримання дітей по 450 гривень на кожну дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 450 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття кожною дитиною відповідно. Стосовно посилань відповідача на те, що він продав належну йому квартиру у м. Хмельницькому та в рахунок оплати майбутніх платежів по аліментам сплатив позивачці 240 000 гривень суд зазначає наступне. Згідно положень ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 ст.190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її. Відповідачем до суду не надано відповідних доказів того, що між ним та позивачкою, відповідно до приписів діючого законодавства, був укладений договір за яким вони домовилися про сплату аліментів на спільних дітей. Також суджу не представлено і договору про припинення права позивачки на аліменти у зв'язку з передачу права власності на нерухоме майно. За таких обставин, представлений відповідачем договір купівлі-продажу квартири від 14.07.2015 року та посилання на те, що від отриманої суми він в якості сплати аліментів на утримання дітей передав позивачці 240 000 гривень, судом не приймається до уваги, оскільки доказів того, що між сторонами був укладений у відповідній формі договір про сплату аліментів на дітей, в якому було визначена сума аліментів та строки їх виплати відповідачем не представлено. До того ж суд зазначає, з вказаного договору купівлі-продажу встановлено, що вказана квартира належала сторонам на праві спільної сумісної власності, та її продаж вчинено за 88 931,00 гривень. При цьому як зазначала позивач половину від суми продажу цієї квартири вона отримала як її співвласник. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial