Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

17 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином учбового закладу чи до досягнення ним двадцятитрирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 07 жовтня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] , який на даний час навчається у Державному вищому навчальному закладі «Дніпропетровського коледжу транспортної інфраструктури» на денній формі навчання. За умовами денної форми навчання, син не має змоги самостійно вживати заходів для працевлаштування та отримання доходу. [PERSON] , на даний час знаходиться на утриманні матері, але цієї допомоги йому не достатньо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін. Заочним рішенням від 23 листопада 2018 року, стягнуто аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) 00 грн. щомісяця з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] , до закінчення сином навчання, тобто до [INFO] 2019 року включно починаючи з 17 серпня 2018 року. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн. Ухвалою суду від 23 травня 2019 року, скасоване заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року по справі № 183/4968/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 500,00 грн. щомісяця, на утримання сина [PERSON] , виходячи з наступного. Від шлюбу, сторони мають двох дітей, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON] . За судовим наказом виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 року, з відповідача також стягуються аліменти и на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з 17.08.2018 року і до закінчення сином навчання. Однак, відповідач на сьогоднішній день безробітній, проте з нього офіційно стягується більше 50 % встановленого діючим законодавством розміру мінімальної заробітної плати, що порушує його інтереси та тягне за собою відповідні обтяжуючі наслідки. Також, у своєму відзиві відповідач зазначає, що син [PERSON] працював і працює на придбаній за кошти батька вантажній машині та займається вантажними перевезеннями, отримує постійний дохід від своєї діяльності та проживає разом з батьком в його домоволодінні, а тому не потребує додаткової матеріальної допомоги у визначеному позивачем розмірі. Крім того, відповідач має на утриманні непрацездатних батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також потребують матеріальної допомоги від відповідача. Позивач в свою чергу надала до суду відповідь на відзив, в якому просила суд задовольнити позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що відповідач, працездатний, має професію, задовільний стан здоров`я, проте не працює, тобто офіційно не працевлаштований, разом із цим допомоги по тимчасовій непрацездатності та безробіттю не отримує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , останній народився [INFO] , його батьками значаться сторони по справі (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час навчається у Державному вищому навчальному закладі «Дніпропетровського коледжу транспортної інфраструктури» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою (а.с. 8). У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син навчаються і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, і в такому випадку, відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення має той із батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги подані сторонами докази щодо матеріального становища позивача та відповідача. Доказів того, що відповідач має статус безробітного суду не надано, останній є працездатним, однак на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина, на яку сплачує аліменти за рішенням суду. Позивачем не подано беззаперечних доказів того, що їх повнолітній син потребує матеріальної допомоги на навчання саме у визначеному нею розміру, а тому виходячи з засад, визначених Сімейним Кодексом щодо спільного обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 500 грн., щомісячно, з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial