Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

19 грудня 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитом у сумі 1 908 грн 35 коп., заборгованості за процентами в сумі 1 471 грн 56 коп., пені за прострочення сплати кредиту та процентів у сумі 1 929 грн 44 коп., а всього 5 309 грн 35 коп., та судового збору в розмірі 1 921 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою судді від 22 січня 2020 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.02.2020. 10.02.2020 розгляд справи відкладено на 25.02.2020, у зв`язку з неявкою сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, яка повідомлялася судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку №8282953499 від 27.08.2015, з додатковою угодою № 1 від 02.10.2015 (далі - Договір). Постановою Кабінету Міністрів України №567 від 05.06.2019 змінено тип Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з Публічного на Приватне та перейменовано в Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України». Як убачається з пункту 2.4 Договору, [PERSON] відкрито кредитну лінію у межах якої надано кредит з лімітом не більше 2 000 грн для проведення операцій із застосуванням картки. Відповідно до пункту 2.6 Договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.09.2018. Згідно з пунктом 2.10 Договору за користування кредитом [PERSON] зобов`язана сплачувати щомісячно проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 34,00% річних. Відповідно до пунктів 7.2.13, 7.2.14, 7.2.15, 7.2.17 Договору [PERSON] зобов`язана: сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв`язку з використання картки; щоразу у день припинення дії кредитної лінії за Договором погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом; сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем у якому вони були нараховані; у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом. Відповідачем було порушено умови пунктів 7.2.13 та 7.2.15 Договору щодо сплати банку кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до п. 7.3.3 Договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов договору. 04.10.2018 на адресу реєстрації [PERSON] направлено претензію за №076-018/1646 з пропозицією погасити заборгованість за кредитною лінією. 08.11.2018 та 18.06.2019 на адресу реєстрації відповідача направлено лист за №076-018/1862 та №076-018/1234 з повідомленням про обов`язок погашення заборгованості за кредитною лінією, проте заборгованість залишилась не сплаченою. Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки . Пунктом 8.1.1. Договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом [PERSON] сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку У країни, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов`язання по сплаті кредиту та процентів не виконала, у зв`язку з чим, виникла заборгованість, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 1 908 грн 35 коп., прострочена заборгованість за процентами за період з 02.10.2015 по 21.11.2019 - 1 471 грн 56 коп., пеня за прострочення сплати суми кредиту та процентів - 1 929 грн 44 коп., що підтверджується розрахунком. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved