Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, позивача було зобов'язано сплачувати аліменти на користь колишньої дружини - відповідача по справі, у розмірі ? частини всіх своїх доходів щомісячно. До та після прийняття рішення по справі позивач щомісячно сплачував аліменти у розмірі 300 грн. З квітня 2008 року позивач проживає однією сім'єю з [PERSON], що має неповнолітню доньку [PERSON], 2003 року народження, яку в майбутньому позивач має намір удочерити, та крім того, з [PERSON] позивач має спільну дитину - [PERSON], 2011 року народження. З 2005 року позивач не працевлаштований і не має постійного та стабільного заробітку. В січні 2015 року з виклику ВДВС позивачу стало відомо, що розмір аліментів який він має платити з 2011 року становить 875 грн., виходячи з середньої заробітної плати по місту. Позивач посилається на ті обставини, що не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі з урахуванням всіх обставин та просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, визначений рішенням суду та встановити аліменти, що підлягають стягненню у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно, звільнити від сплати заборгованості за аліментами в повному обсязі за період з 01.01.2012 року по день винесення судом рішення по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивач не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей крім спільної з відповідачем доньки, фактично проживає в дачному будиночку, не є інвалідом. Він не бажає працювати по спеціальності за тих умов, що йому пропонуються. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що їм відомо, що позивач займається ремонтом автомобілів та має стабільний дохід. Вихованням доньки він не займається, аліменти сплачує не в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], на утримання якої відповідно до рішення суду позивач сплачує аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями сторін та листом начальника Самарського ВДВС (а.с.5). Також [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], мати якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01.02.2015 року [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 18663,49 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка свідок [PERSON] пояснила, що позивач має дохід близько 1400 грн. на місяць, офіційно він не може працювати оскільки умови праці на залізниці його не влаштовують, жодної підприємницької діяльності він не веде. Умови проживання в сім'ї жахливі, необхідно враховувати народження другої доньки та матеріальний стан сім'ї. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сином. Їй відомо, що син з часу розірвання шлюбу постійно сплачував аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно. Вони іноді допомагають дитині, давали гроші на Новий Рік, оскільки їм не дуже дають з нею спілкуватися, то іноді переводять поштовими платежами. Позивач цікавиться життям доньки, дає їй гроші, він кожен день з 8 до 17 годин працює. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її донькою, знайома з позивачем, стосунки нормальні. Її онуці 12 років, вона перебувала у лікарні, після чого вони звернулися до позивача із проханням про матеріальну допомогу, однак він відповів, що тепер допомагати не буде, оскільки в нього народилась друга дитина. Дитина сама не бажає йти до батька, з її слів коли вона в нього була, він поїхав, а її залишив. Вона сама має 5 онуків та не може допомагати лише одній. Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, т.я. він не має постійного доходу, оскільки як пояснила сама представник, позивач є фізично здоровим, але не бажає працевлаштовуватися за спеціальністю, оскільки його не влаштовують умови праці, з тих же причин він не звертався до центру зайнятості з метою працевлаштування. Знаходження на утриманні у позивача ще двох малолітніх дітей, на думку суду, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки визначена судом сума аліментів у розмірі ? частки усіх його доходів щомісячно не є надмірною та саме такий розмір аліментів може забезпечити належні умови утримання неповнолітньої дитини. Так суд критично ставиться до посилань заявника на підстави не сплати аліментів у розмірі визначеному законодавством у зв'язку з відсутністю працевлаштованості та підстави звільнення від заборгованості по аліментам у зв'язку з народженням другої доньки, оскільки вони носять суб'єктивний характер та скоріше свідчать не про обставини, що мають істотне значення, а про спробу позивача ухилитися від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини. Таким чином, суд не знаходить законних підстав для зменшення призначеного судом розміру аліментів та звільнення позивача від сплати заборгованості по їх сплаті, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір, який не було сплачено при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved