Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

18 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобовязань визначених кредитним договором № CNBWGK00320128 від 13 жовтня 2006 року, оскільки він не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13329,79 доларів США, що за курсом 25,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 травня 2016 року складає 336577 грн. 20 коп.(триста тридцять шість тисяч пятсот сімдесят сім гривень 20 копійок). Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві (а.с.2) просив у разі неявки представника позивача в судове засідання, проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що разом з ним відповідальність по кредитному договору повинна нести його колишня дружина [PERSON], яка надала згоду на отримання кредиту. Також відповідач в судовому засіданні погодився із сумою, яку він отримав в якості кредитних коштів та розміром заборгованості, пояснив, що питання про поділ майна подружжя між ним і колишньою дружиною не виникало і не вирішувалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 13 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CNBWGK00320128 (а.с.8-10) відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 23010.00 (двадцять три тисячі десять) доларів США. Кредитні кошти надано строком до 12 жовтня 2026 року (пункт 1.1. договору). Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до умов укладеного кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.3-6) та відповідачем не оспорюється. Так, згідно вказаного розрахунку розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 20 травня 2016 року складає 13329,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2016 року (а.с.7) становить 336577 грн. 20 коп. (триста тридцять шість тисяч пятсот сімдесят сім гривень 20 копійок). З яких: заборгованість за кредитом 11046,55 доларів США (гривневий еквівалент 278925 грн. 39 коп. (двісті сімдесят вісім тисяч девятсот двадцять пять гривень 39 копійок); заборгованість за відсотками - 1737,24 доларів США (гривневий еквівалент 43865 грн. 31 коп. (сорок три тисячі вісімсот шістдесят пять гривень 31 копійка); заборгованість по комісії 546,00 доларів США (гривневий еквівалент 13786 грн. 50 коп. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 50 копійок). Згідно витягу із статуту (а.с.16) позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк». А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.13) та банківською ліцензією (а.с.15) підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В свою чергу, частина друга статті 1050 ЦК надає право позивачу достроково вимагати повернення коштів в разі прострочення повренення чергової частни кредиту, що має місце в даних кокнретних правовідносинах. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в порушення вимог Закону, відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 10, 60 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. При цьому, відповідач в судовому засіданні не заперечував обставин про отримання ним кредитних коштів та визнав розмір заборгованості. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що відповідальність за вказаним кредитним договором в правовідносинах, що виникли між сторонами також повинна нести його колишня дружина [PERSON], оскільки вона не є стороною кредитного зобовязання і спору про поділ майна подружжя на момент розгляду справи не має, який у випадку його виникнення може бути вирішений у встановленому законом порядку з врахуванням боргів подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням положень статті 11 ЦПК і вимог заявлених позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № ВOТM7B17МY від 07 липня 2016 року (а.с.17) позивачем було сплачено 5048 грн. 66 коп. (пять тисяч сорок вісім гривень 66 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved