Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

18 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» або позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24 вересня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, посилається на те, що цим договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, пені за користування кредитом та інших витрат, а відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), з якими як зазначає позивач, відповідач ознайомлений, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу про припинення дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк. Оскільки станом на 25 вересня 2017 у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 17016 грн. 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7521,35 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 3895,74 грн.; заборгованість за пенею- 4313,02 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 786,51 грн., то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та 1 600 грн. витрат по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 21.12.2017 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно поштового повідомлення № 4140005254389 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 30 грудня 2017 року. Ухвалою суду від 18.01.2018 суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, з кредитного договору без номера від 24 вересня 2014 року вбачається, що в цей день між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6). Надання кредиту у вигляді ліміту на картковий рахунок - це окремий вид користування коштами, наданими в кредит. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до пункту 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк (а.с. 13). Відповідачем не надано доказів про те, що дія вищевказаного кредитного договору за його ініціативою та у спосіб передбачений пунктом 1.1.7.11 Умов була припинена, тому суд вважає, що кредитний договір від 24 вересня 2014 року, укладений між сторонами, діє з часу його укладення й по термін дії виданої кредитної картки, тобто до 25 вересня 2017 року. Вищевказаними Умовами передбачено, що за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 24 вересня 2014 року, вбачається, що останній свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, останній платіж на виконання своїх зобов'язань був здійснений ним 02 грудня 2016 року в сумі 4995,00 грн., а станом на 25 вересня 2017 у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 17016 грн. 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7521,35 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 3895,74 грн.; заборгованість за пенею- 4313,02 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 786,51 грн. (а.с.5). Аналізуючи зміст наданого представником позивача розрахунку суд погоджується з розміром визначеної в ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 7521 грн. 35 коп., водночас розмір визначених процентів вважає необґрунтованим. Так, розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом та штрафів, представник позивача обґрунтовує умовами, викладеними у довідці та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 7-21). Проте надані представником позивача довідка та зазначені умови і правила всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України та частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані та з матеріалів справи не вбачається, що оригінали цих документів були передані кредитором відповідачеві, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015, № 6-240цс14 від 11.02.2015, № 6-698цс15 від 10.06.2015, № 6-757цс від 01.07.2015, № 6-2320цс16 від 22.03.2017. Наявність у відповідача обов'язку зі сплати процентів передбачена частиною першою статті 1054 ЦК України, але враховуючи зазначені вище обставини, розмір процентів у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень частини першої статті 1048 та частини другої статті 1054 ЦК України, у відповідності до яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором з 03.12.2016. Отже розмір процентів за період з 03.12.2016 року по 25.09.2017 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи із суми поточної заборгованості в розмірі 7521,35 грн., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період становить 805,38 грн., що розраховується наступним чином: з 03.12.2016 по 08.12.2016 (ставка НБУ 14%, кількість днів 6) 17,26 грн.; з 09.12.2016 по 26.01.2017 (ставка НБУ 14% кількість днів 49) 140,97 грн.; з 27.01.2017 по 02.03.2017 (ставка НБУ 14% кількість днів 35) 100,97 грн.; з 03.03.2017 по 13.04.2017 (ставка НБУ 14% кількість днів 42) 121,17 грн.; з 14.04.2017 по 25.05.2017 (ставка НБУ 13% кількість днів 42) 112,51 грн.; з 26.05.2017 по 06.07.2017 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 42) 103,86 грн.; з 07.07.2017 по 02.08.2017 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 27) 69,55 грн.; з 03.08.2017 по 13.09.2017 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 42) 108,18 грн.; з 14.09.2017 по 25.09.2017 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 12) 30,91 грн.; Щодо стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процента складова), то така вимога про стягнення є безпідставною, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконав умов договору і кредит не повернув, то виходячи із вимог закону, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, а саме, на загальну суму 8326,73 грн., з яких 7521,35 грн. поточна заборгованість та 805,38 грн. заборгованість за процентами. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 48,9 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий пропорційно до задоволених вимог в сумі 782,40 грн. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial