Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернувся із позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 9700 грн., мотивуючи тим, що він працював у відповідача з 18.09.2014 року по 03.01.2017 року. При звільненні з ним не був проведений розрахунок, по його підрахунку борг відповідача по заробітній платі складає 9700 грн.. Довідку про його заборгованість по заробітній платі відповідач відмовляється надавати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач у період з 18.09.2014 року по 14.05.2015 року працював у відповідача на посаді укладальника пиломатеріалів та виробів з деревини, а у період з 18.05.2015 року по 03.01.2017 року інженером з техніки безпеки та охорони праці, що підтверджується копією трудової книжки серії КА №909087. При звільненні позивача, відповідач з ним не розрахувався. Із наданих позивачем розрахунків, заборгованість по заробітній платі становить 8728,46 грн. та 304 грн. відпускні ЧАЕС, що в загальному складає 9032,86 грн.. Неодноразові запити суду, щодо заборгованості по заробітній платі позивача, відповідач проігнорував. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі лише в сумі 9032,86 грн., в іншій частині вимог відмовити за необґрунтованістю. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: partial