Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

18 листопада 2015 року заявник [PERSON] звернулась до Приазовського районного суду Запорізької області з вищезазначеною скаргою. Просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] щодо винесення постанови від 27.05.2015 року про розшук та затримку транспортного засобу незаконними та постановити ухвалу про зняття арешту та розшуку з автомобіля SKODA OCTAVIA, номерний знак [NUMBER], який був накладений на підставі постанови ВДВС Приморського РУЮ Запорізькою області від 27.05.2015 року № 402/3 (23211373) Заявник посилається на те, що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] було винесено постанову від 27.05.2015 року про розшук та затримку транспортного засобу за виконавчим провадженням ВП № 23211373 на підставі виконавчого листу № 325/402/15-ц, виданий 04.05.2015 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 826\~735,00 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк»,у звязку з чим оголошено в розшук її майно, а саме транспортний засіб, марки SKODA модель OCTAVIA, рік випуску 2008, № кузова ТМВDL 41Y89B012335, ДНЗ: АА 4357 МХ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САР 980418 від 04.07.2013 року, який їй належить. В постанові також зазначено, що у разі виявлення, транспортний засіб затримати та помістити на спеціальний майданчик чи стоянку тимчасового зберігання. Крім того, заявник зазначила, що в жодних правовідносинах з ПАТ КБ »Приватбанк» не перебуває та не перебувала, жодних кредитів від банку не отримувала, договорів не укладала, заборгованості перед банком не існувало і не існує. Вона дізналась про те, що її майно оголошено в розшук, на нього накладено арешт і існує постанова про його затримання тільки в серпні 2015 року. З метою зясування хто на підставі чого наклав арешт на її майно, остання звернулась в серпні 2015 року до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції м. Києва і листом від 01.09.2015 року їй було повідомлено, що перевіркою журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцем та згідно відомостям із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та в новому програмному забезпеченні ЄДРВП встановлено, що на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження боржником по яких є вона. 31.08.2015 року остання звернулась з заявою до Головного управління в м. Києві управління державної автомобільної інспекції з проханням пояснити на підставі чого було накладено арешт на її майно. Згідно листа від 09.09.2015 року було повідомлено, що станом на 07.09.2015 року на автомобіль накладено арешт на підставі постанови ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області від 27.05.2015 року № 402/3,а також те, що 07.08.2015 року на підставі цієї ж постанови внесено інформацію щодо розшуку вищевказаного транспортного засобу до системи відео фіксації номерних знаків транспортних засобів «Відеоконтроль - Рубіж», яка діє на території України. Листом цього же управління було повідомлено, що ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області за виконавчим провадженням № 23211373 від 18.05.2015 року було накладено «Арешт» та «Розшук» на все її майно. Міністерство юстиції України листом від 15.09.2015 року повідомило, що відповідно до ст. 20 ЗУ» Про виконавче провадження» їй було запропоновано звернутися до відповідного органу ДВС за місцем проведення виконавчих дій, після чого вона 25.09.2015 року звернулась до відповідного відділу із заявою про зняття арешту зі свого майна, однак листом 29.09.2015 року Приморське РУЮ Запорізької області повідомило, що станом на дату надання інформації виконавчі документи, за якими вона є стягувачем або боржником на виконання до відділу не надходили, а також те, що на майно, яке належить заявнику на праві власності, арешт відділом не накладався. 12.10.2015 року тим же відділом повторно надано лист з інформацією про те, що виконавче провадження 23211273 згідно даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за яким винесено відповідну постанову про розшук та затримку транспортного засобу від 27.05.2015 року веде інший відділ державної виконавчої служби. Постанова про розшук та затримку автомобілю за виконавчим провадженням державним виконавцем ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області Ганчевим О.Г. не виносилась. Листом від 19.10.2015 року за № 325-436/2015 року Приазовський райсуд Запорізької області повідомив ,що цивільна справа з номером провадження 2/325/402/2015 року за позовом ПАТ КБ »Приватбанк» про стягнення за кредитним договором предявлено не до неї, а до іншої особи, справа розглянута 06.05.2015 року і виконавчий лист до тепер не видавався і судове рішення жодним чином не стосується її прав та інтересів, у звязку з чим правових підстав для видачі копії рішення суду по цій справі не вбачається. Листом МВС України ГУ в м. Києві УДАЇ від 27.10.2015 року за вих. № 10/К-2126вх. повідомлено, що для зняття арешту та розшук автомобіля необхідно надіслати на адресу Державтоінспекції м. Києва, а саме відповідне рішення суду щодо зняття арешту та розшуку з посланням на вищевказані постанови, яка набрала законної сили та завірена оригіналом гербової печатки суду. Листом від 30.10.2015 року ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області повідомив про те, що постанова про накладання арешту на майно боржника ЄДРВП № 23211373 від 18.05.2015 року не може бути скасована, так як станом на 28.10.2015 року у відділу, виконавчі провадження по стягненню з неї на виконанні на знаходились. В звязку з чим просить визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області Ганчева О.Г. щодо винесення постанови від 27.05.2015 року про розшук та затримку транспортного засобу автомобіля SKODA OCTAVIA, номерний знак [NUMBER], незаконними та зняти арешт та розшук з автомобіля, який був накладений на підставі постанови ВДВС Приморського РУЮ, Запорізької області від 27.05.2015 року № 402/3(23211373). Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Надала заяву про розгляд скарги у її відсутність та просила її задовольнити. Представник заявника [PERSON], який діє за довіреністю від [PERSON] підтримав скаргу заявника та просив її задовольнити, посилаючись на ті обставини, які викладені в скарзі. Заінтересовані особи, Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції [PERSON], Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк»,Управління державної автомобільної інспекції в судове засідання не зявились, хоча належним чином сповіщені про час та місце слухання справи. Вислухавши думку сторін та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини: Так, з доданих до скарги матеріалів вбачається, що в них мається ксерокопія постанови ВП № 23211373 про розшук та затримку транспортного засобу, винесена 27.05.2015 року старшим державним виконавцем відділу виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] на підставі виконавчого листа № 325/402/15ц,виданого 04.05.2015 року Приазовським районним судом Запорізької області, про оголошення в розшук майна боржника [PERSON], а також супровідний лист про направлення цієї постанови боржнику та УДАЇ в м. Києві за місцем її мешкання( а.с.5); - згідно ксерокопій інформаційних листів ДАЇ ГУМВ України в м. Києві (а.с.8) видно, що станом на 07.09.2015 рік на автомобільSKODA OCTAVIA, номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], накладено арешт на підставі постанови ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області від 18.05.2015 року № 402/2,та оголошено в розшук на підставі постанови ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області від 27.05.2015 року № 402/3; - згідно ксерокопії повідомлення Приазовського районного суду Запорізької області від 19.10.2015 року, №325-436/2015 (а.с.15) видно, що судом 04.05.2015 року виконавчий лист №325/402/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 826735,00 гривень не видавався, оскільки на розгляді в Приазовському райсуді Запорізької області справа не перебувала. Цивільна справа з номером 2/325/402/2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, предявлений до іншої особи, а не до [PERSON] була розглянута 06.05.2015 року і в цій справі виконавчий лист до теперішнього часу не виданий, у зазначеній цивільній справі [PERSON] участі не брала і судове рішення жодним чином на стосується її прав та інтересів, в звязку з чим правових підстав для видачі копії рішення суду у цій не вбачається; - згідно повідомлення Начальника ВДВС Приморського районного управління юстиції Запорізької області від 30.10.2015 року, № 20196 (а.с.16) видно, що постанова про розшук та затримку транспортного засобу ЄДРВП № 23211373 від 27.05.2015 року та постанова про накладання арешту на майно боржника ЄДРВП № 23211373 від 18.05.2015 року не може бути скасована так як станом на 28.10.2015 року у ВДВС Приморського РУЮ виконавчі провадження по стягненню з [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO] на виконанні не знаходились; - згідно довідки Приазовського районного суду Запорізької області від 18.11.2015 року(а.с.19) видно, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу «Д-3» справ, у якій однією із сторін є [PERSON] до Приазовського райсуду Запорізької області станом на 18.11.2015 року не надходила та не розглядалась; Судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється у відповідності до Розділу VII ЦПК України. Згідно ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України, а також згідно зі ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Згідно статті 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується, не працює на попередній посаді, він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення чи свобод заявника. Тобто, законом передбачено, що судовий розгляд скарги має відбуватися за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується. Згідно ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Доводи заявника, які викладені в скарзі є неспроможними, так як виконавчий документ, а саме виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ »Приватбанк» за кредитним договором в розмірі 826735,00 гривень Приазовським районним судом Запорізької області не видавався, оскільки на розгляді в Приазовському районному суді відповідна справа не перебувала. Крім того, цивільна справа з номером провадження 2/325/402/2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором предявлено до іншої особи, а ні до заявника, яка була розглянута 06.05.2015 року, тому підстав для видачі копії рішення суду останній не представляється можливим, що підтверджується повідомленням суду за номером 325-436/2015 року від 19.10.2015 року. А із довідки суду від 18.11.2015 року видно, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу «Д-З» справа, у якій однією із сторін є [PERSON] до Приазовського районного суду Запорізької області станом на 18.11.2015 року не надходила та не розглядалась. Відповідно до ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заявник та її представник не надали суду докази щодо незаконності дій старшого державного виконавця ВДВС Приморського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] щодо винесення ним постанови від 27.05.2015 року про розшук та затримку транспортного засобу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично відноситься до предявлення доказу заявником про надання ксерокопії постанови ВП № 23211373 від 27.05.2015 року про розшук та затримку транспортного засобу, так як, а ні оригінал документу, а ні його копія, яка належним чином не завірена, суду не надані, тому суд ксерокопію вказаної постанови до уваги не приймає. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що скарга [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладається судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволення його скарги. На підставі викладеного та

Outcome: approved