Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, що стягнуються з нього на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2009 року та просить стягувати з нього на користь відповідача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином повноліття. В подальшому позивачем були уточнені свої позовні вимоги, відповідно яким він просить суд стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 31). Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що від спільного сумісного проживання з відповідачем у них народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2009 року з нього на користь матері його дітей було стягнуто на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення синами повноліття, починаючи з 29 жовтня 2009 року. 07 березня 2016 року [PERSON] досяг повноліття однак з нього продовжуються стягуватися аліменти в розмірі 1/3 частки проте вже лише на утримання [PERSON], тому з урахуванням того, що у [PERSON] змінився як майновий так і сімейний стан, оскільки на її утриманні вже перебуває лише одна неповнолітня дитина позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Повідомлений належним чином відповідач [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду\~ переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду),\~ тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами (передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 33, 34). Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального розміру встановленого законодавством до досягнення синами повноліття, починаючи з 29 жовтня 2009 року (а.с. 30). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~\~ Постановою Верховної Ради України\~\~ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України\~\~ 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають\~ право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність\~\~ за забезпечення\~\~ в межах своїх здібностей\~\~ і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 3 ст. 184 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-143цс13 право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При визначені розміру аліментів, суд враховує, що після ухвалення рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2009 року, змінився майновий стан сторін, зокрема син [PERSON] 07 березня 2016 року досяг повноліття, а з урахуванням положень ч. 3 ст. 183 та ч. 1 ст. 192 СК України раніше визначений розмір аліментів може бути змінений, крім того відповідачем жодних доказів та заперечень на позовну заяву не надано, при цьому суд вважає, що обовязок по утриманню дітей, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягнуються з позивача у даній справі на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2009 року та задоволення позовних вимог і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом з цим, суд вважає необхідним розяснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved