Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

18.03.2016р. ТОВ «Менеджмент Інвестицій» звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 21.05.2015р. між ТОВ «Менеджмент Інвестицій» та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту № 26-15/СК, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 1 100 грн. з розрахунку 2% в день, строком до 27.05.2015р. Позивач зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 26.02.2016р. має прострочену заборгованість перед позивачем у розмірі 11 213грн.26коп., з яких: заборгованість по кредиту 1 100 грн., заборгованість по відсоткам - 154 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 3 960 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 5 878 грн. 84 коп., 3% річних від простроченої суми 120 грн. 42 коп. Своєю заявою, яка надійшла до суду 06.07.2016р. представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 10.06.2016р. - а.с. № 31), позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розглянувши справу за її відсутності з винесенням по справі заочного рішення суду. Окрім того, зазначила, що сума боргу відповідача перед позивачем не змінилась (а.с. № 30). Відповідач [PERSON] в судові засідання 31.05.2016р. та 06.07.2016р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу був повідомлений належним чином за адресами, наданими адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 01.04.2016р. (а.с. № 20). Згідно відмітки на конверті з позовними матеріалами та повісткою на 31.05.2016р. його було повернуто до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 24). Відповідно до даних офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» відповідач не звернувся до поштового відділення за для отримання судової повістки на 06.07.2016р. (а.с. 29), що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, що 21.05.2015р. між ТОВ «Менеджмент Інвестицій» та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту № 26-15/СК, на підставі якого [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 1 100 грн. з розрахунку 2% в день, строком до 27.05.2015р. (а.с. № 9 11). Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 21.05.2015р., підписаний останнім (а.с. № 12). Так, згідно умов укладеного договору, сукупна вартість кредиту становить 730% річних або 2% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 154 грн. за 7 днів або 22 грн. за день. Крім того, відповідно до п. 8.3 договору у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 26.02.2016р. має прострочену заборгованість перед позивачем у розмірі 11 213грн.26коп., з яких: заборгованість по кредиту 1 100 грн., заборгованість по відсоткам - 154 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 3 960 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 5 878 грн. 84 коп., 3% річних від простроченої суми 120 грн. 42 коп. Позивачем на імя відповідача було направлено вимогу про виконання зобовязань за кредитним договором (а.с. № 14), проте остання була залишена [PERSON] без виконання. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд вважає їх законними та обґрунтованими, проте виходячи з позиції розумності та справедливості, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір неустойки (штрафних санкцій) за договір споживчого кредиту № 26-15/СК від 21.05.2015р., оскільки сума основного боргу становить 1 100 грн., тоді як сума штрафних санкцій, яку позивач просить стягнути з відповідача, дорівнює 5 878 грн. 84 коп., яка майже в пять разів перевищує розмір основної заборгованості. З огляду на викладене, суд вважає справедливою суму штрафних санкцій у розмірі відповідному сумі основного зобовязання 1 100 грн., задовольнивши частково в цій частині позовні вимоги. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог банку, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1 378 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2995 від 01.03.2016р., оскільки це мінімальний розмір судового збору для юридичних осіб з 2016р. (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial