Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

17 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (надалі - ПАТ «ПУМБ») звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 05 вересня 2014 року до ПАТ «ПУМБ» надійшов вхідний платіж для зарахування на належний приватному клієнту [PERSON] картковий рахунок № 26258975576803 грошових коштів у розмірі 8 336,63 гривень, які з вини позивача були помилково зараховані на рахунок №26258975576836 неналежного отримувача [PERSON] (надалі відповідач), що підтверджується меморіальним ордером №ps18305963_95037/25 від 05.09.2014 р. та банківською випискою по картковому рахунку № 26258975576836 клієнта [PERSON]. Після того, як позивачем було виявлено порушення при здійсненні видачі грошового переказу, представник ПАТ «ПУМБ» 24 жовтня 2014 року на адресу відповідачки направив офіційну вимогу про повернення необґрунтовано отриманої суми, але остання цю вимогу не задовольнила. З викладених підстав позивач просить стягнути на його користь з відповідачки безпідставно отримані нею кошти в сумі 8 336,63 гривень 63 копійки, пеню у розмірі 4,61 гривні, 3 % річних у сумі 97,30 гривень та інфляційні нарахування у сумі 1162, 61 гривні та судові витратити по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка, яку судовою повісткою під розписку повідомлено про час і місце судового засідання, в суд не зявилась, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами,що 05 вересня 2014 року до ПАТ «ПУМБ» надійшов вхідний платіж для зарахування на картковий рахунок приватного клієнта [PERSON] ( номер рахунка 26258975576803 UAH) грошових коштів у розмірі 8 336,63 гривень, які з вини позивача були помилково зараховані на рахунок №26258975576836 неналежного отримувача відповідачки [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №ps18305963_95037/25 від 05.09.2014 року та банківською випискою по картковому рахунку відповідачки №26258975576836. Згідно п.32.3.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача , що стався з вини банку, цей банк порушник зобовязаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. Одночасно банк порушник зобовязаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення переказу і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що представник ПАТ «ПУМБ» 24 жовтня 2014 року на адресу відповідачки направив повідомлення №18/02-08-427 про помилковий переказ - вимогу про повернення необґрунтовано отриманої нею 05.10.2014 року на рахунок №26258975576836 суми 8336,63 грн., що підтверджується врученням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.10.2014 року. Незважаючи на вказане повідомлення про помилковий переказ, відповідачка у триденний строк від дати одержання цього повідомлення добровільно не повернула ПАТ «ПУМБ» необґрунтовано отримані нею 8336,63 грн.. Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦПК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до приписів ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Пунктом 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (надалі Інструкція), кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Згідно до п. 2.36 Інструкції, якщо з вини банку кошти зараховані на рахунок неналежного отримувача, то банк зобовязаний одразу після виявлення своєї помилки перерахувати ці кошти на рахунок отримувача, якому вони призначалися, але внаслідок помилки банку не були зараховані. Суму цих коштів банк відображає за рахунками дебіторської заборгованості до часу її відшкодування неналежним отримувачем. Одночасно банк, який помилково переказав кошти, зобовязаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення про помилковий переказ ( далі в цій главі- повідомлення), яке надсилає банк неналежному отримувачу, наведена в додатку 22 до цієї Інструкції. Згідно п.32.3.1 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу банком-порушником за рахунок власних коштів суми переказу отримувачу та своєчасного повідомлення неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу, а також своєчасного переказу неналежним отримувачем суми переказу цьому банку банк-порушник залишає цю суму у власному розпорядженні. При цьому, у разі порушення неналежним отримувачем зазначеного триденного строку, банк-порушник має право вимагати від неналежного отримувача повернення суми переказу, а також сплату пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Грошові кошти відповідачці були зараховані 05.09.2014 року на картковий рахунок № 26258975576836. Таким чином, відповідачка зобовязана сплатити та повернути ПАТ «ПУМБ» суму основний борг у сумі 8 336,63 гривень, пеню у розмірі 0,1 % суми прострочення - в сумі 4,61 гривень, а також 3 % річних - в сумі 97,30 гривень та інфляційні за період з 03.11.2014 р. по 24.03.2015 р.- в сумі 1 162, 61 гривень. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і доведеними в судовому засіданні , а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved