Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

17 листопада 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банк та відповідачка 06 грудня 2007 року уклали кредитний договір № ZPVAGА00002596, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 13296,00 дол.США на строк до 05 грудня 2017 року. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами для погашення: заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до кредитного договору. За договором сторони узгодили сплату відсотків у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом у разі порушення позивальником зобовязань за кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав та надав кредит відповідачці, яка у свою чергу не надавала банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 530 1050, 1054 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 30 вересня 2015 року складає 43824,78 дол.США, та складається з наступного: 6945,30 дол.США заборгованість за кредитом; 7157,61 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1752,00 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 27969,87 дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Разом з тим, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість в сумі 29\~919,98 дол.США, яка підлягає відрахуванню від загальної суми заборгованості та ця різниця становить 13\~904,80 дол. США, а також штрафів відповідно до Договору: 11,62 дол.США штраф (фіксована частина); 695,24 дол.США штраф (процентна складова), що в загалом становить 14\~611,66 дол.США. Вказану суму та судові витрати банк просив стягнути з відповідачки. Під час судового розгляду позивач уточнив та збільшив свої позовні вимоги (а.с.64-65), вказавши, що у звязку з порушенням зобовязань відповідачкою за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року відповідачка має заборгованість загальною сумою 46027,64 дол.США, яка складається з наступного: 6945,30 дол.США заборгованість за кредитом; 7157,61 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1752 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 27969,87 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,62 дол.США штраф (фіксована частина); 2191,24 дол.США процентова складова штрафу. Від цієї суми заборгованості віднімається сума 29919,98 дол.США, яка була стягнута рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року, за яким здійснюється погашення заборгованості, але в повному обсязі зобовязання відповідачкою не виконані, що спричинило за собою право банку на стягнення суми заборгованості з відповідача, яка вираховується як різниця між загальною сумою заборгованості та сумою стягнутою за рішенням суду: 46027,64-(29919,98 475,49)=16583,15 дол.США, що за курсом 21,52 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 вересня 2015 року складає 356869,30 грн. Представник позивача у судовому засідання позов підтримала у повному та просила задовольнити з підстав, вказаних в первісній та в уточненій позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Суду пояснила, що з неї ВДВС проводиться стягнення у примусовому порядку суми заборгованості, стягнутої попереднім рішенням суду за цим кредитним договором, про що надавала суду копії квитанцій. Також відповідачка подала суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала про часткове визнання позовних вимог банку, а саме зазначила, що з врахуванням вже стягнутої рішенням суми боргу, яка стягується у примусовому порядку з неї у виконавчому провадженні, заборгованість по процентам нею визнається в різниці між сумою, заявленою в позові та стягнутої попереднім рішенням суду : 7157,61-6176,02=9812,59 дол.США, що становить 21124 грн.; заборгованість за комісією також становить різницю 1752-1392=360 дол. США, що становить 7747,20 грн.; заборгованість по пені: 27969-13590,83= 14379,04 дол.США, що становить 309436,94 грн. Відповідачкою подано заяву про зменшення розміру пені (а.с.58) до 1000 дол.США, що становить 21520 грн. Заборгованість по сплаті штрафів, стягнутих попереднім рішенням суду та сплачених в сумі 31,29 та 695,24 дол.США не підлягає стягненню. Відповідачка визнала позовні вимоги на загальну суму 2341,59 дол.США, що становить 50391,01 грн. Представник відповідачки також заявив про часткове визнання позовних вимог, у вказаних відповідачкою в письмових запереченнях проти позовних вимог банку розмірах. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, відповідачки, дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Правовідносини щодо валютного кредитування врегульовані положеннями ст..99 Конституції України, ст.ст.19, 47 закону України «Про банки і банківську діяльність», іншими нормативно правовими актами. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № ZPVAGА00002596 (а.с.9-11), копія якого є у справі. Кредит був правомірно виданий в іноземній валюті, що підтверджено наданими позивачем довідкою з ЄДРПОУ (а.с.16), банківською ліцензією та свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи (а.с.18,73), генеральною ліцензією з додатком(а.с.71-72), дозволом з додатком (а.с.74, 75). Отримання кредиту відповідачкою не оспорювалося, підтверджено заявою про видачу готівки (а.с.14), платіжними дорученнями (а.с.29-32). Відповідно до договору відповідачка отримала кредит у розмірі 13296,00 дол. США, з них 12000,00 дол. США на ремонт квартири та 1296,00 дол.США - на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 2 % від суми виданого кредиту у момент його надання та винагороди за розрахунково-касове обслуговування 0,2% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту за п.3.11 договору, винагороди за проведення додаткового моніторингу за п.6.2 договору. За умовами кредитного договору відповідачка повинна була сплачувати щомісячно платежі на погашення кредиту з 06 по 13 число та надавати банку кошти в сумі 190,62 дол. США для погашення: заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії. Відповідно до п.2.2.10, п.2.3.3 договору у разі порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами договору, він зобовязався достроково погасити заборгованість перед банком у повному обсязі. Невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та наявність простроченої заборгованості, відповідно до умов договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, надає право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2015 року (а.с.66-68) відповідачка має заборгованість в сумі 46027,64 дол.США, яка складається з наступного: 6945,30 дол.США заборгованість за кредитом; 7157,61 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1752 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 27969,87 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,62 дол.США штраф (фіксована частина); 2191,24 дол.США процентова складова штрафу. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2013 року (а.с.4), яке набрало законної сили 04 жовтня 2013 року, сторонами не оскаржувалося, тому в силу ст.1; ЦПК України, є обовязковим для суду при вирішенні цієї справи, з відповідачки на користь банку вже було стягнуто визнану повністю відповідачкою заборгованість за вказаним кредитним договором яка станом на 23 липня 2013 року становила 29\~919,98 дол.США, яка складалася з: 7306,57 дол.США заборгованості за кредитом; 6176,02 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1392 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 13590,83 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: штрафи фіксована частина в сумі 31,29 дол. США та процентова складова - 1423,27 дол. США. На пропозицію суду надати відомості та розрахунок суми з зазначенням її складових, про стягнення якої заявлено позовні вимоги в уточненій позовній заяві, позивачем надано лише розрахунок на загальну суму заборгованості станом на 30 вересня 2015 року (а.с.66-67), де окремо вказано про суму яка стягнута рішенням суду - 29919,98 дол.США. З наданих відповідачкою суду копій квитанцій (а.с.48-50) та пояснень учасників судового розгляду встановлено, що ВДВС Василівського РУЮ проводиться примусове виконання судового рішення, вказаного вище, в межах виконавчого провадження № 40565650 з відповідачки на користь банку стягуються кошти на погашення заборгованості за кредитним договором за першим судовим рішенням. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30.03.2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишаються невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Ст.625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.2 статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судовим рішенням за першим позовом банку з відповідачки вже стягнуто заборгованість за кредитним договором загальною сумою 29\~919,98 дол.США, яка складалася з: 7306,57 дол.США заборгованості за кредитом; 6176,02 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 1392 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 13590,83 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: штрафи фіксована частина в сумі 31,29 дол. США та процентова складова - 1423,27 дол. США. Та на теперішній час проводиться примусове стягнення вказаних сум з відповідачки ВДВС Василівського РУЮ в межах виконавчого провадження, підстав для стягнення повторно цих сум не має. Проте у звязку з тим, що відповідачкою заборгованість за кредитним договором не погашена, вона не звільняється від сплати боргу, вимог про стягнення коштів з врахуванням індексу інфляції та 3% річних банком не заявлено. Оскільки судовим рішенням стягнуто заборгованість станом на 23 липня 2013 року, в тому числі: 7306,57 дол. США заборгованості по тілу підстав для стягнення наявної станом на 30 вересня 2015 року заборгованості по тілу кредиту, вказаної в розрахунку (а.с.68 зв.ст.) доданого до уточненого позову 6945,30 дол. США не має. З тих же підстав у звязку зі стягненням судовим попереднім рішенням заборгованості по процентам за користування кредитом 6176,02 дол. США, стягненню підлягає лише різниця між загальним залишком заборгованості по процентам 7157,61 дол. США та між вже стягнута сумою процентів - 6176,02 дол. США, яка становить 981,59 дол.США. Аналогічно стягненню підлягає комісія за користування кредитом, в сумі, що становить різницю між її розміром, вказаним у розрахунку станом на 30 вересня 2015 року 1752 та сумою комісії, що вже стягнута судовим рішенням 1392 дол. США, тому стягненню підлягає сума комісії 360 дол. США. Вказані суми процентів та комісії є грошовими зобовязаннями відповідачки перед банком за кредитним договором та підлягають стягненню. Інші вимоги банку,а саме щодо стягнення пені суд вважає необхідним залишити без задоволення, виходячи з положень ч.3 ст.551 ЦК України, якою встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачкою подано заяву про зменшення неустойки, про стягнення якої просить банк у цій справі до 1000 дол. США. Проте за умовами договору пеня з позичальника, який прострочив виконання зобовязання встановлено у гривні. Крім того, першим судовим рішенням пеня стягнута в розмірі 13590,83 дол.США, розмір якої майже у два рази перевищує суму заборгованості по тілу кредиту. Тому, виходячи з положень вказаної норми закону, суд вважає достатнім розмір пені, стягнутий судовим рішенням на користь банку у 2013 році, а стягнення додаткових сум пені є нерозумним та несправедливим. Відомості про стан здоровя відповідачки (а.с.55-56) не є істотними обставини нами, що впливають на вирішення цієї справи по суті. Також суд вважає необхідним відмовити в стягненні заявлених в уточненій позовній заяві штрафів:11,62 дол. США та 2191,24 дол.США, оскільки судовим рішенням у 2013 році вирішувалося питання про стягнення фіксованої частини штрафу та про центової складової, повторне їх стягнення буде мати наслідком подвійну цивільно-правову відповідальність позичальника. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог банку в сумі 242 грн. 76 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial