Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

19.09.2018 року представник позивача звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач з відповідачкою 19.04.1996 року зареєстрували шлюб у Тернівському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 114. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили з грудня 2017 року, проживають окремо. Таким чином позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у їх відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розглядати справу у її відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 4\~ст. 200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення\~у разі відмови від позову,\~визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~- у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього та визнає позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,\~суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.\~2\~ст.\~114\~СК України\~у разі\~розірвання шлюбу\~судом шлюб\~припиняється у\~день набрання\~чинності рішенням\~суду про розірвання шлюбу. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положенням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У прохальній частині позовної заяви представник позивача не заявила до відшкодування з відповідачки будь-яких понесених позивачем судових витрат. У зв'язку з викладеним, та враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved