Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

18.10.2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON], у якій її представник просив суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 43,1 кв.м., посилаючись на наступне. 14.11.2014 р. помер [PERSON], який склав заповіт на користь позивача. 19.03.2007 р. між [PERSON] та його сином [PERSON] укладено договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS]. В подальшому вказаний договір дарування визнано недійсним у судовому порядку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено через відсутність реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], оскільки рішення суду ухвалено після його смерті, що унеможливлює оформлення права власності на успадковане майно за позивачем [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] міська рада та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2017 р. витребувано з Сьомої одеської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 761/2014, відкритої після смерті [PERSON], померлого 14.11.2014 р., останнє місце проживання якого є: [ADDRESS]. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Зі свідоцтва про народження серії І-АГ № 656702 видно, що [PERSON] народилася 20.03.1970 р. в сімї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44) Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 289121 від 02.09.1989 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, внаслідок чого прізвище дружини змінено на «Скворцова». (а.с. 44 звор.) 19 березня 2007 року між [PERSON] з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір дарування квартири [ADDRESS], загальною площею 43,1 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеського державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3-1122 (надалі за текстом Договір дарування), відповідно до положень якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар вказану квартиру. Право власності набувача за правочином було 03 травня 2007 року належним чином зареєстроване, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 110723841 від 16 січня 2018 року. (а.с. 59) Відповідно до заповіту від 22.09.2014 р., бланк серія НАВ № 921772, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2634, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с. 4, 45) 07 квітня 2013 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №331819 від 08 квітня 2013 року, видане Відділом ДРАЦС у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3588. Після смерті вказаної особи відкрилась спадщина до певного майна, в тому числі квартири [ADDRESS]. \~\~\~\~ Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2014 В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, треті особи державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], Приморська районна адміністрація [PERSON] міської ради в особі органу опіки та піклування відмовлено. (а.с. 33-36) Після ухвалення вказаного рішення, а саме 14.11.2014 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 392911, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 11530). (а.с. 43) З відповідною заявою про прийняття спадщини від 08.12.2014 р. до нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с. 42 звор.) Згідно довідки № 106 від 30.11.2014 р.,за підписом голови та бухгалтера «ЖКС «Ленінський-5» [PERSON] проживав у спірній квартирі самостійно. (а.с. 46 звор.) Рішенням колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 16.06.2015 р., яке набрало законної сили, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року скасовано, ухвалене нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір дарування, укладений 19.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 43,1 кв.м., в тому числі житловою площею 27,9 кв.м., повернувши квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 43,1 кв.м., в тому числі житловою площею 27,9 кв.м. у власність [PERSON]. 23.09.2015 р. до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], з заявою про прийняття спадщини за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] звернувся онук [PERSON] [PERSON], якого повідомлено про наявність заповіту на користь [PERSON] (а.с. 51) Постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2015 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, з тих причин, що [PERSON] не надала до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], який підтверджував би належність вищевуказаної квартири спадкодавцеві та право власності на вищевказану квартиру не зареєстроване. (а.с. 3) Вказана відмова ґрунтувалася на реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] на підставі договору дарування р. № 3-1122 від 19.03.2007 р., який визнано у встановленому законом порядку недійсним за вищезазначеним рішенням суду. Таким чином, право власності на спірне майно перейшло до спадкодавця [PERSON], який не встиг перереєструвати право власності у звязку зі смертю. Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. [PERSON] (ч. 3 ст. 1268) в установленому ЦК України порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] (м. Одеса, вул. Недєліна, 7 а, РНОКПП [NUMBER]) право приватної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 14 листопада 2014 року.

Outcome: approved