Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

19.04.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2020 року по справі № 243/3169/20, провадження № 2-н/243/321/2020, з нього вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.04.2020 року та до досягнення повноліття донькою [PERSON] , тобто до [INFO] . Також, на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2020 року по справі № 243/2257/20, провадження № 2-н/243/207/2020, з нього вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2020 року та до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] . У зв`язку з тим, що із заробітної плати позивача утримують Ѕ частину аліментів замість 1/3 частини на користь [PERSON] , позивач просить суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2020 року у справі № 243/3169/20, провадження № 2-н/243/321/2020, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки, починаючи з 06.04.2020 року, та зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2020 року у справі № 243/2257/20, провадження № 2-н/243/207/2020, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки, починаючи з 06.03.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом передання телефонограм, які були прийняті особисто відповідачкою. Своїм право на відзив відповідачка не скористалась, жодних клопотань, пояснень з приводу заявлених позовних вимоги від [PERSON] на адресу суду не надходило, з огляду на що, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи,\~всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2011 року, виданого виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а. с. 7), позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2008 року, виданого виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а. с. 7, зв.бік), позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 23.04.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у цивільній справі № 243/3169/20, провадження № 2-н/243/321/2020, було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2020 року, та до досягнення неповнолітньою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . 17.03.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у цивільній справі № 243/2257/20, провадження № 2-н/243/207/2020, було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2020 року, та до досягнення неповнолітнім [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти, платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як розяснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом з достовірністю встановлено, що позивач та відповідач мають двох спільних малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з матір`ю, та на утримання яких з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судових наказів, виданих 17.03.2020 року та 23.04.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, вирішено стягувати аліменти в розмірі по ј частці від заробітку (доходу) батька на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення: з 06.03.2020 року на утримання сина [PERSON] та до досягнення останнім повноліття, та з 06.04.2020 року на утримання доньки [PERSON] та до досягнення нею повноліття. З огляду на вищенаведене, з урахуванням того, що аліменти за судовими наказами від 17.03.2020 року у справі № 243/2257/20 та від 23.04.2020 року у справі № 243/3169/20 стягуються на кожну дитину окремо в розмірі по ј частці від заробітку (доходу) платника аліментів, що загалом становить Ѕ частину заробітку позивача в той час, коли малолітні [PERSON] та [PERSON] є спільними дітьми позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] від одного шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги в частині зменшення розміру аліментів з ј частки від його заробітку (доходу) на кожну дитину до 1/6 частки від його заробітку (доходу) на кожну дитину підлягають задоволенню, оскільки розмір аліментів, присуджених до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , був встановлений судовими наказами, що, в свою чергу, є особливою формою судового рішення, яке видається судом без попереднього проведення судового засідання з викликом сторін для отримання від них особистих пояснень з приводу заявлених вимог. А отже, позивач [PERSON] був позбавлений при розгляді заяв [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей надати свої пояснення або заперечення проти заявлених вимог. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з ј частки від заробітку (доходу) на кожну дитину до 1/6 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину відповідає вимогам ст. 182 та ч. 5 ст. 183 СК України стосовно розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. Що стосується позовних вимог про необхідність зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з ј частки на 1/6 частку заробітку (доходу) батька саме з 06.04.2020 року, та позовних вимог про необхідність зменшити розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з ј частки на 1/6 частку заробітку (доходу) батька саме з 06.03.2020 року, тобто з дати звернення відповідачки [PERSON] до суду із заявами про видачу судового наказу, суд вважає дані вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за правилами\~ст.\~191\~СК України лише для вимог про стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial