Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонової М.Б. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що, маючи намір на відчуження свого житлового будинку, дізналась про наявність обтяжень на нього у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна на підставі іпотечного договору, укладеного нею в рахунок зобов`язань за кредитним договором від 09 вересня 2005 року. Посилаючись на те, що всі зобов`язання за кредитним договором нею були погашені, просила виключити з Державного реєстру іпотек відомості про реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки, зареєстрованого 02 березня 2007 року приватним нотаріусом Сазоновою М.Б. на підставі договору іпотеки № 847 від 12 вересня 2005 року, об`єктом обтяження якого є житловий будинок за адресою [ADDRESS] . та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстровану 12 вересня 2005 року приватним нотаріусом Сазоновою М.Б. на підставі договору іпотеки № 847 від 12 вересня 2005 року, об`єктом обтяження якого є житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 06 серпня 2021 року неналежних відповідачів у цій справі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонову М.Б. було замінено належним - Першою очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про причини неявки свого представника не повідомив, в письмовій заяві зазначено, що Перша очаківська державна нотаріальна контора Миколаївської області не є належним відповідачем у цій справі. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого. 09 вересня 2005 року між позивачкою [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № NKO0GK00000833 (а.с. 12-13). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 256564653 від 14 травня 2021 року (а.с. 11) вбачається, що на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що належить позивачці [PERSON] , накладено заборону на нерухоме майно, зареєстровану 12 вересня 2005 року приватним нотаріусом Сазоновою М.Б. на підставі договору іпотеки № 847 від 12 вересня 2005 року. Довідкою № ST7OFP0NCEAE2LLV від 02 грудня 2020 року підтверджується відсутність заборгованості позивачки [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 14). 23 квітня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сазоновою М.Б. позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме в знятті заборони відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що наявність заборон відчуження у відповідному державному реєстрі, позбавляє позивачку як власника майна права на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном та створює їй перешкоди, а також що на теперішній час відсутні підстави для накладення заборони на майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved