Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

19.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з червня 2009 року по серпень 2011 року вона перебувала в шлюбі із відповідачем. 18.08.2011 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області їхній шлюб було розірвано. Від цього шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився з нею на її повному утриманні і вихованні. Відповідач ще до розірвання шлюбу з червня 2010 року і по сьогоднішній день жодного разу не відвідував сина, зовсім не цікавиться його життям, матеріальним забезпеченням, навчанням і вихованням, не цікавиться в яких умовах проживає їхня дитина, який стан його здоров`я. [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, з червня 2010 року не відвідує його ні в дома ні в школі та не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не брав його до себе, не водив в кіно чи театр. 27.01.2016 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] те змінила дошлюбне прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від цього шлюбу у нах є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . В даний час вона проживає в шлюбі зі своїм чоловіком, вони ведуть спільне господарство, син [PERSON] кличе [PERSON] батьком. Відповідач зовсім не допомагає матеріально їхній спільній дитині, не займається її вихованням, через що виникла велика заборгованість по сплаті аліментів і тому вона вимушена звернутися до суду про позбавлення його батьківських прав. Просить постановити рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 року справа передана судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 17.03.2020 року провадження у справі відкрито, підготовче судове засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 02 листопада 2020 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №25/07/2020 від 14.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 16.09.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 20.11.2020 року, яке було відкладено на 10 годину 00 хвилин 26.03.2021 року. Ухвалою суду від 26.03.2021 року без виходу в нарадчу кімнату залучено третю особу Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування, виключивши з числа третіх осіб Старосамбірську районну державну адміністрацію Львівської області як орган опіки та піклування, підготовче засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 04.06.2021 року. Ухвалою суду від 04.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 45 хвилин 23.07.2021 року, яке було відкладено на 16 годину 00 хвилин 22.12.2021 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Бущак Р.Є. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування Лешик О.В. не заперечила щодо задоволення позову. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обов`язки. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч.4 ст. 167 Сімейного кодексу України «Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим». Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.01.2010 року Стар`явською сільською радою (а.с.7). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року шлюб розірвано. 27.01.2016 року позивачка зареєструвала шлюб вдруге із [PERSON] , [INFO] у виконкомі Старявської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , видане 27.01.2016 року Старявською сільською радою Старосамбірського району Львівської області. Від спільного подружнього життя з [PERSON] у неї народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане 27.01.2016 року Виконавчим комітетом Старявської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 26 листопада 2020 року відомо, що позивака проживає у житловому будинку своїх батьків в [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] , має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] та сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Батько сина, [PERSON] , у вихованні сина [PERSON] , участі не приймає. Не допомагає фінансово, не провідує дитину з 2012 року. Не купляє одяг та шкільне приладдя, не відвідує батьківські збори, навчанням дитини не цікавиться. Вихованням сина від першого шлюбу [PERSON] займається матір [PERSON] (а.с.17). З довідки №10 від 18.02.2020 року загальноосвітньої середньої школи І-ІІ ступенів с.Лопушниця відомо, що [PERSON] навчається в четвертому класі Катинської ЗСШ І ступеня (а.с.18). З акту спостереження за вихованням та навчанням учня 4 класу Катинської ЗСШ І ступеня відомо, що [PERSON] навчається в школі із вересня 2016 року. За час навчання в школі [PERSON] проявив себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. До навчання ставиться відповідально, своєчасно готує домашні завдання, активно працює на уроках. Хлопець приймає активну участь у позакласних заходах. Мати, [PERSON] завжди цікавиться шкільним життям сина, допомагає йому у навчанні, у підготовці до загальношкільних заходів. У [PERSON] є все необхідне навчальне приладдя. Всі заходи, які проводяться в школі та батьківські збори відвідує мама [PERSON] та її чоловік [PERSON] (а.с.19). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що сторони у шлюбі проживали не довго, коли син був немовлям відповідач покинув їх. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає неподалік від позивачки. Відповідач вживав алкоголь, сином не цікавиться. Позивачка ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином. У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів. Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.99-100). Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] , відповідач тривалий час проживає окремо, сином не цікавиться, без жодних поважних причин не виконує обов`язки по їх вихованню та утриманню, самоусунувся від виконання таких, не вживає жодних заходів для виконання своїх батьківських обов`язків у будь-який спосіб. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В судовому засіданні не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] позбавляло його можливості приймати участь у вихованні та навчанні сина, сприяти його духовному та фізичному розвитку, цікавитися його життям та здоров`ям, приймати участь у його становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з сином суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як не звертався. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок (а.с.1).

Outcome: approved