Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

17 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 23 грудня 2014 року він з відповідачкою [PERSON] уклав шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 79. За час спільного проживання в них народився син, [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, що виникають з ініціативи відповідача. Шлюбні відносини фактично припинили в лютому 2016 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 23 грудня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, за актовий записом № 79. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили в лютому 2016 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved