Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

18.03.2016 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 28.03.2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, провулок Степовий, 3, земельна ділянка площею 4,4382 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 840, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1557 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, провулок Степовий, 3, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належать [PERSON]. 28.03.2015 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного спадкового майна. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку із тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 4,4382 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 840, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 073367, виданого 09.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-08-603, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:004:0118; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, провулок Степовий, 3 на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1030-01; - земельна ділянка площею 0,1557 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, провулок Степовий, 3, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 191011, виданого 10.11.2009 року відділом Держкомзему у Ізмаїльському районі Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100479, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:02:002:0016. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до актового запису про смерть № 542 від 02.04.2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 28.03.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, провулок Степовий, 3, земельна ділянка площею 4,4382 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 840, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 4,4382 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 840, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43618606 від 16.04.2016 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 28.03.2015 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ УР № 313771, виданим 07.12.1961 року Кислицькою сільською радою депутатів трудящих; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 462033, повторно виданим 27.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 261528, виданим 02.01.1972 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ ЖД № 320157, виданим 27.10.1991 року Кислицькою сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини Як встановлено в судовому засіданні, у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Судом було встановлено, що між спадкоємцями за письмовою угодою між собою, було досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна. Згідно заяви [PERSON], вона відмовляється від прийняття спадщини та не заперечує, щоб за позивачами було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 28.03.2015 року. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.04.2016 року за № 647/02-14 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved