Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та визнання за нею права власності на земельну ділянку. У уточненій позовній заяві вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, частиною якого є земельна ділянка площею 420 кв.м для садівництва, яка розташована у садівничому товаристві [ADDRESS], кадастровий номер 5910136600:14:006:0560. Дана земельна ділянка була передана спадкодавцю на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатов від 22.03.1995 року. Спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації на зазначену земельну ділянку, однак не встиг отримати Державний Акт. Отримати свідоцтво про право на спадщину у Другій Сумській державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю Державного Акту на дану земельну ділянку. Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після її батька [PERSON], який помер [INFO] року, права на завершення приватизації земельної ділянки площею 420 кв. м, призначеної для садівництва, яка розташована у садівничому товаристві [ADDRESS], кадастровий номер 5910136600:14:006:0560 з правом отримати свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку та визнати право власності на цю земельну ділянку. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами згоден частково, не заперечує проти задоволення позову в частині права позивачки на завершення приватизації земельної ділянки та не погоджується про визнання за нею права власності на цю земельну ділянку. Суд, вислухавши представників сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] ( а.с.7), який був спадкодавцем доньки - [PERSON] ( а.с. 5) та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Згідно рішення Сумської міської Ради народних депутатів четвертої сесії двадцять другого скликання від 22.03.1995 року про передачу в приватну власність земельних ділянок [PERSON] як члену садівничого товариства «Фрунзенець» передана у приватну власність земельна ділянка площею 420 кв.м. для садівництва Масив Білопільський (а.с.8). З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 420 кв.м для садівництва, яка розташована у садівничому товаристві [ADDRESS], кадастровий номер 5910136600:14:006:0560 (а.с. 9) Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не має змоги оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї і внаслідок відсутності Державного Акту на право власності на дану спадкову земельну ділянку, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.10). Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено перелік прав та обов,язків, які не входять до складу спадщини. Даним переліком не передбачено право спадкодавця на приватизацію майна як таке, що не може входити до складу спадщини. Відповідно до діючого законодавства не відноситься зазначене право і до особистих немайнових прав фізичної особи. Як вбачається зі ст. 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідно органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Доказів того, що позивачка не є спадкоємцем померлого, або що рішення Сумської міської ради, якими була передача у приватну власність земельної ділянки площею 420 кв. м для садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], скасовані відповідачем не надано. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На думку суду в даному випадку попереднє звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право завершення процедури приватизації земельної ділянки не вимагається, оскільки відповідно до діючого законодавства України питання приватизації земельних ділянок відноситься виключно до компетенції органів місцевого самоврядування або відповідних державних адміністрацій. Так, відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Порядок приватизації земельних ділянок визначено у ст.118 ЗК України, за якою питання прийняття рішення про приватизацію земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування, якими за ст.12 ЗК України є сільські, селищні, міські ради. Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд вважає, що у даному випадку до спадкоємця не переходить право власності на земельну ділянку, яке не було оформлено відповідним чином, але переходить право на завершення приватизації, оскільки це пов'язано із майновими правами. Зазначена позиція суду узгоджується із роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року (п.3.5), що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки позивачка [PERSON] внаслідок відсутності Державного Акту на право власності на спадкову земельну ділянку, не може оформити спадщину, а спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органи місцевого самоврядування, а саме Сумська міська рада, відмовили спадкоємцю [PERSON] у завершенні процедури приватизації, позивач має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування, тому позов підлягає частковому задоволенню. Отже, слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, право на завершення приватизації земельної ділянки загальною з отриманням свідоцтва про право власності на її ім'я на земельну ділянку площею 420 кв.м, кадастровий номер 5010136600:14:006:0460, що знаходиться в [ADDRESS]. В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial