Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

18.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку та на будівельні матеріали з яких зводиться будинок на вказаній земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29, аргументуючи позов ти, що Позивач перебуває у шлюбі із Відповідачем з 23.02.2003 року. Від шлюбу із Відповідачем подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Нікіту Івановича, [INFO]. Позивачем зазначається, що спільне проживання з відповідачем, спільне ведення господарства, внаслідок різних поглядів на життя та насилля у сімї є неможливим. 04.12.2017 року позивач звернулась до суду із уточненою позовною заявою, відповідно до якої просила припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на частку у майні, а саме на будівельні матеріали використані при будівництві будинку на земельній ділянці кадастровий номер 5123781400:02:002:0212 за адресою:\~Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29, з присудженням виплати на користь останнього компенсації у розмірі 306\~740 грн. 00 коп. та просила визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали використані при будівництві будинку на земельній ділянці кадастровий номер 5123781400:02:002:0212, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29. При цьому, позивач відмовляється від заявленої позовної вимоги в частині розподілу земельної ділянки обґрунтовуючи це тим, що на вказаний вид майна не розповсюджується положення статей щодо спільної сумісної власності подружжя. Земельна ділянка за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29, кадастровий номер: 5123781400:02:002:0212, загальною площею 0,18 га перебуває у приватній власності позивача на підставі Рішення Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.12.2003 року та рішення від 28.11.2006 року № 86. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [PERSON] та [PERSON] з 23.02.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується [PERSON] 1-ЖД № 112320 від 23 лютого 2003 року. 22.08.2016 року на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/2503/16-ц між чоловіком та жінкою шлюб розірвано. Синів [PERSON], [INFO], та Нікіту, [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON] За час перебування у шлюбі подружжя придбало за спільні кошти будівельні матеріали та розпочало будівництво житлового будинку для подальшого сумісного проживання на земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29. Через неможливість подальшого сумісного проживання та ведення господарства 18.07.2016 року Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя, а саме земельної ділянки та будівельних матеріалів, із яких зводиться садовий будинок на вказаній ділянці. 03.11.2016 року судом задоволено клопотання Позивача та з метою визначення вартості майна подружжя призначено по цивільній справі судову оціночну експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання: - Яка ринкова вартість земельної ділянки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29? - Яка ринкова вартість будівельних матеріалів, що знаходяться на території земельної ділянки та придбані для подальшого будівництва на вказаній земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29? Ухвалою суду проведення експертизи доручено судовому експерту ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.С.С. Скібінського», що знаходиться за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Коблевська, 21, офіс 3, попередивши експерта про кримінальну відповідальність. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлений наступний обсяг спільного майна подружжя, а саме житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29, а саме будівельні матеріали використані при його будівництві, який складається з: - Приміщення № 1 коридор, площею 22,0 кв.м., стеля обшита гіпсокартоном з каркасом із металопрофілю, ошпатлевана та забарвлена фарбою; стіни обштукатурені, ошпатлевані та оклеєні шпалерами; підлога облицьована плиткою розміром 0,43 * 0,43 м. та плінтуса з ПВХ; - Приміщення № 2 котельна, площею 3,2 кв.м., стеля обшита гіпсокартоном; стіни обштукатурені, ошпатлевані та оклеєні шпалерами; стіни в приямці облицьована плиткою розміром 0,26 *0,3 м.; підлога облицьована плиткою розміром 0,3 * 0,3 м.; - Приміщення № 3 кухня, площею 8,2 кв.м., стеля облицьована вагонкою; стіни частково обштукатурені, частково облицьовані плиткою розміром 0,4 * 0,275 м.; підлога облицьована плиткою розміром 0,325 * 0,3325 м. та плінтус з ПВХ; - Приміщення № 4 житлова, площею 8,9 кв.м., стеля обшита гіпсокартоном з каркасом із металопрофілю, ошпатлевана та забарвлена фарбою; стіни обштукатурені, ошпатлевані та оклеєні шпалерами; підлога подложка, ламінат, плінтуса з ПВХ; - Приміщення № 5 коридор площею 6,2 кв.м., стеля обшита гіпсокартоном по контуру наклеєний багет; стіни обштукатурені, облицьовані вагонкою на основі ДСП; підлога подложка, лінолеум, по контуру приміщення плінтуса з ПВХ; - Приміщення № 6 санвузол, площею 6,0 кв.м., стеля облицьована вагонкою; стіни обштукатурені, облицьовані плиткою розміром 0,33 * 0,25 м.; підлога облицьована плиткою розміром 0,35 * 0,35 кв.м., яке оздоблено сантехнічним обладнанням: умивальником зі змішувачем, ванною зі змішувачем та душевою сіткою, унітазом зі зливним бочком; - Приміщення № 7 житлова, площею 17,2 кв.м.; стеля обшита гіпсокартоном по контуру приміщення наклеєний багет; стіни обштукатурені, ошпатлевані та оклеєні шпалерами; підлога листи ДСП із встановленими деревяними плінтусами із фарбою; - Приміщення № 8 житлова, площею 13,2 кв.м.; стеля обшита гіпсокартоном по контуру приміщення наклеєний багет;; стіни обштукатурені, ошпатлевані та оклеєні шпалерами; підлога листи ДСП із встановленими деревяними плінтусами із фарбою. Загальна ринкова вартість будівельних матеріалів відповідно до Висновку № 100/1/2017 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 509/2562/16-ц складеного Судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.С.С. Скібінського» [PERSON], що використані при будівництві житлового будинку розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, с. Доброолександрівка, вул. Комсомольська, 29, з урахуванням фізичного зносу складає 613\~480 (шістсот тринадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Судом встановлено, що на підставі Вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року по справі № 509/3177/16-к, відповідно до якого Відповідача визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а саме нанесення легких тілесних ушкоджень Позивачу, що суд розцінює у якості належного доказу неможливості подальшого спільного володіння, користування майном та сумісного проживання подружжя і ведення господарства. Враховуючи наведені обставини на думку суду право Відповідача на частку у спільному майні має бути припинено судом у звязку з неможливість подальшого спільного володіння та користування ним. Відповідно до ст.71 СК України «1.Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення…4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України». На виконання вимог законодавства та ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.01.2018 року Позивачем внесено на депозитний рахунок Державної судової адміністрації в Одеській області, р/р 37310014000123, Банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код ЄДРПОУ 26302945, одержувач Територіальне управління ДСА України в Одеській області, для забезпечення 50% визначеної на підставі експертизи вартості майна грошові кошти у розмірі 306\~740,00 грн. Доказ внесення грошових коштів підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах цивільної справи. Враховуючи наведені обставини на думку суду право Відповідача на частку у спільному майні має бути припинено судом у звязку з неможливість подальшого спільного володіння та користування ним. Відповідно до ст.71 СК України «1.Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення…4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України». Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved