Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

19.03.2019 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області Крамчанінова Андрія Івановича в інтересах держави в особі Донецької обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.01.2019р. у справі № 265/5856/18 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. У результаті злочинних дій [PERSON] потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №1 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» в період з 18.11.2017 по 27.11.2017 та на її лікування витрачено бюджетні кошти в сумі 3179,61 грн. На час постановлення вироку від 22.01.2019 р. [PERSON] добровільно витрати на лікування потерпілої не відшкодував. Таким чином, державі в особі Донецької обласної державної адміністрації завдано збиток на вказану суму, які представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.01.2019р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відносно потерпілої [PERSON] Згідно з довідкою КЗОЗ «ОЛІЛ м. Маріуполь» у результаті злочинних дій потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №1 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» в період з 18.11.2017 по 27.11.2017р. та на її лікування витрачено бюджетні кошти в сумі 3179,61 грн. Відповідно до\~ч.3 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню та позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved