Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

18 серпня 2021 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. У позовній заяві вказує, що з 07.07.2012р. перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. розірвано. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та перебувають на її утриманні. При цьому стверджує, що з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450, 00 грн., щомісячно, починаючи з 28.07.2014р. та доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 550, 00 грн., щомісячно, починаючи з 11.05.2014р. та до досягнення дітьми повноліття. Однак з квітня 2021р. по липень 2021р. аліменти відповідачем не сплачуються, хоча інших виконавчих проваджень щодо [PERSON] немає. Вважає, що вищевказана сума аліментів є недостатньою для утримання дітей, забезпечення їхнього нормального та гармонійного розвитку, оздоровлення та відвідування спортивних секцій і гуртків. При цьому, зазначає, що самостійно утримувати дітей не має можливості, оскільки являється інвалідом ІІІ групи, якій рекомендовано невеликі об`єми роботи без надмірної психологічної напруги; єдиним доходом є державна соціальна допомога. Оскільки [PERSON] має обов`язок належним чином утримувати своїх дітей, просить зміни спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2021р. і до повноліття старшої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується її розпискою (а.с. 34). Разом з тим, позивач подала заяву від 30.08.2021р., згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 60232601531129 (а.с.41), в судове засідання не з`явився. При цьому, 14 вересня 2021р. засобами поштового зв`язку у суд надійшла заява [PERSON] від 11.09.2021р., у якій останній просить розглянути справу у його відсутності. Окрім того, повідомив, що аліменти сплачує вчасно, за можливості у розмірі, більшому, ніж визначено судом. Визнає, що 1000,00 грн. на розвиток дітей замало, однак, зауважив, що на даний час проживає із матір`ю пенсіонеркою, яка отримує пенсію в розмірі 3276,00 грн., сам офіційно не працевлаштований та має проблеми зі здоров`ям, які не дозволяють виконувати роботу, пов`язану з важкою фізичною працею. З урахуванням вищенаведених обставин просив під час вирішення справи врахувати його стан здоров`я та матеріальне становище. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 07 липня 2012р., який розірвано рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі № 719/523/14-ц, що набрало законної сили 30.09.2014р. (а.с. 11-12). У сторін народилось дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві 25.12.2012р. та серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві 16.12.2014р. (а.с. 7, 8). На даний час діти сторін зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] ; перебувають на утриманні останньої, що підтверджується довідками № 2589 від 05.08.2021р., виданою\~ Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ, Новодністровської міської ради, та №195 від 06.08.20214р., виданою Службою в справах дітей Новодністровської міської ради (а.с. 9, 10). З відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньок [PERSON] у розмірі 450, 00 грн. та [PERSON] у розмірі 550, 00 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2014р. та 11.05.2016р. відповідно та до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується рішеннями Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі №719/523/14-ц, яке набрало законної сили 30.09.2014р., та від 03.08.2016р. по справі №719/141/16-ц, яке набрало законної сили 22.08.2014р. (а.с. 11-16). Вказані обставини також підтверджуються довідкою № 52094960/20 від 24.06.2021р. Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якої [PERSON] сплачувалися кошти на користь [PERSON] як аліменти на утримання дітей до березня 2021р. включно. При цьому, за період з квітня 2021р. по червень 2021р. інформації щодо сплати [PERSON] аліментів до Відділу не надходило; інші виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , відсутні (а.с. 17-20). Згідно довідки № 52094960/20 від 10.09.2021р., виданої Печерським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] сплатив аліменти за період з квітня по вересень 2021р. в повному обсязі (а.с. 45-47). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (профіль психоневрологічна), з 27 лютого 2020р. останній призначено державну соціальну допомогу, розмір якої на даний час становить 1769,00 грн., що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] ,\~ довідкою Центру по нарахуванню пенсій № 343 від 20.05.2021р. та випискою з акта огляду СЕК. № 201463 від 09.03.2021р. (а.с. 21-23). Відомості про наявність у позивача інших доходів, окрім державної соціальної допомоги, відсутні. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] у Державній службі зайнятості не зареєстрований та на обліку не перебуває, що підтверджується довідкою № 282.2-1660/21 від 08.09.2021р. Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості (а.с. 48). Із наданих відповідачем медичних документів (ультразвукових досліджень, виписки із історії хвороби) вбачається, що останній у 2009р. та у 2012р. мав перелом плеча, внаслідок чого був звільнений від фізичної праці, виявили кісту лівої нирки та хронічний холецистит, лікував язву (а.с. 49-53). Інформації про погіршення стану здоров`я відповідача після 2012р. та неможливість працевлаштування за станом здоров`я на даний час суду не надано. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 03.09.2021р. інформація про наявність офіційних доходів у [PERSON] за період з 01.01.2021р. по 30.06.2021р. відсутня (а.с. 38-39). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Отже, при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Також у абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що виключно позивачу, як матері дітей, із якою проживають діти сторін, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача - батька дітей та вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, що забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку, відповідатиме потребам дитини та не порушуватиме права відповідача. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, та можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати, суд бере до уваги наявну інформацію про розмір доходів сторін, в тому числі наявність у [PERSON] неофіційного заробітку, відсутність у дітей самостійного доходу, погоджується із доводами позивача щодо значних витрат на утримання дітей, які пов`язані із їх розвитком, враховує, що в позивача погіршилось здоров`я, внаслідок чого останній встановлена ІІІ група інвалідності та обмеження щодо працевлаштування, натомість стан здоров`я відповідача з 2012р. не погіршився та останнім суду не надано доказів неможливості працевлаштування з цих підстав. Оскільки, участь в утриманні дитини - це обов`язок обох батьків, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо його скрутного матеріального становища у зв`язку із його станом здоров`я оскільки останнім не надано доказів, які підтверджують витрати на лікування, що пов`язані із наявними у нього захворюваннями у 2021р. Окрім того, суд не бере до уваги й твердження відповідача щодо його проживання із матір`ю [PERSON] , оскільки остання не перебуває на утриманні [PERSON] , має самостійний дохід у вигляді пенсії. Отже, відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дітей у обраний позивачем спосіб та у розмірі, визначеному судом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на вищенаведене, підстав для стягнення аліментів у новому розмірі з 18 серпня 2021 року не має. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908, 00 грн. на користь держави. На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141, 180, 181-183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved