Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

19.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 усього заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 від усього заробітку (доходу), але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати також просила покласти на Відповідача. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що зареєструвала шлюб з Відповідачем 01 липня 2016 року, що підтверджує свідоцтво про одруження, серії І-ВЛ №290030, що видане Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за №775 від 01 липня 2016 року. У шлюбі\~народилася дочка\~ [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 17.09.2016 року, відповідно до якого складено актовий запис №3395, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. З 28 липня 2017 року [PERSON] припинила подружні стосунки із чоловіком, внаслідок чого відповідач не проживає разом із сім`єю, однак досі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає разом із Позивачем та перебуває у останньої на утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає. Скрутне матеріальне становище Позивачка обґрунтовує і тим, що ніде не працює, внаслідок того, що дитина не досягла трирічного віку., не має можливості працевлаштування. Допомогу на дитину не отримує. Крім того, на утриманні Позивача знаходиться старша донька від першого шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №239677 від 31.05.2011 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Рішенням суду [PERSON] були присуджені аліменти на утримання старшої доньки, але колишній чоловік виплат не здійснює, що підтверджується довідкою про недоотримання аліментів, виданою Шевченківським відділом ДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області від 11.01.2018 року. 23 лютого 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху. 08 травня 2018 року, після усунення Позивачем недоліків, провадження у справі було відкрито. 16 липня 2018 року від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнав факт окремого проживання із Позивачкою, однак вимоги щодо стягнення аліментів спростовує, зазначивши, що матеріальну допомогу доньці надавав у розмірі 1500 грн. (про що свідчить квитанція від 06.07.2018 року) та сплачує за дитяче харчування в Дитячій кухні кожного місяця по 300 грн. на картку. Зазначив, що присудження аліментів на утримання неповнолітньої доньки та на утримання дружини, у розмірах, в яких просить Позивач, призведуть до погіршення його матеріального становища, так як він є працівником поліції, внаслідок чого не може мати інші додаткові доходи. До того ж на утриманні Відповідача знаходиться літня мати [PERSON], [INFO], яка потребує матеріальної допомоги та лікування. На підтвердження зазначених фактів [PERSON] надав виписки із медичної карти стаціонарного хворого №155068, №60. 13 серпня 2018 року [PERSON] надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що Відповідач надав матеріальну допомогу готівкою у розмірі 1500 грн. щомісяця, однак цього замало, виходячи із дійсних витрат на маленьку дитину. Усі інші види допомоги від Відповідача спростовувала. На підтвердження своїх слів надала виписки, що свідчать про рух коштів від Відповідача по картці. Наголошувала на тому, що Відповідач ніяким чином не цікавиться життям доньки, та не намагається налагодити стосунки. Усі доводи Відповідача щодо скрутного матеріального становища заперечувала. Позивач в судове засідання з`явилась, свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечував. Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України\~\~суд під час судового розгляду здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 01.07.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтво про одруження, серії І-ВЛ №290030, що видане Московським районним у міста Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за №775 від 01 липня 2016 року. Від шлюбу сторони справи мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 17.09.2016 року, відповідно до якого складено актовий запис №3395, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/3 усього заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття, є розміром, що відповідає обов'язку\~\~батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~\~мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів - 19 лютого 2018 року, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача\~\~підлягає стягненню сума аліментів. Зважаючи на те, що сторони перебувають у шлюбі, а Позивач фактично не має можливості працевлаштуватись, до досягнення дитиною трьох років та враховуючі усі фактори, що впливають на спроможність матері забезпечити матеріальне благополуччя дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання Позивача у розмірі 1/5 від усього заробітку (доходу), але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивача про стягнення аліментів, судовий збір у розмірі 704,80 гр. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.430 ЦПК України.

Outcome: approved