Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

19.12.2019 року позивач - [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: виключити з актового запису №513, вчиненого 31.05.2011 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини - громадянина України [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Обґрунтовано позов тим, що з 14 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 526. Шлюбні відносини між сторонами не склалися та вони разом як сім`я не проживають. В вересні 2019 року позивачу стало відомо, що у відношенні нього Комунарським районним судом міста Запоріжжя від 26.11.2018 року було винесено заочне рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ознайомившись з матеріалами справи вказаної справи, було виявлено, що позивачкою до позову додано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14.07.2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому в графі батько зазначено [PERSON] .. Як слідує з листа Комунарського районного у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 12.09.2019 року № 2522/17.304-37, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У подальшому, до актового запису про народження дитини буди внесені зміни на підставі спільної заяви матері та батька дитини про визнання батьківства № 57/17.3/05.01-52 від 14.07.2017 року і батьком було записано [PERSON] . Наразі [PERSON] впевнений, що він не є батьком [PERSON] у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом на підставі ст.. 136 СК України. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. /а.с. 20-21/ Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року провадження по справі зупинено, у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи; проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. /а.с.36-37/ Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено до розгляду в підготовче судове засідання з викликом учасників процесу. /а.с.53/ Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року провадження по справі зупинено, у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи; проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. /а.с.74-75/ Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2021 року провадження по справі поновлено та призначено до розгляду в підготовче судове засідання з викликом учасників процесу. /а.с.88/ У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, підтримують доводи наведенні в обґрунтування позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач не заперечує, щодо факту того, що позивач не є батьком [PERSON] , але заперечує, щодо задоволення позовних вимог. Третя особа - Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та винести рішення на особистий розсуд /а.с.26/ Вивчивши матеріали справи та заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2017 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 526. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». /а.с. 8/ Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 513, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с. 9/ Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 20108 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 04.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 27 грудня 2018 року./а.с.10-11/ Відповідно до відповіді начальника Комунарського районного у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ільїної О. № 2522/17.304-37 від 12.09.2019 року , 31 травня 2011 року їх відділом було проведено державну реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 513. Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У подальшому, до актового запису про народження були внесені зміни на підставі спільної заяви матері та батька дитини про визнання батьківства № 57/17.3/05.01-52 від 14.07.2017 року і батьком записаний [PERSON] . /а.с.12/ Судом не одноразово призначалася судова молекулярно-генетична експертиза на вирішення якої ставились питання: чи підтверджується факт спорідненості між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ? Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ? Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судової моле курно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Позивач для доведення факту того, що не він є батьком [PERSON] просив суд призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, яка була призначена ухвалою суду від 26 лютого 2020 року. /а.с.36-37/. Дана ухвала двічі направлялася для виконання до експертної установи. Було призначено декілька дат для проведення експертизи, але жодного разу сторони одночасно не прибули, біологічні зразки відібрані не були. Відповідач, не забезпечила явку дитини та для відібрання біологічних зразків. Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дитина не могла бути доставлена для відібрання біологічних зразків. Суд забезпечив відповідачу можливість доставити дитину на експертизу і повторно направив її на виконання. Але і повторно повернулись матеріали справи та ухвала суду без виконання. Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. В матеріалах справи відсутні докази про те, що у відповідача були непереборні причини, з яких вона не могла забезпечити явку дитини для відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, а тому суд приходить до висновку, що відповідач ухилилася від участі в експертизі. Нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 140/2055/18. Оцінивши наявні у справі докази, перелічені вище, а також те, що відповідач ухилилася від участі в експертизі, не забезпечила явку малолітньої дитини для відібрання біологічних зразків, суд з урахуванням вимог ст.109 СК України приходить до висновку, що батьківство позивача доведено, а тому вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Суд вважає, що достатніми підставами для внесення змін до актового запису цивільного стану в розумінні ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є наявність рішення суду про виключення запису про батька з актового запису про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 768 гривня 40 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved