Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що з 12.09.2003 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Подружжя припинили шлюбні відносини у січні 2016 року через відсутність порозуміння. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу місця проживання неповнолітньої доньки та розподілу майна позивач немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач до судового засідання не з'явися, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.09.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 258 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 6 (а.с. 4). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За доводами позивача шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2016 року. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня донька після розлучення буде проживати разом з відповідачем. Причиною припинення шлюбних відносин позивачем зазначено відсутність взаєморозуміння. Кожен з подружжя заявив про необхідність розірвання шлюбу та небажання збереження їх сім'ї, про що надав суду відповідну заяву. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 551,20 грн. Вказана сума відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved