Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

18 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору дарування від 11 квітня 2003 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 648. У зазначеній квартирі зареєстрована колишня співмешканка позивача із дитиною, відповідач по справі [PERSON], яка протягом останніх трьох років в квартирі не мешкає, її речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, іншого місця проживання окрім місця реєстрації позивачу не відомо. Позивач через те, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], яка добровільно з реєстрації не знялась, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору дарування від 11 квітня 2003 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 648 (а.с.11). Також право власності на квартиру підтверджено витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 491131 від 06 травня 2003 року (а.с.7). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі підтверджується довідкою КП «ЖЕК № 6» б/н від 14 листопада 2016 року (а.с.5), відомостями з реєстру Костянтинівської територіальної громади (а.с.18-19). Останні три роки відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає, її речі в квартирі відсутні, місце її перебування не відоме, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 10 жовтня 2015 року, 11 березня 2016 року та 02 листопада 2016 року (а.с.8, 9, 10). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS], факт її реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved