Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

17 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], що настала 15 квітня 2009 року, залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,43 га, яка знаходиться на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право батька на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №005071. Заповіту батько не залишив, вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після його смерті. Однак оформити спадщину через нотаріальну контору вона не має можливості, так як оригінал правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений. Тому вона змушена звернутися з зазначеним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надавши аналогічні пояснення та додала, що, крім неї, спадкоємцем за законом першої черги була її рідна сестра [PERSON], однак вона померла у 2010 році. В подальшому позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.58/ Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.37/. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Батько позивача [PERSON] помер 15 квітня 2009 року /а.с.6/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,43 га, кадастровий номер 5123182500:01:001:0366, яка знаходиться на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №005071 /а.с.14/. Зазначений державний акт було загублено /а.с.15/. Видача зазначеного державного акту [PERSON] підтверджується довідкою Відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області від 02.06.2015 року №15-01-12/523 /а.с.12/. Вартість зазначеної земельної ділянки складає 108636,11 грн. /а.с.59/. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №565/09 до майна померлого 15 квітня 2009 року [PERSON] /а.с.29-35/, останній залишив заповіт, в якому зробив розпорядження лише щодо однієї своєї земельної ділянки площею 4,05 га, яку заповів [PERSON]. Саме на цю земельну ділянку площею 4,05 га, право [PERSON] на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №941913, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При цьому, згідно приписів ч.2 ст.1223 ЦК України, оскільки зазначеним заповітом не охоплено усю спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], то право на спадкування за законом на це спадкове майно одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Тому 29 серпня 2013 року позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді іншої земельної ділянки - площею 4,43 га, з приводу якої подано даний позов, однак їй було розяснено, що зазначена заява не може бути прийнята у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Крім того, відповідно до матеріалів зазначеної спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді земельних ділянок, площею 4,43 га та 4,52 га 28 липня 2009 року зверталася донька спадкодавця - [PERSON] /а.с.30, 60/. Зазначена заява подана в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України. Однак відомості про видачу останній свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі відсутні. [PERSON] померла 30 січня 2010 року, спадкова справа після її смерті не відкривалась /а.с.40, 49-50/. Ч.1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з вищезазначеної копії спадкової справи до майна померлого [PERSON], свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, на яку позивач просить визнати право власності, яка є нерухомим майном, [PERSON] не отримала, у звязку з чим не набула на неї права власності в порядку спадкування. Таким чином, виходячи з зазначеного, право власності на земельну ділянку, площею 4,43 га, кадастровий номер 5123182500:01:001:0366, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №005071, ні до кого не перейшло. Позивач є громадянкою України /а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження позивача - остання є донькою [PERSON] /а.с.8, 10/, а тому відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги.. Мати позивача [PERSON] померла раніше за батька 16 листопада 2004 року /а.с.7-8/. Відомості про наявність інших спадкоємців за законом першої черги відсутні. Відповідно до п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П. 4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1225, 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, має право на спадкування, та враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку, унеможливлює видачу позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved