Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

17 травня 2016 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 28\~630,68 грн., та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 23.05.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у сумі 149\~908,75 грн. на строк до 23.05.2016 року зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами, а у випадку прострочення повернення кредиту 27% річних. Представник позивача вказує, що банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 28\~630,68 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача[PERSON]І, яка діє на підставі довіреності від 31.03.2016 року, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір №91468038000 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу (далі Договір). (а.с. 9-14) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Пунктом 2 Договору передбачено, що підписуючи його, позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчого кредитування пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах споживчого кредитування. Відповідно до п. 1.1 Договору та Правил, банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти, в сумі 149\~908,75 грн. та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 7 Договору процента ставка встановлена у розмірі 20,00% річних, а за користування коштами за кредитом понад встановлений Договором термін в розмірі 27,00% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктами 4,5 Договору передбачено, що позичальник зобовязаний повертати кредит, плату за кредити, інші платежі, шляхом внесення платежів щомісяця (ануїтетних платежів), відповідно до Графіку платежів у розмірі 4\~562,00 грн., а останній платіж має бути здійснений 23.05.2016 року у розмірі 4\~545,83 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує в повному обсязі зобовязання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 4.1 Правил за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 10.05.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 28\~630,68 грн., з яких: заборгованість за кредитом 22\~516,92 грн.; за відсотками 3\~121,90 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2\~724,52 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 267,34 грн. (а.с. 17-21) 25 лютого 2016 року відповідачу було надіслано Вимогу про сплату заборгованості за кредитом в якій вимагалося протягом 31 календарного дня з моменту отримання цієї вимоги сплатити заборгованість у сумі 79\~252,27 грн. (а.с. 15-16) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved