Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

18.10.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2012 року до вересня 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах як чоловік та дружина з відповідачем [PERSON] Від шлюбних відносинах мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Дитина перебуває на її вихованні та повному утриманні. Відповідач з серпня 2014 року участі у розвитку, вихованні та утримання сина, матеріальної допомоги теж не надає, та з цього приводу звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів. Батько зустрічами з дитиною нехтує, в житті та розвитку дитини не відіграє ніякої ролі, ким доводиться йому відповідач син не знає, про існування батька також не знає. Фактично син виховується матір'ю та бабусею і дідусем. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Також подавши заяву, просить закінчити розгляд справи у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, тому суд вважає можливим по справі винести заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи позивач не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява де просить розглянути справу в його відсутності позовні вимоги визнає проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи,допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2012 року по серпень 2014 року. Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією виписки з реєстру актів про народження актовий запис №00146, частина 2, серія В27 2014 року народився в м. Рим ( Італійська Республіка) та зареєстрований як громадяни України. Проте, як вбачається з матеріалів справи, з серпня 2014 року сторони не підтримують жодних стосунків, так як відповідач уникає спілкування з позивачем та їхнім сином, не відвідує його та не турбується станом його здоров'я, матеріальним забезпеченням та іншим. Згідно копії судового наказу №608/1569/2018, 2-н/608/35/2018 року від 05 вересня з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та її батьками. Згідно довідки Дошкільного виховного закладу с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області про те, що [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад с.Пробіжна з 02 лютого 2017 року. За цей час батько жодного разу не приводив і не забирав хлопчика з дитсадка, не цікавився успіхами дитини, не відвідував батьківські збори та виховні заходи, що проводились у дошкільному закладі. Згідно характеристики Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільскої області [PERSON] характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину яку виховує сама, зарекомендувала себе з хорошої сторони, старанна, працьовита, старанно доглядає дитину. Хлопчик здоровий, завжди охайний, чемний. Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації за № 01-1486/01-14 від 03.10.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] голова сільської ради та сусіди позивача суду пояснили, що позивач дійсно проживала як чоловік і дружина з відповідачем [PERSON] , з народження дитини батько більше не з'являвся та дитині не допомагає. Вихованням дитини та його утриманням займається мати та бабуся з дідусем. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по утриманню сина, участі у розвитку, вихованні та утримання сина, матеріальної допомоги теж не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати про які просить в своєї позовній заяві позивач в розмірі 1704 грн. Як вбачається з копії квитанції, позивач при подачі позовної заяви сплатила 704 грн.80 коп. судового збору. Згідно корінця до квитанції №2 до угоди від 28 серпня 2018 року позивачем сплачено адвокату Камінському М.В. 1500 грн. за правову допомогу, але просить повернути лише 1000 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1704,80 гривень, які просить позивач ( 704 грн. 80коп. сплачений судовий збір при подачі позовної заяви, та 1000 грн на отримання правничої допомоги). На підставі викладеного і

Outcome: approved