overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернувшись до суду просить, стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сім'єю та перебували з відповідачем у шлюбних відносинах з 23.03.2003року. Від даного шлюбу у них народилися діти, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не бажає, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з дійсним позовом про визнання права власності. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 2 місяців. Мають неповнолітню дитину доньку Христину, [INFO] та сина Дмитра, [INFO]. Спільних поглядів на сімейне життя не мається, що ускладнює їх відносини. Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 2.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце та час слухання справи в судове засідання з»явився і просив про задоволення вимог позивача в частині розірвання шлюбу та заперечував проти визначення місця проживання доньки Христини у матері, оскільки та не має належних умов для проживання дитини. Сама проживає у найманому житлі, не працює. Позивач просить про постановлення у справі рішення, наполягаючи на задоволенні своїх вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Відмовляє у задоволенні вимог щодо передачі на проживання дитини із нею із-за недоведеності вимог в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Балтської РДА, про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог зазначила, що під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем у них народився [INFO] син [PERSON], який в даний час проживає разом з нею і вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач проживає окремо і ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, повністю усунувшись від його виховання та матеріального забезпечення. Станом на 29.02.2016 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина у розмірі 7297,00 грн. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення в газеті «Одеські вісті», а також отримав судову повістку про виклик до суду. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей Балтської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], відповідач являється його батьком. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач дійсно повністю усунувся від виховання та утримання свого сина. Згідно розрахунку по заборгованості (а.с - 9) станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина у розмірі 7297,00 грн. З характеристики учня [INFO], виданої НВК «Балтська ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 ім. О.Гончара - ліцей», вбачається, що батько в школі не цікавився навчанням та вихованням сина. У висновку органу опіки та піклування Балтської райдержадміністрації від 28.04.2016 р. зазначено, що у зв'язку з недостатністю відомостей про ухилення відповідачем своїх батьківських обов'язків Балтська РДА як орган опіки та піклування не може стверджувати, що позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його сина є доцільним, чи не доцільним. Однак, проаналізувавши докази по справі, суд вважає, що позивачкою доведено обставину ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому належить винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2013 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] 2013 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2013 року, мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] 2013 року народження (а.с. 6-7). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина дочка [PERSON] [INFO]. Дочка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач протягом двох місяців ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався, заперечень проти задоволення позову на адресу суду не направив. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері позивачки по справі про що свідчить довідка Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Миргородської міської ради. (а.с. 5-6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, та на відсутність заперечень від відповідача з приводу заявлених позовних вимог, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.11.1996 р., зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №365. Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з липня 2013 року. Зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.11.1996 р., шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №365 (а.с. 3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з липня 2013 року між сторонами справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області , актовий запис № 79, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутністю взаєморозуміння, вони єдиною родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, тому вона звернулася до суду. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2014 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області , актовий запис № 79 В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області , актовий запис № 277. Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання сина не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2014 року сторони розірвали шлюб, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.12). Відповідач не зявився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Копією рішення Прилуцького міськрайонного суду від 21.07.2014 року про розірвання шлюбу (а.с.4) підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі, який 04.08.2014 року було припинено. З копій свідоцтв про народження (а.с.5-7) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Яблунівської сільської ради (а.с.8) неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю - позивачкою [PERSON], [INFO], та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітніх дітей та зобовязані матеріально утримувати їх, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення дітьми повноліття, які перебувають на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та ст.180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в юридичному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.12). Відповідач не зявився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29.06.2016 року про розірвання шлюбу (а.с.4) підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі, який 02.07.2016 року було припинено. Зі свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону Мятно-дослідної станції (а.с.6) неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю позивачкою [PERSON], [INFO], та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобовязані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та ст. 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved