Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

19.08.2021 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований син [PERSON] - [PERSON] , який з липня 2017 року в квартири не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаній квартирі вже більше чотирьох років, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачами своїх прав, як власників майна, вони вимушені були звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частки квартирі [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 29.12.2000 року. [PERSON] належить 3/20 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 4013 від 20.07.2021 року, та 1/5 частка квартири на підставі договору дарування № 3526 від 25.06.2021 року, також підтверджено Витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 268349446 від 30.07.2021 року, та за № 263210676 від 25.06.2021 року (а.с.9-16). З довідки № 22-16/5295 від 25.08.2021 року, виданої відділом з ведення реєстрації обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Згідно Акту, складеного керівником громадськості мікрорайон «Лісний» вбачається, що з липня 2017 року по теперішній час [PERSON] у спірній квартирі не мешкає (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За змістом ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідач понад встановлений строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, а тому, позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню та відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою [ADDRESS] перешкоджає позивачам, як власникам житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved