Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

19 листопада 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в с. Новопідгороднє по вул. Т. Шевченка, буд.14 Межівського району Дніпропетровської області проживає малолітній [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не приділяючи належної уваги вихованню сина, його матеріальному забезпеченню. [PERSON] ніколи і ніде не працювала та не намагається знайти роботу, разом із співмешканцем [PERSON] зловживають спиртними напоями, ведуть невпорядкований спосіб життя. З власним сином [PERSON] контакту не мають, не цікавляться його життям, не контролюють його поведінку. Неодноразово надходили скарги від сусідів та односельців про скандали та дебоші, які вчиняються у сім'ї. Просять суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їх малолітнього сина [PERSON] та стягнути з них аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Представник позивача Земляна Л.О. у судовому засіданні позовні вимоги частково змінила, просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується розписками останніх від 12.12.2014 року, причину неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. В матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження, яка свідчить про те, що відповідачі являються рідними батьками малолітнього хлопчика (а.с.6). Зокрема, необхідно зазначити, що акт відвідування сім'ї [PERSON] матері учня 4 класу [PERSON] від 23.10.2014 року (а.с.8), характеристики на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9, 11, 12); висновок ради опіки та піклування виконкому Райпільської сільської ради Межівського району № 03 від 29.10.2014 року (а.с.10), інформація про здійснення соціальної роботи з сім'єю [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), пояснення депутата Райпільської сільської ради Біляк Н.П. від 30.10.2014 року (а.с.14), інформація Межівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 174 від 06.11.2014 року (а.с.15), постанова Межівського районного суду від 26.02.2014 року відносно [PERSON] за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.32) є підтвердженням того, що проживання малолітньої дитини з [PERSON] та [PERSON] не можливе, в зв'язку з відсутністю створених належних умов для проживання малолітньої дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON]. Свої батьківські обов'язки виконують всупереч інтересам дитини, не працюють і не намагаються знайти роботу, ведуть аморальний спосіб життя, мають сумнівні знайомства, зловживають спиртними напоями, ухиляються від виховання та матеріального утримання свого сина. Батьки не забезпечують харчування, медичного догляду сина, не спілкуються з ним та не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Судом встановлено, що відповідачі всупереч вимогам закону не додержуються зобов'язань, які перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення останніх батьківських прав, що передбачено п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка обумовлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved