Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № ДКХ-1613 від 22.11.2016 року в розмірі 59148,01 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.11.2016 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] укладено кредитний договір № ДКХ-1613, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 грн. та зобовязався його повернути в повному обсязі до 22.11.2017 року. Відсоткова ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних, плата за надання кредиту 43,999% річних. Крім того, 26.01.2017 року між Кредитною Спілкою ІСТОК і [PERSON] укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору ДКХ-1613 від 22.11.2016 року, який є невід'ємною частиною кредитного договору, згідно якого сторони домовились, що в зв'язку з порушенням Позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відсоткова ставка за договором становить 175,9 % річних. У зв'язку з порушенням умов Кредитного договору щодо несвоєчасного погашення кредиту згідно з графіком, на підставі пункту 6.3 Договору, 18.07.2017 року відповідачу на адресу місця реєстрації направлено лист-попередження про наявність заборгованості з вимогою погашення заборгованості по кредитному Договору, що останній отримав особисто 29.07.2017 року. Проте борг на сьогоднішній день боржником не погашено, що свідчить про невиконання відповідачем зобов'язань, встановлених умовами Кредитного Договору. Як зазначає позивач, в звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість на суму 59148,01 грн., яка складається із: - заборгованість по кредиту - 18 033,98 грн.; - заборгованість по нарахованим відсоткам - 0,22 грн.; - заборгованість по платі за надання кредиту - 33 898,07 грн.; - інфляційні нарахування - 5 764,48 грн.; - 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України 1 451,26 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань, заборгованість за договором не погашає, з метою захисту порушених прав позивач змушений звернутися до суду. Перевірка позовної заяви проводилася за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка діяла на час пред'явлення позову. 15.12.2017 року набрав законної чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до п.11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову в прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі ухвали суду від 12.01.2018 року відкрито провадження у цивільній справі з урахуванням вимог ст.274 цього Кодексу за правилами загального позовного провадження, про що направлено сторонам копію ухвали та розяснено про порядок та строки виконання ними вимог ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року. Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом клопотання позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів. У разі відсутності відповідача не заперечує розгляд справи проводити в порядку заочного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не надав, заяву про відкладення розгляду справи не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.11.2016 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] укладено кредитний договір № ДКХ-1613, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 грн. та зобовязався його повернути в повному обсязі до 22.11.2017 року. Відсоткова ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних, плата за надання кредиту 43,999% річних. Крім того, 26.01.2017 року між Кредитною Спілкою ІСТОК і [PERSON] укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору ДКХ-1613 від 22.11.2016 року, який є невід'ємною частиною кредитного договору, згідно якого у зв'язку з порушенням Позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, сторони домовились, що відсоткова ставка за договором становить 175,9 % річних. На підтвердження викладеного позивачем надано копію заявки на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок» [PERSON]; кредитного договору № ДКХ-1613 від 22.11.2016 року; графік додаткового договору від 26.01.2017 року до кредитного договору № ДКХ-1613 від 22.11.2016 року; додаткового договору №1 до Кредитного договору ДКХ-1613 від 22.11.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених договором, про що свідчить підпис відповідача в заяві на отримання кредиту, видатковому касовому ордері. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору Позичальник зобовязався щомісячно сплачувати платіж, що складається з нарахованої плати та частини кредиту, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов'язань, що наведено у додатку до Договору, який є його невідємною частиною. Згідно п.4.4, 4.5 Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Визначені у Договорі умови позичальником не були виконані. Відповідно до п.6.2. Кредитного договору у разі виникнення прострочення більше 10 робочих днів по внесенню платежів згідно до графіку або у разі наявності невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобовязань, передбачених цим Договором або наявні обставини, які ставлять під сумнів можливість погашення кредиту, Кредитор набуває право: - 6.2.1. вимагати від Позичальника дострокового погашення Кредиту та нарахованих відсотків; - 6.2.2. вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Договору. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні обовязки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно розрахунку заборгованості за договором відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку із чим має заборгованість на суму 59148,01 грн., яка складається із: заборгованість по кредиту - 18 033,98 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам - 0,22 грн.; заборгованість по платі за надання кредиту - 33 898,07 грн.; інфляційні нарахування - 5 764,48 грн.; 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України 1 451,26 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов'язань за кредитним договором від 22.11.2016 року судом не встановлено. Наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що [PERSON] через неналежне виконання умов кредитного договору має заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved