Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

19 листопада 2014 року до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості згідно укладеного договору б/н від 27.09.2013 року (далі-Договір). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно умов Договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору та Угоди Банк виконав повністю, а саме надав Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 24.07.2014 року заборгував Банку 22586,25 гривні. Вказану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно повідомлення Красилівського РС УДМС в Хмельницькій області [PERSON] значиться знятим з реєстраційного обліку 07.06.2007 року. В зв'язку з цим виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення, яке 29.01.2015 року надруковано в газеті «Урядовий кур'єр». Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера, за умовами якого 27.09.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, а у разі невиконання зобов'язання оплатити винагороду Банку, сплатити штраф. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачем свого зобов'язання за Договором останній станом на 24.07.2014 року заборгував Банку 22586.25 гривень. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved