Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

18.10.2013 р. позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми за договором оренди житлового приміщення у розмірі 1 700 грн., стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., стягнення судового збору в розмірі 229, 41 грн., стягнення витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 1 000 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення відповідачем умов укладеного між нею та відповідачкою договору оренди житлового приміщення від 26 квітня 2012р. - однокімнатної ізольованої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]., яка належить на праві власності відповідачці [PERSON] В порушення умов договору, 03.08.2013р. приблизно о 22 годині, без попередження, відповідачка з'явилася до квартири і «вигнала» позивачку з сім'єю з орендованої квартири. На що позивач зазначила, що відповідно до умов договору оренди вони залишали відповідачці заставу в розмірі 1700 грн. і попросила повернути їй гроші. На неодноразові дзвінки позивачки з проханням повернути їй гроші, відповідачка відмовлялась повернути гроші. Її звернення до органів міліції також ніяких результатів не надали. Крім того, позивач понесла моральні страждання у зв'язку з тим, що несподівано змінився її життєвий ритм, погіршилося здоров'я, порушились плани, погіршились умови життя. Через неправомірні дії відповідачки вона вимушена звертатися за юридичною допомогою, звертатися до міліції, до суду за захистом своїх прав та інтересів, у зв'язку з цим вимушена нести додаткові матеріальні витрати. Моральні страждання позивач оцінює у розмірі 2 000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про час, день та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм правовідносини. На підставі договору оренди житлового приміщення від 26 квітня 2012р. , позивач була орендатором однокімнатної ізольованої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить на праві власності відповідачці [PERSON] (а.с.4). Сума щомісячних платежів за оренду квартири, за домовленістю сторін, була встановлена в розмірі 1700 грн. Відповідно до п. 3.1. договору оренди - на час укладання договору позивачка заплатила відповідачці 1700 грн. за один місяць,оренди. Відповідно до п.2.2 договору оренди був встановлений строк оренди - з 26.04.2012р. до 26.11.2012р. Після спливу зазначеного строку, за їхньою спільною домовленістю, позивач продовжила орендувати квартиру, виконуючі умови договору. Відповідно до п.2.3.2 договору - договір припиняється за домовленістю сторін. Відповідно до п. 2.5 договору - про розірвання договору з ініціативи однієї зі сторін, друга сторона попереджається за 30 днів. В порушення умов договору, 03.08.2013р. приблизно о 22 годині, без попередження, відповідачка з'явилася до квартири і «вигнала» позивачку з сім'єю з орендованої квартири. Відповідно до умов договору оренди позивач залишала відповідачці заставу в розмірі 1700 грн. і попросила відповідачку повернути їй гроші. На неодноразові дзвінки позивачки з проханням повернути їй гроші, відповідачка відмовлялась повернути гроші, а потім перестала відповідати на дзвінки. 03 серпня 2013р., 04 серпня 2013р. та 20 серпня 2013р. позивач зверталась із заявами на неправомірні дії відповідачки до Фрунзенського РВ ГУ МВС України в Харківській області (а.с.9-11). 04 вересня 2013 року вона направила відповідачці письмову претензію з проханням повернути їй гроші. Відповідачка не отримує кореспонденцію та претензія повернулася у зв'язку зі спливом строку зберігання (а.с.5-7). Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так відповідачем порушено п. 2.5 Договору, а саме про розірвання договору з ініціативи однієї зі сторін, друга сторона попереджається за 30 днів Таким чином, відповідач має відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань. У відповідності зі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. Відповідно до ст.10 ч.3, 60 ч.1,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що діями відповідача, позивачу заподіяні моральні страждання і переживання. Згідно зі ст. 23 п. 3 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивачка вважає, що своїми діями відповідачка спричинила їй моральну шкоду, вона перенесла душевні страждання, у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачки щодо неї, були принижені її честь і гідність, оскільки несподівано змінився її життєвий ритм, погіршилося здоров'я, порушились плани, погіршились умови життя. Через неправомірні дії відповідачки вона вимушена звертатися за юридичною допомогою, звертатися до міліції, до суду за захистом своїх прав та інтересів, витрачати на це свій час, у результаті чого змінився уклад її життя. Тому моральну шкоду позивачка оцінює в 2 000 грн. З урахуванням характеру, глибини фізичних та душевних страждань, перенесених позивачкою, ступеня вини відповідачки, яка завдала моральної шкоди, розумності і справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 229, 41 грн. та витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. 23, 526, 527, 530, 625, 629, 1167 ЦК України, суд, -

Outcome: approved