overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач до суду не з'явився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність і про те, що позов визнає та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що позивачка не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але вони мають сумісну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на утриманні позивачки, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судом встановлено, що у сторін по справі є сумісна дитина: син - [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітної плати, щомісяця до повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Оскільки в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 20.03.2001 року у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.06.2001 року, видане Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис № 5, де в графі батько зазначений - [PERSON] (а.с.2). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач, має можливість надавати матеріальну дитині. Інших осіб, які мають право на утримання від відповідача у останнього немає. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, який працює та має регулярний дохід, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.13). Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітної плати відповідача, щомісячно до повноліття доньки, тобто до 20.03.2019 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет України для дітей відповідного віку. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 3,01 га , розташованої на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Спадкоємцем на вказане майно за заповітом є позивач. Однак, протягом шестимісячного строку не подала заяву про прийняття спадщини, в зв'язку з її тривалим перебуванням на заробітках в іншій країні - Польщі, а про смерть баби вона не була повідомлена. Позивач прохала суд визначити додатковий строк , достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Дашківської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області - сільський голова Калантиря О.І. надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме перебувала на території іншої держави тривалий термін на заробітках, а про смерть спадкодавця дізналася лише по приїзду на територію України, тому їй слід визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 400 грн. 00 коп. Посилається на те, що вона 17 червня 2006 року, з відповідачем зареєструвала шлюб, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Позивач \~надала до суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відзив на позов суду не надав. \~Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182 СК України підлягає задоволенню. \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 3). Діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманню, відповідач кошти на утримання дітей не надає (а.с.8). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи обставини справи, \~вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 400 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 10 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з серпня 2014 року. Подружнє життя не склалося з причини, що кожен має різні погляди на права та обовязати подружжя з цієї причини виникали непорозуміння. Спір про поділ майна відсутній. За спільною домовленістю з відповідачем після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матірю. Позивачем до суду була надана заява, в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх \~дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 10 червня 2006 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Спору з ким буде проживати дитина після розірвання шлюбу не має. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

19.05.2015 року в суд надійшла позовна заява [PERSON], який просить розірвати шлюб з відповідачкою по справі [PERSON], який був зареєстований 10 листопада 1990 року в Стинавській сільській раді з тих підстав, що вони не проживають разом більше 2-х років однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Дочка повнолітня. В обгрунтування позовних вимог покликається також на те, що 10 листопада 1990 року вони зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Стинавської сільської ради. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] яка є повнолітньою. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що в них з відповідачкою різні погляди на сімейне життя внаслідок чого між ними виникали сварки та скандали. Він втратив до відповідачки почуття любові та поваги. В майбутньому має намір створити нову сім'ю. Термін на примирення просить не давати, оскільки вони намагались зберегти сім'ю неоноразово але це не принесло жодного результату. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати. В суді позивач [PERSON] позов підтримав просив шлюб розірвати, оскільки з відповідачкою припинили та не поновляли спільне проживання з квітня 2013 році, приходить до дочки, з цього часу не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Посив строк для примирення не надавати. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно остаточно порипинили спільне проживання в квітні 2013 року, однак часто з позивачем зустрічаються, приходить до дочки [PERSON], ночував, однак з нею не бажає миритися, вважає, що неоноразово припиняли та поновляли сімейне життя. Знає,що позивач мав іншу жінку. Вважає, що можна зберегти шлюб, якщо суд надасть строк для примирення. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і має для нього істотне значення, так як вправі облаштувати своє сімейне життя. Суд не вважає за потребу надати сторонам строк для примирення, оскільки сторони суду ствердили, що остаточно припинили спільне проживання в квітні 2013 року. Згідно практики розгляду справ даної категорії вважається, що сім'я розпалась у випадку непроживання підряд шість і більш місяців. Крім того, встановлено, що дочка сторін повнолітня, Позивач фактично створив іншу сім'ю про, що ствердив суду. Суд констатує факт остаточного розпаду. Сторони остаточно припинили спільне проживання більше 2-х років про що ствердили в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

19.05. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 21.10.1989 року Борщовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 20. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 21.10.1989 року. Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб з відповідачем не склався, оскільки сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв`язку з чим виникають конфлікти. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належними чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.10.1989 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

19.05.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась комунальна лікувально-профілактична установа «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його згоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

19.05.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором займу, посилаючись на те, що 24.10.2013 року між ними було укладений договір займу на суму 7000 доларів США, про що свідчить розписка , строк повернення грошей вказано до 01.04.2015 року. В разі того, що відповідачка свої зобовязання не виконала, просить стягнути на її користь борг в сумі 155820 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так згідно розписки від 24.10.2013 року, [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 7000доларів США строком повернення до 01.04.2015року. Таким чином, між сторонами у письмовій формі було укладено договір позики. За правилами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику\\грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем\\ у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно розписки відповідач взяла у борг 7000 доларів США , як вбачається з курсу валют встановленому національним банком України на 29.04.2015 року:\~100 доларів США -2226,2406 грн., тобто загальна сума боргу складає 7000х2226,2406= 155836грн.840коп. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у сумі 155820грн., як просить позивач. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. З боку відповідача не надані належні та допустимі докази щодо повернення позивачу позичених в борг грошей. Ухвалою суду від 12.06.2015 року сплата судового збору позивачці було розстрочено до ухвалення рішення по справі, отже відповідно до п.3 ст.88 ЦПК України , з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати на оплату судового збору у сумі 1558грн.20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19.05.2015 року до суду поштою надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені більше року тому, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Через органи РАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає. Позивач надіслала поштою письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.10-11). Відповідач про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) а.с.13, однак на пошту за отриманням судових повісток, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явився (а.с.17-18), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 31 серпня 2007 року в Веселівській сільській раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом №06 сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved