Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

19.10.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.09.1994 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1492. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2017 р. у звязку із неодноразовими подружніми зрадами з боку відповідача. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 255615, виданого 24.09.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1492, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1994. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 346074, виданого 09.07.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 381. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 р., у звязку із неодноразовими подружніми зрадами з боку відповідача. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. З вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є неодноразові подружні зради з боку відповідача, постійні сварки з цього приводу, відсутність поваги та довіри. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права неповнолітньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Позивач не просила суд стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved