Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

19.12.2016 року позивач [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 34\~017,63 грн. та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 12.02.2014 року з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Mitsubishi 200», д/н [NUMBER], який було застраховано у [PERSON] «СК «Українська страхова компанія». Позивач виплатив власнику застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 34\~017,63 грн., у зв'язку із чим, [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» звернулося до суду із позовом. До судового засідання представник позивача [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.02.2014 року о 15.50 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Ніссан», д/н SKY260, по пр.-ту [PERSON] у м. Одесі, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського району м. Одеси [PERSON] від 12.03.2014 року по справі № 520/1936/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.13/. Судом встановлено, що автомобіль «Ніссан», д/н SKY260, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-1501-13-00119 від 27.06.2013 року на момент вчинення ДТП був застрахований у [PERSON] «СК «Українська страхова компанія». Страхувальник [PERSON] /а.с. 7/. Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення ДТП /14.02.2014 року/ автомобіль «Ніссан», д/н SKY260 був застрахований у [PERSON] «СК «Українська страхова компанія». Страховим актом № ПСКА-3856 від 04.03.2014 року та страховим актом № ПСКА-3856/1 від 25.03.2014 року, а також відповідними розрахунками визначено суму страхового відшкодування у розмірі 29\~764,30 грн. та 4\~253,33 грн. /а.с. 9-10/. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» перерахувало страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 29\~764,30 грн. та 4\~253,33 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями /а.с. 11-12/. Таким чином, позивач виконав свої обовязки щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 34\~017,63 грн. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться і у ст. 993 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи належне виконання позивачем [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» своїх обовязків щодо виплати за договором страхування страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved