Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

19.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є дві спільна дитина. Позивач посилається на те, що відповідач не утримує дитину, участі у її вихованні не приймає, коштів на утримання не дає. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, уточнені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заявлені уточнені вимоги визнає. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставин. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач з 23.11.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованого Новотроянівською сільською радою Болградськоо району Одеської області, актовий запис в Книзі реєстрації одружень № 16 ( свідоцтво серії 1- ЖД № 118009) . Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 67 ( свідоцтво серії 1- ЖД № 254517). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Днем предявлення позову є день, коли позивач подав заяву до суду і вона була зареєстрована, при цьому не має значення, скільки часу буде слухатися справа і коли буде постановлене рішення. Відповідач визнав позов, а саме про присудження аліментів у розмірі 1\~000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: approved