Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

17 січня 2019 року представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач належним чином не виконує батьківські обов»язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та взагалі до його існування, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дитини. Позивач проживає з чоловіком [PERSON] та дитиною від другого шлюбу, малолітній [PERSON] сприймає [PERSON] як свого батька. Ухвалою від 24 січня 2019 року провадження у справі відкрито. 19 лютого 2019 року проведено підготовче засідання. Відзиву на позов не надано. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за його зареєстрованим місцем проживання. В матеріалах справи мається його нотаріально посвідчена заява, в якій він просить розгляд справи здійснювати за його відсутності та погоджується на позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради підтримала подану заяву та вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач майже три роки не зявляється та не цікавиться дитиною, її життям. Свідок [PERSON] пояснив, що він займається вихованням дитини, яка називає його батьком, [PERSON] участі в утриманні дитини не приймає та не цікавиться її життям. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження І-ЕЛ № 206594, [PERSON] народився 26 вересня 2012 року, його батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб доводиться, що позивач до укладення шлюбу з [PERSON] мала дошлюбне прізвище Андрушко. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7-8). У відповідності до свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 113558, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 березня 2017 року, прізвище дружини та чоловіка після державної реєстрації шлюбу «Левченко» (а.с.14). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 13098 від 12.12.2018 року [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] [ADDRESS] (а.с.15). 02 січня 2018 року було складено Акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS], в результаті обстеження виявлено : квартира утримується в задовільному стані, облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, дитина має окреме спальне місце, забезпечена одягом та взуттям за сезоном, у дитини є іграшки, книги, розвиваючі ігри. (а.с.23) За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно довідки про неотримання аліментів № 657/10 від 08.11.2018 року, у період з 08.02.2018 року по 31.10.2018 року згідно з виконавчим листом № 2/750/2040/14 від 30.09.2014 року [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с.12). Як слідує з заяви від 20.12.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.13). Відповідно до Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав виконком районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Водночас врахуванню підлягає і те, що з іншої сторони держава має позитивний обов'язок вжити виважених і послідовних заходів зі сприяння воззєднанню дітей із своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (п.52 приведеного рішення Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України»). Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обовязків, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоровя, фізичний та духовний розвиток, письмово відмовився від дитини, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам малолітнього [PERSON]. За таких підстав заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved