Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

18 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить: - визнати обєктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], колір супер-красний, 2008 року випуску, рідкокристалічний телевізор Samsung UE32F4020AWXUA, пилосос Philips, електрообігрівач Ufo, мікрохвильову піч Gorenje, соковитискач Tefal, набір посуду Berghoff Zeno (12 предметів), травматичний пістолет «ВІЙ», 9 мм, 2003 року, мисливську рушницю двоствольну ІЖ 58 МА, 1982 року випуску; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля марки Daewoo «Lanos», реєстраційний номерний знак [NUMBER], кузов №SUPTF69YD8W401180, колір супер-красний, 2008 року випуску, що становить 44\~500 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості зброї, що становить 8\~689 грн.; - виділити [PERSON] рідкокристалічний телевізор Samsung UE32F4020AWXUA; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію різниці у вартості спільного майна, яке підлягає поділу. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 17 серпня 2009 року [PERSON] придбала автомобіль марки «Daewoo Lanos» за ціною 71 240 грн., що підтверджується копією договору № 214122-D00349 купівлі-продажу автомобіля (а.с. 10-11). Відповідач у судовому засіданні визнав визначену позивачем дійсну вартість спірного автомобіля у сумі 89\~000 грн. Крім того, сторонами визнається факт придбання за час проживання у шлюбі такого майна: пилососа Philips, вартістю 750 грн., мікрохвильової печі Gorenje, вартістю 1\~000 грн., вартість яких погоджена сторонами у ході судового розгляду, а також пристрою травматичної дії «ВІЙ», к. 9 мм, №ЧН006397, та мисливської рушниці «ІЖ-58», 2 ст., 12 кал., №М11654, вартість яких згідно висновку №С-108 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 24.05.2016 складає 17\~379,00 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно положень ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. З аналізу наведених правових норм вбачається, що законодавством встановлюється презумпція спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а тому на того з подружжя, який вважає певне майно своєю особистою приватною власністю, покладається обовязок доказування цього. Отже, автомобіль марки «Daewoo Lanos», вартістю 89\~000 грн., пилосос Philips, вартістю 750 грн., мікрохвильова піч Gorenje, вартістю 1\~000 грн., пристрій травматичної дії «ВІЙ», к. 9 мм, №ЧН006397, та мисливська рушниця «ІЖ-58», 2 ст., 12 кал., №М11654, вартістю 17\~379,00 грн., є спільною сумісною власністю сторін. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про отримання ним у дар від батька коштів на купівлю зброї, оскільки, зважаючи на вимоги ст. 208 ЦК України, вони не підтверджені належними доказами. Так само і доводи позивача про придбання у період шлюбу електрообігрівача Ufo, соковитискача Tefal та набору посуду Berghoff Zeno (12 предметів) не підтверджені будь-якими доказами, а тому немає підстав вважати це майно спільною сумісною власністю сторін. Як пояснив у судовому засіданні відповідач, телевізор Samsung UE32F4020AWXUA придбали його батьки для себе, але згодом передали йому у тимчасове користування у звязку з ремонтом у своєму помешканні. Зазначене повністю знайшло своє підтвердження у показаннях допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] Надана ж позивачем видаткова накладна № ЧН-152 від 04.01.2014 свідчить лише про купівлю рідкокристалічного телевізора Samsung UE32F4020AWXUA у період шлюбу сторін, але аж ніяк не свідчить про купівлю телевізора будь-ким з них, оскільки в накладній не зазначені реквізити, які б ідентифікували покупця. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача належить стягнути 1/2 частку вартості спільного майна подружжя у розмірі 54\~064,50 грн. (108\~129 грн. / 2). Згідно зі ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належать і витрати на правову допомогу. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до\~ ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2\~790 грн. судових витрат, з яких 2\~250 грн. витрати на правову допомогу, 540 грн. судовий збір. Сплачені позивачем кошти за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 702,00 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки експертиза фактично не була проведена. Враховуючи викладене,

Outcome: partial