Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

17 вересня 2019 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 21 жовтня 2019 року Товариство з обмежено відповідальністю «Сучасний факторинг» звернулося до суду з заявою, в якій усунуло недоліки первісної заяви. В обґрунтування позову Товариство з обмежено відповідальністю «Сучасний факторинг» посилалося на те, що 28 грудня 2016 року між Товариством з обмежено відповідальністю «Сучасний факторинг» та [PERSON] укладений Кредитний договір № Т0063188, на підставі якого товариство надало Ігуменовій [PERSON] М [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 499,39 гривень на купівлю планшету SAMSUNG SM-T561N, пилососу ZELMER ZVC762SPUA, мікрохвильової печі SAMSUNG GE81KRW-1BM та ноутбуку LENOVO IP 110-15IBR, на строк 18 місяців, зі сплатою 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом, що підтверджується анкетою-заявою на надання споживчого кредиту від 28 грудня 2016 року, рахунком-фактурою № ДПФТ-1155-1683220 від 28 грудня 2016 року, а також видатковою накладною № ДПФТ-1155-15811764 від 28 грудня 2016 року. Грошові кошти перераховані ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа Страхування» відповідно до п.п. 2.5, 9.2 Основного договору від 28 грудня 2016 року. Позивач виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, але відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та щомісячну комісію за користування кредитом, в результаті чого станом на 01 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 81 308,61 грн., яка складається з: основного боргу 24 499,39 грн., комісії за управління кредитом 34 176,64 грн., збитків від інфляції 8961,87 грн., 3% річних 1910,95 грн., а також штрафу 11 759,76 грн. Зазначену суму за кредитними договорами, а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» не з`явився, звернувся з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до такого висновку. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року між Товариством з обмежено відповідальністю «Сучасний факторинг» та [PERSON] укладений Кредитний договір №Т0063188, на підставі якого товариство надало Ігуменовій [PERSON] М [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 499,39 гривень на купівлю планшету SAMSUNG SM-T561N, пилососу ZELMER ZVC762SPUA, мікрохвильової печі SAMSUNG GE81KRW-1BM та ноутбуку LENOVO IP 110-15IBR, на строк 18 місяців, зі сплатою 4,5 % щомісячної комісії за управління кредитом. Згідно анкети-заявки про надання споживчого кредиту від 28 грудня 2016 року відповідач [PERSON] просила позивача надати їй споживчий кредит в розмірі 24 499,39 грн. Відповідно до рахунку-фактури № ДПФТ-1155-1683220 від 28 грудня 2016 року та видаткової накладної № ДПФТ-1155-15811764 від 28 грудня 2016 року [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 24 399,60 грн. на придбання планшету SAMSUNGSM-T561N, пилососу ZELMER ZVC762SPUA, мікрохвильової печі SAMSUNG GE81KRW-1BM та ноутбуку LENOVO IP 110-15IBR. Згідно з п. 3.8 Кредитного договору сторонами погоджено, що розмір щомісячного платежу з моменту укладення кредитного договору до 29.06.2017 року становить 1361,15 грн., а з 28.07.2017 року 2463,62 грн., що підтверджується графіком платежів від 28 грудня 2016 року (Додаток № 1 до Кредитного договору). Щомісячний платіж повинен здійснюватися до 28 числа кожного місяця (п. 3.9 Договору). 06 листопада 2018 року ТОВ «Сучасний факторинг» на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист № 982 щодо добровільної сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 55 369,98 грн., яка виникла станом на 06.11.2018 року, однак остання не виконала взяті на себе зобов`язання в добровільному порядку та не сплатила суму боргу. Пунктом 7 Кредитного договору передбачено розмір штрафу в сумі 979,98 грн. за кожне прострочене зобов`язання за кредитом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 530 ЦК України\~зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною другою\~ст. 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв`язку з чим, станом на 01 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 81 308,61 грн., яка складається з: основного боргу 24 499,39 грн., комісії за управління кредитом 34 176,64 грн., збитків від інфляції 8961,87 грн., 3% річних 1910,95 грн., а також штрафу 11 759,76 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved