Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

19.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини в якій зазначила, що 06.06.2016 року в перинатальному центрі Республіканської клінічної лікарні «ім. Н.А. Семашко», який розташований в м. Сімферополь АР Крим, у неї народилась дочка [PERSON]. На звернення до Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з питань реєстрації народження доньки їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки відсутній документ закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження [PERSON], яка народилася 06 червня 2016 року, в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим Україна, батьком якої є [PERSON], на підставі ч.1 ст.135 СК України, матір'ю є [PERSON], [INFO], громадянка України. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], який діє на підставі довіреності від 26.04.2017 року, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухав пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до вимог ст.9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~Згідно з п.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Вимогами ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії ЕР №293742, виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 10.11.2007 року. 06 червня 2016 року у [PERSON] на території Автономної Республіки Крим в м. Сімферополь народилася донька, що підтверджується копією обмінної карти відомостей пологового будинку про породіллю виданої Республіканською клінічною лікарнею «ім. Н.А. Семашко». З копії довідки №0000058863 від 07.12.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] АР Крим, фактично проживає [INFO]. Відповідно до ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п.4 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності\~\~документа\~\~закладу охорони\~\~ здоров'я або медичної консультаційної комісії,\~\~що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної\~\~реєстрації\~\~актів\~\~цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на те, що медичні документи, що підтверджують факт народження дитини на території Автономної Крим, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації дитини в органах РАЦС Міністерства Юстиції України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту народження дитини, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду.

Outcome: approved