Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 300 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду від 15.05.2009 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно. На даний час відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а коштів для належного утримання дитини недостатньо. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позові, наполягала на задоволенні позову, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що має на утриманні ще двох малолітніх дітей, отримує мінімальну заробітну плату, його майновий стан не покращився, тому просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 травня 2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 31.03.2009 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно довідки про заробітну плату №69/02 від 15.04.2016 року [PERSON] у березні 2016 року отримав заробітну плату у розмірі 610,00грн. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Так, [PERSON] на підтвердження своїх доводів надав копії свідоцтв про народження двох дітей, довідку про заробітну плату. Дані докази підтверджують посилання не те, що його матеріальний стан не покращився. Позивачкою [PERSON] не надано доказів зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я. Суд у даному випадку не вбачає підстав, визначених у статті 192 СК України, для зміни розміру аліментів. Відповідно до ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed