Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

19 грудня 2013 року до суду звернулася [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] з вимогою стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Позивач зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28 листопада 2011 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який фактично проживає з нею, однак зареєстрований за місцем проживання відповідача, який участі у вихованні та утриманні сина не бере, не маючи для того перешкод. Посилаючись на те, що відповідач не має оформленого місця роботи, однак працює і має заробіток, стан здоров'я сина, який має захворювання і потребує періодичних витрат на лікування, її невисоку заробітну плату, необхідність додаткових витрат на забезпечення фізичного розвитку сина, який займається боксом, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісяця до повноліття сина.. Відповідач позов визнав частково в розмірі 300 гривень щомісяця. Позивач суду пояснила, що з позицією відповідача незгодна. Дитина забезпечена нею всім необхідним, однак потребує участі батька в її утриманні, який повинен брати участь у вихованні та утриманні дитини, однак уникає цього. Дитина перенесла тяжку хворобу у вересні 2011 року, після якої потребує реабілітації. З дитиною батько спілкується мало, гроші дає сину рідко і незначну кількість. Його матеріальне становище дозволяє брати регулярну істотну участь в утриманні дитини. 300 гривень щомісяця від батька цього не забезпечить. Відповідач суду пояснив, що місця постійної роботи немає. Заробіток є, коли трапляється робота. У помісячному обчисленні його заробіток становить близько 1000 гривень. В іншому зареєстрованому шлюбі не перебуває, інших дітей не має. За своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти на сина у розмірі близько 300 гривень щомісяця. Перевіривши надані докази та оцінивши доводи і заперечення сторін, суд вважає правильним позов задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про одруження та копії судового рішення [PERSON] і [PERSON] з 06.11.2004 р. перебували у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Кархівської сільської ради Чернігівського району, який розірвано заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.11.2011 р. (справа № 2-964/2011), що набрало законної сили 23.12.2011 р.. Згідно наданої копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис про народження № 28 від 07.02.2006 р.. Батьки: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. Наданою довідкою ф. 3 від 18.12.2013 р. підтверджено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де проживає відповідач [PERSON]. Зі змісту актів обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 10.11.2011 р. та від 27.11.2013 р. вбачається, що дитина постійно проживає з матір'ю, якою створено належні умови для виховання дитини. Батько регулярної участі у процесі виховання та в утриманні дитини не бере. Згідно довідки з місця роботи [PERSON] вона має постійне місце роботи, за яким за останні шість місяців нараховано заробітної плати на суму 20946,70 грн.. Позивач [PERSON] перебуває у зарестрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено наданою копією свідоцтва про шлюб. З наданих позивачкою копій документів видно, що [PERSON], [INFO], з 23.09.2011 р. по 21.10.2011 р. перебував на стаціонарному лікуванні в ДЗ СМСЧ-5 м. Славутича і на оплату призначених медикаментів та матеріалів позивачкою було витрачено 1231,54 грн.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.181 цього Кодексу право на одержання аліментів на утримання дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, у разі їх окремого проживання. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно правила ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, сама по собі відсутність у платника аліментів постійного місця роботи не може бути достатньою підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, у зв'язку з чим розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача. При цьому необхідно взяти до уваги матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей та інших зобов'язань, з урахуванням чого визначити аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини. Відповідно до правила ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial