Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

18 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики в розмірі 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.07.2020 становить 27170 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 80 грн. 17 коп. та судові витрати. Обґрунтовано позов тим, що відповідач зобов`язався пригнати позивачу на замовлення автомобіль із Європи, за що позивач передав [PERSON] 1000 доларів США, що підтверджується розпискою. В обумовлений згідно розписки строк до 01.06.2020 відповідач автомобіль не привіз, грошові кошти не повернув і взагалі перестав виходити на зв`язок, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити, також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та взяв на себе зобов`язання привезти з Європи для позивача автомобіль марки «Опель Астра» 1999-2000 року випуску або повернути отримані грошові кошти у строк до 01.06.2020, що підтверджується розписками (а.с. 34, 35). У встановлених у розписках строк відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, а також не повернув кошти, які отримав згідно розписки. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути отримані кошти, однак останній ухиляється від виконання свої зобов`язань. Зокрема, 09 липня 2020 року на адресу реєстрації [PERSON] було надіслано претензію про повернення боргу в добровільному порядку (а/с 17-22, 23). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується розписками, оригінали яких містяться в матеріалах справи. Таким чином, передача грошових коштів підтверджується належними та допустимими доказами. Як пояснив у судовому засіданні позивач, йому відповідачем було повернуто 200 доларів США, шляхом зарахування на його картковий рахунок грошей. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 800 доларів США, проте заяви про зменшення позовних вимог позивачем до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми за період з 01.06.2020 по 06.07.2020 становить 80 грн. 17 коп., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу, проте доказів понесення вказаних витрат до суду не надав. Враховуючи відсутність належних доказів, які б підтвердили витрати позивача на правничу допомогу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial