Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

17 серпня 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] та стягнення аліментів на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.1999 року до 31.03.2014 року, мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який з серпня 2016 року проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, хоча рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року з позивача було стягнено аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] у розмірі 550 гривень. Посилаючись на те, що відповідач зобовязаний утримувати дитину, яка обрала місце проживання з позивачем, відпали підстави стягнення аліментів з позивача, представник позивача просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON]в судове засідання повторно не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина сторін: син [PERSON] [INFO]перебував на утриманні відповідача, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року з позивача було стягнено аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] у розмірі 550 гривень. З серпня 2016 року неповнолітня дитина сторін обрала місце проживання з позивачем, тобто знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначенні розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатною особою. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд, врахувавши матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] [INFO]у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 551,2 грн. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved