Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

17 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1294, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 17.01.2020 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК «Аланд» у сумі 19307,84 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 17.01.2020 приватним нотаріусом Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 1294 про стягнення з позивача на користь відповідача в період з 11.09.2018 по 29.11.2019 заборгованості на загальну суму 19307,84 грн. згідно кредитного договору № 92046144000 від 23.04.2013, укладеного між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк», право вимоги за яким, нібито перейшло до ТОВ «ФК «Аланд». Кредитний договір нотаріально не посвідчувався. У жовтні 2020 року позивач дізнався про виконавчий напис після ознайомлення із постановою приватного виконавця Лисенка Ю.О. від 05.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 661328134, і починаючи з жовтня 2020 року із зарплати позивача почалося утримання заборгованості у розмірі 20%. На думку позивача, його зобов`язання по кредитному договору є виконаними, виконавчий напис вчинений незаконно, і є достатні правові підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки, по-перше, у порушення чинного законодавства виконавчий напис був вчинений нотаріусом на не посвідченому нотаріально кредитному договорі; по-друге, відповідачем нотаріусу замість засвідченої виписки з рахунку боржника подано відомості про склад заборгованості, який не є первинним бухгалтерським документом,, та із розрахунку якого не вбачається рух коштів по рахунку відсутні дати та суми отриманих/погашених позивачем, неможливо встановити коли у відповідача виникло право вимоги до позивача, і чи взагалі воно виникло, оскільки розрахунок заборгованості не є доказом прострочення позивача і не заміню виписку руху коштів по рахунку; по-третє, строк погашення заборгованості відповідачем встановлено до 21.12.2019, проте ця дата за змістом виписки є датою кінцевого строку погашення заборгованості, а не строком виконання зобов`язання, встановленого у кредитному договорі, у якому визначені щомісячні платежі і останній платіж позивач мав здійснити до 23.04.2015, а отже право банку виникало би протягом трьох років після останнього платежу - до 23.04.2018, тоді як виконавчий напис зроблений у січні 2020 року. Крім того, на думку позивача, наданий відповідачем нотаріусу витяг із договору відступлення прав вимоги не підтверджує право відповідача, оскільки цей витяг не підписаний стороною, що переуступила право вимоги. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом, витребувано за клопотанням позивача письмові докази. 23 грудня 2020 року ухвалою суду за заявою позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1294 вчиненого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів (а.с. 50), не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 14 січня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. на виконання ухвали суду від 22.12.2020 надійшла копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 05.10.2020 у ВП № 61328134. 22 січня 2021 року розгляд справи був відкладений до 19 лютого 2021 року у зв`язку із відсутністю витребуваних доказів від третьої особи приватного нотаріуса Хара Н.С. 26 січня 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Хара Н.С. надійшли копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Враховуючи, що\~в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріла цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено,\~що 23.04.2013\~між [PERSON] \~та ПАТ\~«УкрСиббанк» було\~укладено Договір\~№ 92046144000\~про надання\~споживчого кредиту,\~за умовами\~якого банк надав кредит позивачу у розмірі 12376,24 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 23 квітня 2015 року із встановленням за користування кредитом процентної ставки у розмірі 0,01% річних та 7,01 % для строкової суми основного боргу на дату виникнення прострочення (а.с. 80-81). Згідно із Додатком № 1 до Договору визначений графік платежів, а також види та розміри комісії, у тому числі комісія за управління кредитом, яка включена до суми ануїтентного платежу щомісяця (а.с. 82). 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 1294 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 92046144000 від 23.04.2013 за період з 15.03.2018 по 29.11.2019 в розмірі 19007,84 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 12376,24 грн., прострочена заборгованість за комісією 6410,65 грн., прострочена заборгованість за процентами 220,95 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ФК «Аланд» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 19307,84 грн. (а.с. 58). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. від 05.10.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61328134 з виконання виконавчого напису № 1294, виданого 17.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 19307,84 грн. (а.с. 53). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610\~ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК\~України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.\~39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено, що\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок\~(у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію\~бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75,\~далі Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та\~виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:\~номер особового рахунку;\~дату здійснення останньої (попередньої) операції;\~дату здійснення поточної операції;\~код банку, у якому відкрито рахунок;\~код валюти;\~суму вхідного залишку за рахунком;\~код банку-кореспондента;\~номер рахунку кореспондента; номер документа;\~суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);\~суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;\~суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання\~виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів відповідачем було надано: витяг та виписка з ЄДРПОУ Стягувача, копію статуту\~ТОВ «ФК\~«Аланд» та\~установчі документи, копію наказу\~ТОВ «ФК\~«Аланд» від\~12.09.2019\~№ 01\~щодо виконання\~обов`язків директора\~Пилипенком А.М., копію паспорту\~громадянина України\~ [PERSON] \~та РНОКПП,\~копії двох\~договорів відступлення\~прав вимоги\~№ 10\~від 12.05.2014\~та №\~02/10/2019-ФА\~від 02.10.2019\~з переліком\~кредитних договорів, виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 92046144000 від 23.04.2013, копію Договору № 92046144000 про надання споживчого кредиту від 23.04.2013 з додатком\~№1, витяг з Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, письмова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитом на адресу [PERSON] (а.с. 59-84). У виконавчому написі № 1294 від 17.01.2020 нотаріусом зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 92046144000 від 23.04.2013, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 15.03.2018 по 29.11.2019 (а.с. 58). Суд звертає увагу, що додана виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, рух коштів тощо. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім цього, виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Також, на думку суду, включення до загальної заборгованості суми простроченої заборгованості за комісією, обумовлює наявність спору щодо стягнення за виконавчим написом, оскільки відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 02.12.2020 між позивачем [PERSON] та адвокатом Тараненко О.О. укладено договір № 58 про надання правової допомоги (а.с. 34), підписаний акт приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 3100 грн. та відповідно до наданих копій квитанцій від 02.12.2020, 07.12.2020, 16.12.2020 [PERSON] сплатив за надані послуги 3100 грн. (а.с.36-37). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3100 грн. Також, згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений останнім судовий збір при подачі позову у розмірі 840,80 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved