overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. на дитину, щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки їздить за кордон на заробітки, інших дітей не має, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 27 липня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котрий проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує в повному обсязі обовязок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй неповнолітній дитині. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 1500 грн. на дитину щомісячно. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач здить на заробітки за кордон та отримує великі доходи. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 15.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] За час перебування у шлюбі у подружжя народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникають сварки та різного роду непорозуміння. [PERSON] має роботу, працює, але заробітну плату залишає собі. Позивач неодноразово намагалася поговорити з відповідачем для того, аби останній усвідомив свою поведінку, змінив відношення до сім'ї, однак жодних результатів це не дало. Така поведінка призвела до того, що уже більше року позивач не проживає разом з відповідачем. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Подальше збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому такий шлюб доцільно розірвати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач просить: розірвати шлюб з [PERSON]; після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище [PERSON]; понесені судові витрати вважати фактично понесеними та не стягувати з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, 18.09.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, 18.09.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. За час шлюбу народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з матір'ю. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. За змістом ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 15 липня 2006 року перебувають у шлюбі (а.с.7). У сторін є дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 2 лютого 2000 року в м.Гадяч, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими рішенням суду від 24 квітня 2012 року розірвано. Згідно довідки Комунального закладу «Бердянський медичний коледж» Запорізької області [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, термін закінчення навчання - червень 2019р. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, стаття 200 СК України не передбачає мінімального розміру аліментів для повнолітньої дитини, тому в частині визначення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку слід відмовити. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки батько зобовязаний утримувати свою повнолітню дочку, що навчається. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1325. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1325 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 02 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

19 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року. Подружжя від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно наданого відзиву відповідача вбачається, що сімейні відносини між подружжям припинені, проте відповідач вказує, що між сторонами є спір з приводу поділу майна та місця проживання дитини. Ухвалою суду від 20.07.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року. Подружжя від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Отже позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

19 липня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідно до укладеного договору № б/н від 17.09.2012 року отримала кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на плптіжну картку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.06.2018 має заборгованість у розмірі 50094 грн. 64 коп., з яких: 3718 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом; 43114 грн. 17 коп. \~заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2361 грн. 65 коп. -\~штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 17 вересня 2012 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не направила. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

19 липня 2018 року Державне підприємство «Камінь-Каширське лісове господарство» (далі - ДП «Камінь-Каширське лісове господарство») звернулося до суду з даним позовом в якому зазначає, що 15 березня 2018 року в кварталі 47, виділі 36 Видертського лісництва цього підприємства виявлено факт незаконної порубки одного дерева породи сосна. Вказана порубка була здійснена без відповідного дозволу - лісорубного квитка (ордера) [PERSON], сума завданої шкоди становить 1236,54 грн., яка на даний час останнім добровільно не відшкодована. Одержувачем вказаної суми збитків буде спецфонд місцевого бюджету Воєгощанської сільської ради. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

19 липня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2254. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] Февзієвичем зареєстровано шлюб, актовий запис № 2254. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

19 липня 2018 року заявник, [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в якій\~ вказує, що 18 листопада 2017 року померла його двоюрідна сестра, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, спадкоємцем на яке є заявник, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини йому було відмовлено, в звязку з відсутністю належних документів, які б підтверджували їх родинні відносини, а тому прохає суд встановити факт, що він є двоюрідним братом [PERSON] Заявник, [PERSON], в судовому засіданні підтримав заяву та прохав її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Кобеляцької міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від міського голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради. Рішення прохав прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши заявника, пояснення свідків, розглянувши матеріали справи,\~ вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 листопада 2017 року померла [PERSON] (а.с.4). Із\~ заявою\~ про\~ видачу\~ свідоцтва\~ про\~ право\~ на спадщину після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], однак у видачі свідоцтва йому відмовлено в звязку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Прізвище [PERSON] до шлюбу [PERSON] (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] були рідними братом та сестрою,\~ а тому [PERSON] та [PERSON] двоюрідними братом та сестрою. Актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] не збереглися (а.с.14-15). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини, тобто має для нього юридичне значення, то заяву слід задовольнити та встановити факт, що [PERSON], [INFO], є двоюрідним братом [PERSON], яка померла 18.11.2017 року. \~

Outcome: approved