Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

19.11.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , просить: визнати недостовірною та такою, що порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також недоторканість ділової репутації, інформацію, яка поширена відповідачем [INFO] (у період часу з 11:00 до 13:00) на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, а саме: « [PERSON] - злодій, [PERSON] - хабарник, [PERSON] - колектор», «Що я, як член товариства зробив для «Мрії» (або за що мене тероризує [PERSON] », «Це той час, коли [PERSON] разом зі своїми [PERSON] пограбував сім дач! [PERSON] умовив молодого хлопця, у якого не убло батька і він жив зі своєю бабусею допомагати їм. Їх спіймала міліція. Був суд [PERSON] вийшов сухим, його батько відтер. А хлопчині дали п`ять років узвязнення замість [PERSON] », «Ще один цікавий факт того періоду. [PERSON] хотів пограбувати мій будинок також. Вони почали пробувати відкрити двері - це сліди ще й сьогодні є на них. У будинку був мій батько! Почувши шарудіння у замку, взяв рушницю різко відкрив двері - ті бігти. Батько декілька разів вистрелив у повітря. Про це є зареєстрована заява у міліції, яку він написав з цього привод. Невдовзі [PERSON] з друзями спіймали на гарячому», « [PERSON] давав [PERSON] на будування дитячого майданчику - 400 (чотириста) гривень»; зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію шляхом оголошення на чергових загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія», які відбудуться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки (загальна площа), наступної інформації, а саме: «[INFO] (у період часу з 11:00 до 13:00) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки на площі, а саме: мною, гр. [PERSON] , була поширена негативна і недостовірна інформація відносно [PERSON] . Офіційно заявляю наступне: [PERSON] не злодій, не хабарник, не грабіжник. [PERSON] не працював колектором. [PERSON] не не здійснював відносно мене терор. [PERSON] не грабував дачі та не хотів пограбувати мій будинок. [PERSON] не затримувала за пограбування поліція і його суд не засуджував за грабежі. Стосовно [PERSON] садівниця ГО «МСТ Мрія» не подавала заяву в поліцію. [PERSON] не умовляв нікого займатись пограбуванням. Я не давав [PERSON] на організацію дитячого майданчика 400 гривень. Прошу вибачення перед [PERSON] за поширену мною недостовірну і негативну інформацію!» та роздати серед присутніх за загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» листівки із спростуванням недостовірної інформації; стягнути на його користь 50 000,00 грн завданої моральної шкоди. Позов [PERSON] обґрунтований тим, що [INFO] у період часу з 11:00 год. до 13:00 год. на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки на загальному/сільському майдані в присутності більше ніж 50 членів громадського об`єднання відповідачем була поширена недостовірна та негативна інформація, яка порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації. Так, під час загальних зборів в присутності більше ніж 50 членів громадського об`єднання відповідач неодноразово наголошував (поширював негативну та недостовірну інформацію), що, зокрема, « [PERSON] - злодій, [PERSON] - хабарник, [PERSON] - колектор». Крім того, під час загальних зборів відповідач розповсюджував серед членів громадського об`єднання листівки, яка містила також недостовірну та негативну інформацію відносно нього, яка за своїм змістом порочить його гідність, честь та ділову репутацію. Так, у даних інформаційних листівках зазначена наступна недостовірна та негативна інформація (окрім того під час розповсюдження даних листівок відповідачем також супроводжувалась поширенням присутнім особам на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» вголос негативна та недостовірна інформації відносно нього, яка викладена у даних, зокрема, відповідач поширював інформацію, що він здійснював відносно нього терор (нібито за активну роботу відповідача для Громадського об`єднання «МСТ Мрія»; відповідач поширював інформацію, що він пограбував 7 дач та що хотів пограбувати будинок відповідача і батько відповідача вимушений був декілька разів стріляти з рушниці; відповідач поширював інформацію та запевняв присутніх, що під час грабежу його піймала поліція і був суд; відповідач поширював інформацію, що один із членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія» звернувся до правоохоронних органів стосовно того, що він вимагав у неї грошові кошти; відповідач поширював інформацію, що він бажав пофарбувати автобус, на якому перевозив донорську кров, та продати його; відповідач поширював інформацію, що його батько ховав його на дачі для уникнення від покарання; відповідач поширював інформацію, що він умовив хлопця на прізвисько « [PERSON] » займатись грабуванням і його засудили до відбування покарання на 5 років замість нього; відповідач поширював інформацію, що він особисто дав йому на будування дитячого майданчику 400 гривень. Неправомірними діями відповідача були порушені його немайнові права та йому було завдано моральної шкоди. Наступного дня матеріали справи передано судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2019 р.). Ухвалою суду від 25.11.2019 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.01.2020 р. закрито підготовче провадження. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 5 Постанови № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Згідно статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За змістом частини першої статті 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування. Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 15 Постанови № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної-фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 р. у справі № 910/15148/17 зазначив, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, оглянувши докази на флеш-карті, дослідивши письмові докази, вважає, у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Так, [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами до [PERSON] , стверджує, що [INFO] у період часу з 11:00 год. до 13:00 год. на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки на загальному/сільському майдані [PERSON] була поширена недостовірна та негативна інформація, яка порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації; стверджує, що під час загальних зборів в присутності більше 50 членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія» [PERSON] неодноразово наголошував (поширював негативну та недостовірну інформацію), що, зокрема, « [PERSON] - злодій, [PERSON] - хабарник, [PERSON] - колектор». Крім того, [PERSON] стверджує, що під час загальних зборів [PERSON] розповсюджував серед учасників Громадського об`єднання «МСТ Мрія» листівки, яка містила також недостовірну та негативну інформацію відносно його особи, яка за своїм змістом порочить його гідність, честі та ділову репутацію. У даних інформаційних листівках зазначена наступна недостовірна та негативна інформація (окрім того під час розповсюдження даних листівок, [PERSON] також супроводжувалося поширенням присутнім особам на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» вголос негативна та недостовірна інформація відносно нього, яка викладена у даних), зокрема, [PERSON] поширював інформацію, що він здійснював відносно нього терор (нібито за активну роботу відповідача для Громадського об`єднання «МСТ Мрія»); [PERSON] поширював інформацію, що він пограбував 7 дач та що хотів пограбувати будинок відповідача і батько відповідача вимушений був декілька разів стріляти з рушниці; [PERSON] поширював інформацію та запевняв присутніх, що під час грабежу його піймала поліція і був суд; [PERSON] поширював інформацію, що один із членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія» звернувся до правоохоронних органів стосовно того, що він вимагав у неї кошти; [PERSON] поширював інформацію, що він бажав пофарбувати автобус, на якому перевозив донорську кров, та продати його; [PERSON] поширював інформацію, що його батько ховав його на дачі для уникнення від покарання; [PERSON] поширював інформацію, що він умовив хлопця на прізвисько « [PERSON] » займатися грабуванням і його засудили до відбування покарання на 5 років замість нього; [PERSON] поширював інформацію, що він особисто дав йому на будування дитячого майданчику 400 гривень. Отже [PERSON] звертаючись до суду із вимогами до [PERSON] , стверджує, що поширення негативної та недостовірної інформації щодо нього було здійснено [PERSON] на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» в присутності більше 50 членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія» шляхом розповсюдження листівок та вголос, і просить постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] спростувати інформацію щодо нього у той самий спосіб, яким вона поширювалась, - шляхом оголошення на чергових загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» та роздачою серед присутніх на загальних зборах листівки із спростуванням недостовірної інформації. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення передсудом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України. Враховуючи зазначену категорію справи, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, втім позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи»). І наявна в матеріалах справи інформація про юридичну особу свідчить, що Громадське об`єднання «МСТ Мрія» є громадською організацією, органом управління якої є загальні збори, отже у випадку, коли позивач стверджує про поширення інформації у такий спосіб, як на загальних зборах, то належними і допустимими доказами цього факту може слугувати лише протокол загальних зборів членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія», втім [PERSON] не надано суду протоколу загальних зборів і не підтверджено належними доказами щодо фіксації цих зборів: дати проведення, повітки дня, голови зборів, секретаря, кількості присутніх на зборах, виступів осіб, що перебували на зборах, фіксацією дій, зокрема, поширення листівок, присутніх на загальних зборах, тому суд не приймає до уваги надані [PERSON] копії оголошення про збори, реєстру осіб, які беруть участь у зборах. Наявна в матеріалах справи копія листівки, яка складена нібито від імені [PERSON] , не містить підпису відповідача, а тому не може бути доказом поширення інформації саме відповідачем. Жодні повідомлення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не можуть бути належними доказами, оскільки відсутні взагалі докази проведення загальних зборів, суд не приймає такі покази до уваги. Суд не приймає до уваги і дві фотокартки із можливим зображенням позивача [PERSON] та із можливим зображенням відповідача [PERSON] , оскільки на цих фотозображенням проставлена дата 24 грудня 2019 року, що жодним чином не підтверджує здійснення цих фото саме [INFO] на загальних зборах членів Громадського об`єднання «МСТ Мрія», не є такими доказами і інформація на флеш-карті, ані фотографічні зображення, ані флеш-карта не є копіями електронних доказів в розумінні положень статтей 76, 100 ЦПК України, отже не можуть вважатися належними та достатніми доказами фіксування подій, оскільки не містить необхідних реквізитів електронного доказу, як-то фіксація дати та часу його зйомки, місце події тощо. З цих доказів неможливо встановити в який саме час, день, місяць і рік, за чиєї участі їх зафіксовано, на який пристрій, чи відбувались змінення, накладення здійснених відеозаписів у подальшому. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача [PERSON] в частині визнаннянедостовірною та такою, що порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також недоторканість ділової репутації, інформацію, яка поширена [INFO] (у період часу з 11:00 до 13:00) на загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, а саме: « [PERSON] - злодій, [PERSON] - хабарник, [PERSON] - колектор», «Що я, як член товариства зробив для «Мрії» (або за що мене тероризує [PERSON] », «Це той час, коли [PERSON] разом зі своїми [PERSON] пограбував сім дач! [PERSON] умовив молодого хлопця, у якого не убло батька і він жив зі своєю бабусею допомагати їм. Їх спіймала міліція. Був суд [PERSON] вийшов сухим, його батько відтер. А хлопчині дали п`ять років узвязнення замість [PERSON] », «Ще один цікавий факт того періоду. [PERSON] хотів пограбувати мій будинок також. Вони почали пробувати відкрити двері - це сліди ще й сьогодні є на них. У будинку був мій батько! Почувши шарудіння у замку, взяв рушницю різко відкрив двері - ті бігти. Батько декілька разів вистрелив у повітря. Про це є зареєстрована заява у міліції, яку він написав з цього привод. Невдовзі [PERSON] з друзями спіймали на гарячому», « [PERSON] давав [PERSON] на будування дитячого майданчику - 400 (чотириста) гривень»; зобов`язання [PERSON] спростувати інформацію шляхом оголошення на чергових загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія», які відбудуться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки (загальна площа), наступної інформації, а саме: «[INFO] (у період часу з 11:00 до 13:00) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки на площі, а саме: мною, гр. [PERSON] , була поширена негативна і недостовірна інформація відносно [PERSON] . Офіційно заявляю наступне: [PERSON] не злодій, не хабарник, не грабіжник. [PERSON] не працював колектором. [PERSON] не не здійснював відносно мене терор. [PERSON] не грабував дачі та не хотів пограбувати мій будинок. [PERSON] не затримувала за пограбування поліція і його суд не засуджував за грабежі. Стосовно [PERSON] садівниця ГО «МСТ Мрія» не подавала заяву в поліцію. [PERSON] не умовляв нікого займатись пограбуванням. Я не давав [PERSON] на організацію дитячого майданчика 400 гривень. Прошу вибачення перед [PERSON] за поширену мною недостовірну і негативну інформацію!» та роздати серед присутніх за загальних зборах Громадського об`єднання «МСТ Мрія» листівки із спростуванням недостовірної інформації не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо інших вимог позову, то [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами до [PERSON] про стягнення з останнього 50 000,00 грн завданої моральної шкоди, такі вимоги обґрунтовує статті 23, 1167 ЦК України, у позовній заяві стверджує, що неправомірними діями відповідача були порушені його немайнові права та йому було завдано моральної шкоди. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 4 частини другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно приписів статтею 11, 13, 16 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України наділяє кожну особу правом на відшкодування моральної шкоди грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 1167 ЦК України за завдану моральну шкоду фізичній особі покладає відповідальність за завдану моральну шкоду та обов`язок її відшкодувати на особу, яка її завдала. Отже стягнення моральної шкоди є похідними позовними вимогами від позовних вимог позивача щодо визнання недостовірною інформації та такою, що порушує немайнові права позивача. Цивільно-правова відповідальність за заподіяну моральну шкоду не може наступити по відношенню до відповідача тому, що відсутні ознаки цивільного правопорушення. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 Постанови № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних, зокрема, фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пунктах 4, 5, 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивач має навести у заяві, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд вважає, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданою моральною шкодою, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а тому його доводи про заподіяння йому моральної шкоди суд знаходить безпідставними та недоведеними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed