Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтуванні якого зазначив, що разом із відповідачкою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] з 2011 року по 2013 рік. За час спільного проживання у сторін народилась малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . З моменту від`їзду відповідачки і по сей день, вона не спілкується з дитиною , не приїжджає, не телефонує та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї та довідок Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району № 254 від 22.06.2018 року та № 261 від 26.06.2018 року, відповідачка залишила позивача із дитиною, та її місцезнаходження не відоме. Вихованням дитини займається відповідач, та знаходиться лише на його утриманні. Виконавчий комітет Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області виніс рішення за № 12 від 23.03.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації за № 01/01-25/778 від 13.03.2019 року, відповідачка, покинула дитину, коли їй було 1,5 року. До дитини не приїжджає, не телефоную та місцезнаходження її не відоме. Встановити зв`язок із відповідачем, працівникам органу опіки та піклування, не вдалось, тому, комісія з питань захисту прав дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , так як це відповідає інтересам дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач разом із відповідачкою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] з 2011 року по 2013 рік. За час спільного проживання у сторін народилась малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . З моменту від`їзду відповідачки і по сей день, вона не спілкується з дитиною , не приїжджає, не телефонує та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї та довідок Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району № 254 від 22.06.2018 року та № 261 від 26.06.2018 року, відповідачка залишила позивача із дитиною, та її місцезнаходження не відоме. Вихованням дитини займається відповідач, та знаходиться лише на його утриманні. Виконавчий комітет Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області виніс рішення за № 12 від 23.03.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації за № 01/01-25/778 від 13.03.2019 року, відповідачка, покинула дитину, коли їй було 1,5 року. До дитини не приїжджає, не телефоную та місцезнаходження її не відоме. Встановити зв`язок із відповідачем, працівникам органу опіки та піклування, не вдалось, тому, комісія з питань захисту прав дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , так як це відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведеними обставинами і фактами у сукупності підтверджується, що відповідач, [PERSON] , дитиною не цікавиться, ухиляється від здійснення батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться її справами та станом здоров`я. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов`язок.Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. В силу ч.4 і ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Згідно висновку органу опіки та піклування від 13.03.2019 року за № 01/01-25/778, комісія з питань захисту прав дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази та

Outcome: approved