Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

18.04.2018 року Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Київського обласного центру зайнятості вартість професійного навчання в сумі 6737,34 грн. та 1762 грн. понесених судових витрат. Обґрунтовуючи свій позов тим, що 22.01.2015 року відповідачу було призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату згідно до ст.. 9 Закону №5067, статей 6, 22 та 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-ІІІ та порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 №307. 17.03.2015 року [PERSON] була направлена до Інституту перепідготовки та підвищення кваліфікації Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова на підвищення кваліфікації відповідно до Договору про професійне навчання безробітного від 17.03.2015 року №1057/39-15 та позивачем було сплачено навчальному закладу вартість професійного навчання відповідача в сумі 6737,34 грн. Проте, було встановлено, що Відповідач на підставі цивільно-правових договорів від 01.03.2015 року №28 та від 01.05.2015 року №29 перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Грильятто Італьяно» та отримувала грошову винагороду за договорами одночасно із отриманням допомоги по безробіттю. Таким чином, Відповідач незаконно отримала соціальні послуги, вартість яких становить 6737,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved