overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 14 березня 2011 року у розмірі 14026 грн. 31 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 14 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 29 лютого 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 14026 грн. 31 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 6419 грн. 56 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 5650 грн. 81 коп.; пені 811 грн. 83 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 644 грн. 11 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 31 березня 2011 року у розмірі 17965 грн. 21 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 31 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 січня 2016 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 17965 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 16633 грн. 53 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 831 грн. 68 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

18 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 23 січня 2012 року у розмірі 13254 грн. 70 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 23 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 січня 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 13254 грн. 70 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1151 грн. 28 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 8246 грн. 05 коп.; пені 2750 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 607 грн. 37 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивував тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 10 жовтня 2010 року, актовий запис №2587 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини повністю припинились. За час спільного життя між ними виникали сварки та скандали, так як мають різні характери. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, тому, за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Мазовецька». Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені в поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2587, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-АМ №178259 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі несумісність характерів, відсутність спільних поглядів та інтересів, суд вважає , що спільне проживання сторін у шлюбі, негативно буде впливати на них. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Мазовецька», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні стосунки між подружжям припинені з 20 грудня 2015 року, до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спіру щодо місця проживання сина відсутній. Майновий спір буде вирішений в іншому судовому провадженні, або добровільно. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодний. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явився, але надав суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. Наполягає на задоволені його позовних вимог. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явилась, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. На розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 05 жовтня 2007 року, актовий запис № 1088. Від даного шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу, за спільним бажанням сторін, буде проживати разом з матір,ю. Спір майнового характеру між сторонами в подальшому буде вирішений добровільно, або в іншому судовому процесі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 грудня 2011 року у виконавчому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 10, між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що у сторін різні характери та погляди на життя та ведення господарства в результаті чого між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Вказує, що відповідачка на пропозицію добровільно розірвати шлюб через відділ реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області [PERSON] відмовляється. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]» Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] [PERSON] перебували у шлюбі з 15 грудня 2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 10, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.2011 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту без номеру від 05.02.2009 року в сумі 11\~036,46 гривень, що складає 1\~797,84 грн. тіло кредиту, 5\~934,98 грн. заборгованість за відсотками, 2 540 грн. пеня, 250 грн. штраф фіксована частина, 513,64 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту від 05.02.2009 року відповідач отримала кредит в сумі 1\~800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з виплатою 30% річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором від 05.02.2009 року виникла заборгованість за кредитом станом на 29.02.2016 року в сумі 11\~036,46 гривень, що складає 1\~797,84 грн. тіло кредиту, 5\~934,98 грн. заборгованість за відсотками, 2 540 грн. пеня, 250 грн. штраф фіксована частина, 513,64 грн. штраф (процентна складова). Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснювала, чим порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Але, як вбачається з матеріалів справи за порушення позичальником відповідачем [PERSON] - строків за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штрафи. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання ( прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч. 3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме порушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому, суд в частині стягнення пені в сумі 2 540 грн. відмовляє. Також, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрат, понесені позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на його користь 16\~646,01 грн. у відшкодування матеріальних збитків. У судове засідання позивач та його представник не зявились, у поданій письмовій заявіпредставник позивача дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зяви вся, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що10.12.2015 о 20:45 год на автодорозі Н-11\~215 км [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи обїзд по правій обочині, розбив праве переднє дзеркало вантажного автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Scania», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Згідно рахунку на передоплату № SD-600013 від 11.01.2016 вартість дзеркала та його заміни склала 20\~990,89 грн. (а.с. 7). За твердженнями позивача, СК «Арсенал Страхування», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON]згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ8564748 від 14.08.2015, відшкодувала їй4\~344,88 грн. Відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України передбачений обовязок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи часткове відшкодування матеріальної шкоди страховиком [PERSON] у сумі 4344,88 грн., а також завдання відповідачем матеріальної шкоди на загальну суму 20 990,89 грн., з останнього на користь позивача належить стягнути залишок невідшкодованої шкоди в розмірі 16\~646,01 грн. За правилом\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 551,20 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 вересня 2014 року, від якого мають сина [PERSON], 21 березня 2014 року. З 8 березня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved