Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

18 червня 2020 року ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного шляхом підписанням заяви 11 березня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23 квітня 2020 року у нього утворилася заборгованість у сумі 13 675 грн. 61 коп., яка складається з наступного: 123 грн 05 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 44 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 12 381 грн 07 коп. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема 500 грн. - штраф (фіксована частина), 627 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова). У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованість за кредитом, відсотків, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Ухвалою від 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 89). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 80). Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , проте судова повістка повернулась без вручення, оскільки адресат за вказаною адресою відсутній (а. с. 91). Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 березня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, зобов`язався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 15). Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид зазначений у Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобов`язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь - яким із грошових зобов`язань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в першу чергу. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а. с. 17-71). Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачено, що за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань нараховується штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а. с. 16). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на картковий рахунок. З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що станом на 23 квітня 2020 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 13 675 грн 61 коп., яка складається з наступного: -123 грн 05 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -44 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; -12 381 грн 07 коп. - нарахована пеня -1 127 грн. 41 коп. - штраф (а. с. 7-7-10). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 12 548 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 березня 2016 року, яка складається з наступного: 123 грн 05 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 44 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 12 381 грн 07 коп. - нарахована пеня. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 1 127 грн. 41 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що в даному випадку штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку штрафів у сумі 1 127 грн. 41 коп. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 928 грн. 70 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 14 476 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial