overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1995 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 29.08.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1995 року. Від даного шлюбу дітей не мають (а.с.5). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], вказавши, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, на яку він має право, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, в зв'язку з чим позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Вимоги [PERSON] визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з доводами відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області №669/860/14-ц від 31 липня 2014 року(а.с.6). [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується довідкою Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №394 від 22.07.2014 року (а.с.8). [PERSON] не має юридичної освіти і не був обізнаний з вимогами законодавства щодо строків прийняття спадщини. Крім того, проживав у важких матеріальних умовах, хворів, працює за межами району. Після смерті спадкодавця відповідач не вживав заходів про визнання спадщини відумерлою. Вказані причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори суд вважає поважними. Із повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №215/01-16 від 18.08.2014 року вбачається, що неможливо завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки на протязі шести місяців після смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини спадкоємцями не подавалися (а.с.17). Вказане підтверджується і Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № виданою 2014 року тим же нотаріусом (а.с.). Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем судом не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акта на право приватної власності на землю від 09.02.1994 року, [PERSON], померлого [INFO] року. У своїй заяві позивач зазначив, що під час внесення відомостей до державного акта на право приватної власності на землю було зроблено помилку, а саме прізвище померлого замість «[PERSON]» вказано як «[PERSON]». Посилаючись на ст.256 ЦПК України, просив встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] року, правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Миколаївська міська рада у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 13.02.2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1068 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] наданої для будівництва житлового будинку і господарських споруд. Також встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до Державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. Але, постановою від 21.05.2014 року виданої Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року було відмовлено оскільки в представленому документі, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно - Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 09.02.1994 року Матвіївською селищною Радою народних депутатів Центрального району м.Миколаєва Миколаївської області, прізвище зазначено як «[PERSON]» тоді як у свідоцтві про смерть прізвище померлого зазначено як «[PERSON]». Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по-батькові якої не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищам цієї особи, зазначеним у паспорті, свідоцтві про народженням. Таким чином, судом встановлено, що дійсно померлому [PERSON] належить державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1068 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] наданої для будівництва житлового будинку і господарських споруд, виданий 09.02.1994 року Матвіївською селищною радою народних депутатів Центрального району м.Миколаєва, на підставі рішення виконавчого комітету Матвіївської селищної ради №770 від 29.12.1993 року і на підставі ст.ст.234, 256 ЦПК України, суд має підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2010 року, який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач знаходиться на обліку по вагітності 33 тижні в КЗ «КПЦ зі стаціонаром» ДОР». Батьком майбутньої дитини є відповідач. Оскільки на початку 2014 року сторони по справі припинили шлюбні відносини та відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання позивача [PERSON] не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти\~на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця та продовжити стягнення після народження дитини і до досягнення нею трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2010 року, - а.с.3. Позивач знаходиться на обліку по вагітності 33 тижні в КЗ «КПЦ зі стаціонаром» ДОР», - а.с.4. Батьком майбутньої дитини є відповідач. Згідно ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] під час вагітності у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Крім того, суд вважає, що у разі народження дитини та проживання її з матірю, слід стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Також, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі\~ст.88 ЦПК України,\~судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.84 СК України, ст.\~88, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне її майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 2, 0000, розташовану на території Збаржівської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] Тому вона звернулась до суду з проханням визнати за нею право на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, про що до суду подав заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 11 ) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Збаржівської сільської ради, Погребищенського району, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 5 ) та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 6), після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12), позивачка має намір успадкувати майно померлої матері. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Збаржівської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, [PERSON], як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на земельну ділянку, яка належала [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання 02.09.2014 року не з'явилася, згідно поданої заяви заявлений позов про стягнення аліментів підтримує повністю; просить слухати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02.09.2014 року надав заяву, згідно якої заявлений позов про стягнення аліментів визнає повністю; просить справу слухати у його відсутності. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Батьком дитини являється відповідач. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 СК України. Відповідно до ч.3 ст181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із заявлених позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повне визнання заявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, підлягає повному задоволенню, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 18 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд також стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243-60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Марківської сільської ради Баранівського району Житомирської області, просила ухвалити рішення, яким надати додатковий строк тривалістю 30 календарних днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] в селі Лутівка Радомишльського району Житомирської області. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. На звернення [PERSON] до нотаріальної контори за оформленням спадщини, їй було відмовлено у зв'язку з пропущення строків прийняття спадщини. Причиною не оформлення спадщини являється те, що позивач вважала, що користування спадковим майном, яка належало померлій є достатнім для прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області (а.с. 11). Згідно з копією свідоцтва про народження від 09.06.1978 року та копії свідоцтва про укладення шлюбу від 29.05.1982 року [PERSON] є матір'ю позивача (а.с. 7,8). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.08.2014 року, яка видана Баранівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON], яка померла [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами припинено з 1 липня 2014 року. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дітей, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружились 16 серпня 2003 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №58 (а.с.3). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved