Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

19.03.2015 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, вимоги якого були доповнені, у якому вказала, що з 18.05.2012 р. вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] 14.11.2013 р. шлюб було розірвано. Їх дитина знаходиться на її утриманні, відповідач кошти не дає, тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на сина по 1500 грн щомісячно. У доповненому позові [PERSON] вказала, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, а тому просить суд позбавити його батьківських прав відносно їх сина [PERSON]. 03.04.2015 р. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому вказав: їх шлюб було зареєстровано 18.05.2012 р., а через п'ять місяців, тобто 26.10.2012 р. у них народився син [PERSON], про що у книзі реєстрації народжень 08.11.2012 р. Скориківською сільською радою зроблено відповідний актовий запис №9, де вказано його батьком дитини. У зареєстрованому шлюбі вони прожили лише декілька місяців і через постійні сварки приинили свої стосунки. Після розірвання шлюбу від односельців він неодноразово чув їх зауваження щодо того, що насправді дитина [PERSON] не його син, а колишня дружина до реєстрації шлюбу підтримувала стосунки з іншим чоловіком. Посилаючись на ст.136 Сімейного кодексу України [PERSON] просить суд виключити запис про нього, як батька з актового запису про народження малолітнього [PERSON], [INFO]; зобов'язати Скориківську сільську раду внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON] №9 а саме виключити з графи «батько» відомості про нього [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позови підтримала. При цьому вона погодилася на розмір аліментів, запропонованих відповідачем на одну тисячу гривень щомісячно. Щодо вимог про позбавлення батьківських прав повідомила, що після того, як у 2012 р. [PERSON] пішов від неї, то зовсім не цікавився дитиною, не допомагав їй матеріально. Крім того, [PERSON] заявила вимогу про стягнення з відповідача кошти, понесені нею по проведенні судово-генетичної експертизи: витрати на придбання пального для перевезення дитини до м.Києва та на придбання продуктів для дитини. Відповідач [PERSON] позов щодо аліментів визнав частково і повідомив що, виходячи зі свого матеріального стану, може виплачувати аліменти у розмірі по одній тисячі гривень щомісячно. Вимоги щодо позбавлення його батьківських прав заперечив. У цьому ж засіданні [PERSON], ознайомившись із висновком експертизи, якою було підтверджено його батьківство сина [PERSON], відмовився від своїх позовних вимог щодо виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження малолітнього [PERSON], [INFO] і з цього приводу судом винесена ухвала про закриття провадження у цій частині. Представник третьої особи - служби у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації в суд не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Як зазначено у свідоцтві про народження [PERSON], народженого 26.10.2012 року, його матір'ю вказана [PERSON], батьком [PERSON], тобто сторони являються батьками цієї дитини. Батьківство [PERSON] підтверджено також висновком експерта №246 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, у якому вказано, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Відповідно до рішення Підволочиського райсуду від 14.11.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів на утримання дитини, котра проживає із нею, являються підставними. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно яких, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи згоду позивачки та відповідача щодо розміру аліментів у одну тисячу гривень, суд вважає ці вимоги задовольнити. Вирішуючи вимоги позивача щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд виходить із наступного: Підставою для задоволення своїх вимог позивач вказала ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як установлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] мав сумнів у своєму батьківстві щодо дитини і звернувся до суду із вимогами про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження [PERSON]. У доведення свого переконання він заявив вимогу про проведення генетичної експертизи у м.Києві і погодився понести витрати по її проведенню. Після ознайомлення з висновком експерта, довівши його батьківство, він відмовився від свого позову, чим підтвердив намір бути батьком. У висновку органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації також вказано, що [PERSON] не заперечував своєї неучасті у вихованн дитини, оскільки сумнівався у своєму батьківстві. Таким чином, суд прийшов до переконання, що не виконання обов'язків по вихованню дитини відповідачем являвся його сумнів у батьківстві, що є поважною причиною, яка на даний час усунена і [PERSON], заперечуючи вимоги позивача, вказав на своє бажання виконувати у подальшому свої обов'язки. Виходячи із наведеного, суд вважає, що висновок органу опіки про доцільність позбавлення [PERSON] являється необгрунтованим, без урахування сумніву у батьківстві, а позовні вимоги позивача передчасними і безпідставними, а тому, із врахуванням інтересів дитини, у задоволенні їх слід відмовити. Крім того, по справі, у частині позовних вимог [PERSON] проводилася судово-генетична експертиза. Згідно ст.79 ЦПК України судовими витратами являються витрати, пов'язані із проведенням експертизи. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] у користь [PERSON] слід стягнути понесені нею витрати. Такими витратами, у даному випадку, являються кошти, затрачені на придбання пального для переведення дитини із села Климківці до міста Києва, руху по м.Києву та назад з Києва до села Климківці; придбання продуктів на час проїзду. Згідно чеків, загальна сума складає 1329,40 грн (639,92+599,99+89,49); а також у користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: partial