Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

17 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про виділення частки майна в натурі та усунення порушень права власності шляхом вселення. 3 вересня 2015 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просила суд усунути порушення її права власності шляхом вселення в належну їй частину будинку. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 13 липня 2012 року вона спільно з відповідачем [PERSON] придбали по ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 78. 18 лютого 2014 року шлюб між нею і [PERSON] був розірваний, але досягти згоди з відповідачем щодо виділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності вона не змогла. Після розірвання шлюбу її відносини з відповідачем значно погіршилися, він почав перешкоджати відповідачці у здійсненні її права власності на належну їй частину будинку, виганяти її, чинити сварки, не дозволяти проживати в будинку. Тому позивач просить суд усунути порушення її права власності шляхом вселення в будинок розташований за адресою: смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 78, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов, враховуючи наступне: Відповідно до статей\~3,\~4,\~15 ЦПК України\~особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений\~ЦК України. Позивачка на підставу своїх вимог посилається на\~ст. 150 ЖК України, статтю\~316,\~317,\~383,\~358,\~391 ЦК України, а згідно зі\~ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивачка за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей\~ЖК,\~ЦК), позивачка в силу\~ст. 10 ЦПК України\~зобовязана довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч.1 ст.\~11 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57-60 ЦПК України. Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, будинок № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? кожному, на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2012 року. Згідно\~ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР від 30 червня 1983 р. №5464-X, із наступними змінами (далі -\~ЖК УРСР), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст. 155 ЖК УРСР\~жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.3\~ст. 319 ЦК України\~усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч.1\~ст. 356 ЦК України\~спільна часткова власність - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен із учасників спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. В силу ч.1\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Таким чином, гарантуючи захист право власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав і інтересів, відповідно до п.3 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~може бути припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що сторони є співвласниками будинок № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно чинить позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні спільною частковою власністю, у звязку з чим [PERSON] неодноразово зверталася до органів міліції. Так, відповідно до висновку по результатам звернення громадян від 7 лютого 2014 року було встановлено, що [PERSON] скаржилася до міліції на [PERSON], який постійно влаштовує сварки, розмовляє на підвищених тонах, вивозить із будинку спільні речі. Згідно висновку по результатам звернення громадян від 19 грудня 2014 року було встановлено, що [PERSON] зверталася до міліції із заявою про те, що [PERSON] чинить перешкоди працівникам Михайлівського БТІ провести роботи по інвентаризації будинку. Відповідно до висновку по результатам звернення громадян від 25 грудня 2014 року було встановлено, що [PERSON] повторно скаржилася до міліції на [PERSON], який чинив перешкоди працівникам Михайлівського БТІ провести роботи по інвентаризації будинку. Згідно довідки начальника КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 29 грудня 2014 року, надати технічний паспорт на будинок № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, не має можливості у звязку з не допуском працівників бюро на обєкт нерухомості. Відповідно до витягу з кримінального провадження № 12014080290000556 від 29 жовтня 2014 року в Єдиний реєстру досудових розслідувань був внесений запис про нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] в будинку № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно витягу з кримінального провадження № 12014080290000605 від 27 листопада 2014 року в Єдиний реєстру досудових розслідувань був внесений запис про нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] в будинку № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно витягу з кримінального провадження № 12014080290000556 від 5 грудня 2014 року в Єдиний реєстру досудових розслідувань був внесений запис про нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] в будинку № 78 по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до висновку по результатам звернення громадян від 8 липня 2015 року було встановлено, що [PERSON] скаржилася до міліції на [PERSON], який висловлювався на її адресу брутальною лайкою, виганяв з будинку та погрожував розправою. Згідно висновку про результати розгляду матеріалу за заявою [PERSON] (ЖЄО № 772 від 7 квітня 2014 року), [PERSON] звернулася до міліції із заявою на [PERSON], який перебуваючи в стані алкогольного спяніння, висловлювався на її адресу брутальною лайкою. Вищевикладене, дає правові підстави для висновку, що відповідач дійсно чинить позивачу перешкоди в користуванні належною їй на праві власності частиною будинку. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. За таких обставин, суд вважає, що порушені права позивачки [PERSON] підлягають захисту. На час вирішення даного спору судом, частки сторін у праві спільної часткової власності на спірну квартиру в натурі не виділені, а тому, сторони мають рівні права щодо володіння та користування спірною квартирою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Задовольняючи позов [PERSON] та ухвалюючи рішення про вселення її до спірного будинку, суд у вказаний спосіб поновлює порушене право позивачки на користування належною їй частиною будинку, оскільки згідно\~ст. 155 ЖК УРСР\~власника не може бути позбавлено права користування належним йому майном. Оскільки судом задоволено позов немайнового характеру, відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved