Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

17 вересня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільної дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував частково та просив стягнути аліменти у розмірі ? частини заробітної плати так як крім офіційної заробітної плати він більше не має доходів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.05.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Як зазначається в свідоцтві про народження, батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Як пояснили сторони в судовому засіданні, на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між ними, вони проживають окремо. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку в частині від доходів відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини (доказів, що на даний час дитина перебуває на обліку чи потребує спеціального лікування немає), відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial