Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

19 квітня 2016 року до Вінницького районного суду звернувся позивач із позовом до відповідача , який обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки у праві власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Спадщину він прийняв належним чином, так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Син померлої [PERSON] - [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців не має. Однак, йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері, оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданому Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.02.1999р. згідно розпорядження від 25.02.1999р. № 80, а саме на квартиру [ADDRESS], не визначені розміри часток кожного співвласника у праві власності на квартиру, тобто вказана квартира належить [PERSON], йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності.У вищевказаному свідоцтві зазначено, що ця квартира дійсно належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частці. Проте, у відмітці (на штампі) КП «ВООБТІ» про реєстрацію права власності на зазначену квартиру частки співвласників у праві власності на квартиру не визначені. Таким чином, він не має змоги отримати свідоцтво у нотаріуса на 1/3 частку у праві власності на квартиру, що належала його матері та вимушений звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Романюк В.С. також не з'явився в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З копії свідоцтва про смерть , вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з 1/3 частки у праві власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належала померлій згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.02.1999р. згідно розпорядження від 25.02.1999 р. № 80, без визначення розміру часток кожного співвласника у праві власності на квартиру, тобто вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 15). У вищевказаному свідоцтві зазначено, що ця квартира дійсно належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частці. Проте, у відмітці (на штампі) КП «ВООБТІ» про реєстрацію права власності на зазначену квартиру частки співвласників у праві власності на квартиру не визначені. Згідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Тому, суд вважає за необхідне визначити розмір часток співвласників двокімнатної квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], за кожним по 1\\3 частки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку вищезазначеної квартири. Спадщину позивач прийняв належним чином, так як подав приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Нідзельській І.Є. заяву про прийняття спадщини (а.с.39). Син померлої [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, про що також подав відповідну заяву нотаріусу (а.с.42). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.38-57). 30 листопада 2015 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері [PERSON], оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.02.1999р. згідно розпорядження від 25.02.1999р. № 80, а саме на квартиру [ADDRESS], не визначені розміри часток кожного співвласника у праві власності на квартиру і дані частки не зареєстровані відповідним чином в КП «ВООТБІ» (а.с.18). Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved