Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

17 вересня 2012 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду з позовом, в якому зазначено, що 11 квітня 2008 року між спілкою та [PERSON] відповідачкою по справі, укладено Кредитний договір № 145-08 БВ, згідно якого останній наданий кредит в розмірі 15000,00 грн. строком на 36 місяців із сплатою 120 % річних з граничним строком повернення до 11 квітня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення даного кредиту з [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 2008 року укладено договори поруки №№ 145-08, 145-08 відповідно. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування, просили суд стягнути з відповідачів солідарно неповернений кредит в сумі 3851,28 грн., проценти за користування кредитом в сумі 6187,00 грн., пеня в сумі 7085,21 грн., інфляційні витрати по основній сумі виданого кредиту 1993,21 грн. - згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі. 14 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Хмельницької ощадної кредитної спілки про визнання недійсним кредитного договору №145-08 БВ від 11.04.2008 року. В зустрічній позовній заяві вказала, що кредитний договір №145-08 БВ від 11 квітня 2008 року укладений між нею та Хмельницької ощадною кредитною спілкою було укладено із порушенням норм чинного законодавства. Так, при укладенні кредитного договору на місці зі сторони Кредитора при ній договір ніхто не підписував, як пізніше стало відомо підписаний не головою правління Персіяновою-Гаврилюк Н.С., а керівником Білогірського відділення Павлинець І.А. та засвідчений печаткою Білогірського відділення. Вказала, що у Хмельницької ощадної кредитної спілки відсутня ліцензія на здійснення діяльності з надання кредитів за рахунок залечення коштів фізичних осіб та фінансових послуг,що є порушенням ст.. 36 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Крім того, спілка не повідомила її про відсутність вказаної ліцензії під час укладення ними кредитного договору. 30 квітня 2014 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просила стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість в сумі 49 289,52 грн., з яких:11019,51 грн. - основна сума боргу, 31437,92 грн. - плата за користування кредитом, 6832,09 грн. - пеня. 28 травня 2014 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду із заявою про зменшення позовних вимог та просила стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість в сумі 49 089,46 грн., з яких:3178,26 грн. - основна сума боргу, 43050,55 грн. - плата за користування кредитом, 2860,65 грн. - пеня. Представник позивача за первісним позовом Персіянова-Гаврилюк Н.С. позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідачі порушують взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору та договорів поруки від 11 квітня 2008 року. [PERSON] після отримання кредиту вчасно його не сплачує, чим порушує умови кредитного договору. Вказала, що засіданням правління Хмельницької ощадної кредитної спілки від 28 квітня 2014 року було вирішено застосувати до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідальність за прострочення частини кредиту шляхом нарахування додаткових48% річних на залишок неповернутої частини кредиту та проводити повне нарахування процентів за кредитним договором та договорами порукив розмірі 96% річних. Крім того, вирішено нарахувати пеню (неустойку0в розмірі 2% від суми залишку кредиту за кожний день прострочення за період один місяць. Згідно протоколу від 23.05.2014 року засіданням правління було вирішено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проводити нарахування процентів після 11.04.2014 року проводити в розмірі 144% річних, та нарахувати пеню (неустойку) в розмірі 2% річних від суми залишку кредиту за кожний день прострочення за період 45 днів. Вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не визнала. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги Хмельницької ощадної кредитної спілки за первісним позовом визнала частково. Суду пояснила, що [PERSON] було отримано кредит в розмірі 15000,00 грн. згідно кредитного договору № 145-08 БВ від 11 квітня 2008 року. Вказала, що кредитний договір №145-08 БВ від 11 квітня 2008 року укладений між Хмельницькою Ощадною кредитною спілкою та [PERSON] не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки Хмельницька ощадна кредитна спілка немає ліцензії на здійснення діяльності з надання кредитів за рахунок залучення коштів фізичних осіб та фінансових послуг, договір підписаний особою, яка не мала права на його підписання, що є підставою для визнання договору недійсним. Крім того, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи [PERSON] кошти в сумі 1000,00 грн. не отримувала, а тому вимоги позивача за первісним позовом в цій частині не правомірні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. [PERSON] та [PERSON] подали до суду заперечення в якому вказали, що згідно кредитного договору строк виконання основного зобов'язання [PERSON] перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою становить 36 місяців і закінчився відповідно 11 квітня 2011 року. Хмельницька ощадна кредитна спілка протягом шестимісячного строку з 11 квітня 2011 року не пред'явила до них вимоги про погашення боргу, що є порушенням вимог ч.4 ст. 559 ЦК України. У зв'язку із цим просили відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з них боргу як з солідарних боржників. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою в особі голови правління Персіянової-Гаврилюк Н.С. та [PERSON] укладений кредитний договір №145 -08 БВ з 11.04.2008 року по 11 квітня 2011 року на строк 36 місяців, який не може бути меншим ніж строк виконання сторонами своїх обов»язків за ним. Згідно п.п. 1.1 вказаного Договору, [PERSON] надано кредит в сумі 15000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 48,00 % річних. Позичальник зобов'язувалася належним чином використати та повернути Спілці суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених Договором. 11 квітня 2008 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки №№ 145-08, 145-08 згідно яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед Спілкою за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно протоколу засідання правління Хмельницької ощадної кредитної спілки від 28 квітня 2014 року було вирішено застосувати до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідальність за прострочення частини кредиту шляхом нарахування додаткових48% річних на залишок неповернутої частини кредиту та проводити повне нарахування процентів за кредитним договором та договорами поруки в розмірі 96% річних. Крім того, вирішено нарахувати пеню (неустойку) в розмірі 2% від суми залишку кредиту за кожний день прострочення за період один місяць. Згідно протоколу від 23.05.2014 року засіданням правління було вирішено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проводити нарахування процентів після 11.04.2014 року проводити в розмірі 144% річних, та нарахувати пеню (неустойку) в розмірі 2% річних від суми залишку кредиту за кожний день прострочення за період 45 днів. П.п.3.4 Кредитного договору встановлено, що платежі по кредиту сплачуються Позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу Спілки готівкою, або шляхом перерахунку. Погашення кредиту та відсотків відбувається в порядку: першочергово відсотки, а потім основна сума боргу. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 даного Кодексу встановленою, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. П.п. 3.5 кредитного договору встановлено, що при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на п»ять днів Спілка має право подвоїти процентну ставку вказану в п.3.1.вказаного договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. П. 6.1 цього Договору передбачено, що при порушенні терміну розрахунку Позичальник сплачує пеню в розмірі 2% за кожен день прострочення (за рішенням правління), а також до нього застосовуються вимоги ст.549 ЦК України. У випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до дати вказаної в п. 2.4 даного Договору, договір вважається пролонгованим на невизначений строк, при цьому позичальник зобов»язаний провести погашення повного боргу за кредитом в дводенний термін з дня пред»явлення такої вимоги кредитною спілкою чи направлення відповідної претензії. У випадку пролонгації договору в порядку вказаному в даному пункті відсоткова ставка визначена в п.3.1 договору збільшується в три рази. [PERSON] порушила умови договору, прострочила виконання грошового зобов'язання, кредит та відсотки за його користування відповідно до Договору не погасила, тому вимоги позивача в цій частині правомірні і підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. П.4 Договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. П.24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суди зобов'язано враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 10) про їх дію до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - 36 місяців і останньою датою повернення є 11 квітня 2011 року (пункт 2.4 Договору). За таких обставин у Хмельницької ощадної кредитної спілки виникло право пред'явити вимогу до поручителів [PERSON] та [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, протягом наступних 6 місяців починаючи з 11 квітня 2011 року. Вимогу до поручителів спілка пред'явила 17.09.2012 року, тобто вже після спливу, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України, шестимісячного строку. Позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору №145-08 БВ від 11 квітня 2008 року задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 215, ч.1 ст. 217 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частина першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. При цьому, статтею 241 цього ж Кодексу визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Судом встановлено, що після підписання кредитного договору сторони приступили до його виконання. Хмельницькою ощадною кредитною спілкою на підставі заяви позичальника [PERSON] було надано кредитні кошти на загальну суму 15000 грн. Позичальник [PERSON] частково здійснювала сплату за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується розрахунком нарахування та сплати по кредитному договору. Кредитний договір укладено від імені Хмельницької ощадної кредитної спілки уповноваженою на те особою - інспектором Білогірського відділення Хмельницької ощадної кредитної спілки Павлинець І.А., що діяла на підставі довіреності від 01 листопада 2006 року, тобто мала достатній обсяг цивільної дієздатності для укладення такого договору. Правочин вчинений у передбаченій чинним законодавством письмовій формі. Зміст правочину не суперечить нормам чинного на момент укладення договору законодавства. Кредитний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, відбулось подальше схвалення сторонами оспорюваного кредитного договору, при цьому Хмельницька ощадна кредитна спілка, як кредитор, від імені якої Павлинець І.А. було підписано та скріплено кредитний договір печаткою Білогірського відділення, не заявляє вимог щодо визнання спірної угоди недійсною з зазначених підстав. Також, доводи представника відповідача [PERSON] відносно того, що Хмельницька кредитна спілка не мала право на видачу кредитних коштів за рахунок внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки спростовуються зібраними і дослідженими судом доказами. Із матеріалів справи вбачається, що кредит надавався [PERSON] за рахунок власних коштів Хмельницької ощадної кредитної спілки, а тому така діяльність не потребувала отримання відповідної ліцензії. Згідно ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Ч.4 ст.8 даного Закону ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. Згідно п.1.2 Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг , затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 02 грудня 2003 року №146 та зареєстрованих в міністерстві юстиції України 25 грудня 2003 року за №1225/8546, для залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, використання таких коштів для надання їм кредитів кредитна спілка зобов'язана отримати ліцензію на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об»єднаних кредитних спілок, залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок, утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії. Згідно п.21.1 Статуту Хмельницької ощадної кредитної спілки, затвердженої 17 вересня 2003 року загальними зборами членів Хмельницької ощадної кредитної спілки, зареєстрованого 27.07.2004 року Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, реєстровий №14100698, Кредитна спілка надає кредити лише своїм членам на умовах та на строк, визначені відповідним положенням кредитної спілки, яке затверджене спостережною радою, на підставі заяви члена спілки за рішенням кредитного комітету. Доказів надання кредиту за рахунок залучених коштів суду не надано. Ч.1 і ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених [PERSON] вимог про визнання кредитного договору недійсним, що є підставою для відмови у позові. Судові витрати підлягають вирішенню в порядку ст..88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial