Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

19.05.2016 р., та уточнено 05.08.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про захист честі й гідності, ділової рупутації, стягнення по 3488 грн. моральної шкоди з кожного з відповідачів, та судових витрат в загальній сумі 1653,60 грн. В обґрунтування вказує що під час його роботи слюсарем в ТОВ «Промремонт», 14.04.2015 р. відбулися загальні збори робітників бригади дільниці РУ-3 ТОВ під головуванням голови профспілки [PERSON] В ході зборів були розповсюджені відомості що порочать його честь та гідність щодо скоєної ним крадіжки, було сказано що він створює негативний клімат в колективі, не попереджає про відсутність на роботі, байдуже ставиться до колективу бригади що порушує його ділову репутацію. Вказане зафіксоване в протоколі загальних зборів за підписом відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] є головою комісії по трудовим спорам ТОВ «Промремонт», та в рішенні КТС від 08.02.2016 р. яке відбувалося за його заявою від 26.01.2016 р. [PERSON] зазначив, що він (заявник [PERSON]В.): «повторно на засідання комісії не зявився. Про час та місце розгляду заяви належним чином повідомлявся поштою за місцем проживання». Оскільки він повідомлень від КТС про розгляд його заяви 08.02.2016 р. не отримував завчасно, отримав листа після засідання комісії 11.02.2016 р., а його заява була залишена без розгляду, вказане порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Крім стягнення моральної шкоди, просить визнати що поширені відповідачами неправдиві відомості не відповідають дійсності, зобовязати відповідачів припинити неправомірні дії. Зобовязати відповідачів не пізніше 5 днів з часу набрання рішенням законної сили письмово вибачитись перед ним, та спростувати неправдиві відомості. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, надав письмові заперечення, вказує що ніяких відомостей які б порочили позивача він не поширював, на зборах не виступав, навіть не спілкувався з позивачем. Як голова зборів підписав протокол, який складався з виступів працівників ТОВ «Промремонт». Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, також надав письмові заперечення в яких вказує, що всі звернення [PERSON] щодо порушення його трудових прав були перевірені різними контролюючими інстанціями. Звернення [PERSON] від 28.01.2016 р. КТС повинна розглянути в 10-денний строк, що передбачено ст.226 КЗпП України, тому комісія призначила розгляд заяви на 02.02.2016 р., та відклала засідання на 08.02.2016 р. в звязку з неявкою заявника. Маючи стислий термін згідно закону 05.02.2016 р. [PERSON] був направлений лист про засідання 08.02.2016 р. та заява [PERSON] була залишена без розгляду. Вважає що його дії не суперечили закону. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.ст.277, 280 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, на відшкодування моральної шкоди, якщо ця шкода підлягає відшкодуванню. Зазначений спосіб захисту свого права обирає особа про яку розповсюджено відомості. Вважається що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином для задоволення позову необхідно наявність сукупності обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Тобто відповідно до ст.277 ЦК України, та ст.10 ЦПК України - позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачами, а відповідачі при наявності такого поширення зобов»язані довести що викладені факти відповідають дійсності. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довів в суді факти: 1.Поширення «саме відповідачами» недостовірної інформації. 2.Саме «поширення» інформації, та заявлений позов є безпідставним. Основними аргументами, та письмовими доказами на які посилається позивач в яких на його думку містяться поширені недостовірні відомості, є протокол загальних зборів працівників трудового колективу РЗФ-1 дільниці №1 РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» від 14.04.2015 р. а.с.6. /далі протокол/, та рішення КТС від 08.02.2016 р. а.с.7 далі /рішення/. В зазначеному протоколі відсутні дані щодо виступу відповідача [PERSON], який був головою зборів. Позивач [PERSON] вказаний факт підтверджує, опитані свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили свої виступи на зборах, що зазначено в протоколі, та вказали, що перебіг зборів колективу повністю відображено в протоколі. Таким чином сам факт головування [PERSON] на зборах не свідчить про поширення ним особисто недостовірної інформації про позивача, як того вимагає закон. В рішенні КТС, сформульована інформація: «Заявник повторно на засідання комісії не зявився. Про час та місце розгляду заяви належним чином повідомлявся поштою за місцем проживання. Заяви про розгляд справи за його відсутності [PERSON] не подавав, про причини неявки на засідання комісії не повідомив» а.с.7. Вказана інформацію є такою що не відповідає дійсності, оскільки довідкою ЦПЗ №2 а.с.10 підтверджено що [PERSON] лист КТС отримав після засідання 11.02.2016 р., але на думку суду вказана інформація не є негативною, та не порушує особисті немайнові права. Як вказувалося негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій…порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетичну поведінку в особистому, суспільному чи політичному житті тощо… Формулювання в рішенні КТС не відповідає жодному з цих критеріїв. Як вказує позивач [PERSON] і що відповідно підтверджується матеріалами справи а.с.8-10, що листом ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» особисто [PERSON] був повідомлений про результати розгляду його заяви КТС, вказаний лист позивачем був отриманий особисто 12.02.2016 р. а.с.10. Таким чином позивачем не доведено в суді що інформація яка міститься в Рішенні взагалі поширювалася, або в інший спосіб доводилася до якогось невизначеного кола осіб, що є обовязковою як зазначалося ознакою для вимог про стягнення моральної шкоди поширенням недостовірної інформації. Крім того направлення Рішення, або результатів розгляду засідання КТС особисто позивачу, то такі дії не є «поширенням відомостей», тому що вони адресовані самому позивачу по конкретній справі, що неможливо визнати поширенням відомостей в розумінні закону. При відмові в задоволенні позову про захист честі й гідності, не підлягає стягненню моральна шкода яка заявлена позивачем, та судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.277, 280, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed