Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

19 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася з позовом, в якому зазначила, що з 6 червня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку [PERSON] , [INFO] . Нею подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 4000 грн. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зазначивши, що відповідач працює у службі таксі. Суму аліментів, яку вона просить стягнути, визначено нею з урахуванням витрат на зайняття дитиною англійським, танцями, гімнастикою. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, посилаючись на те, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач сплатив 30 червня 2021 року аліменти за червень 2021 року в сумі 1224 грн., за липень 2021 року в сумі 1632 грн., що відповідає 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн., оскільки на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка, яка є інвалідом 2 групи та потребує догляду. При винесенні рішення просила врахувати правову позицію Верховного суду від 28 січня 2019 року у справі № 522/19068/16-ц щодо стягнення аліментів з урахуванням прожиткового мінімуму та обов`язку обох батьків утримувати дитини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони перебують у зареєстрованому шлюбі з 6 червня 2019 року. Мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утримані. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Приймаючи до уваги, що позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, з урахуванням матеріального стану сторін та всіх інших обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно, що підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 19 квітня 2021 року (дня пред`явлення позову до суду) до досягнення дитиною повноліття. Посилання позивача в судовому засіданні щодо необхідності несення нею витрат на зайняття дитиною англійським, танцями, гімнастикою не можуть бути прийняті судом до уваги при визначенні щомісячних аліментних платежів, оскільки обов`язок щодо матеріального утримання дитини покладено на обох батьків та відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), які можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В свою чергу, посилання представника відповідача щодо необхідності визначення розміру аліментів виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд не може взяти до уваги, оскільки при визначенні розміру аліментів суд повинен виходити, насамперед, з матеріального стану платника аліментів та інших обставин, передбачених ч. 1 ст. 182 СК України. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку законодавством хоча й визначено рекомендований мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але в будь-якому разі аліменти мають бути присуджені судом виходячи з матеріальних можливостей (заробітку чи іншого доходу) платника аліментів. На переконання суду, щомісячний розмір аліментів у сумі 2600 грн. є необхідним і достатнім для забезпечення розвитку дитини та відповідатиме матеріальному стану відповідача з огляду на те, що він знаходиться у працездатному віці, тобто має можливість працювати та заробляти середню заробітну плату по регіону, інших утриманців, окрім дитини, не має. Доводи представника відповідача про надання відповідачем матеріальної допомоги непрацездатній матері об`єктивно не підтверджені. Суду не надано доказів перебування на утриманні відповідача його матері. Більш того, суд звертає увагу, що остання є пенсіонеркою, отже отримує самостійний дохід. Крім того, сама по собі добровільна сплата відповідачем коштів на утримання дитини не може бути підставою для зменшення розміру присуджених аліментів, оскільки в разі спору суд має визначити не лише сам факт стягнення аліментів, а й їх розмір. Відповідач не позбавлений можливості під час виконання рішення про стягнення аліментів звернутися до виконавця з заявою про розрахунок аліментів з урахуванням добровільно сплачених сум у спірний період у разі підтвердження призначення платежів. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 590 грн. 20 коп.

Outcome: partial