overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

19 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 лютого 2016 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до жовтня 2017 року. Основою до розпаду сім'ї послугувало те, що вони не зійшлися характерами та з цього приводу постійно виникали сварки.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, якою просила справу заслухати без її участі, позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав та на розірвання шлюбу погодився. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Подибайло) [PERSON] 20 лютого 2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-БП № 102628 (а. с. 8). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] І-БП № 208016 (а. с. 7). Як встановлено судом, основою розпаду сімї послугувало те, що подружжя не зійшлися характерами, що стало причиною постійних сварок, що, як зазначає позивач, суперечить інтересам її та доньки, а також і відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 352,40 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

19 лютого 2018 року [PERSON] надала до Київського районного суду м. Одеси заяву, в якій просить встановити факт, що [PERSON] поживала однією сім'єю з [PERSON] з 2004 року по день його смерті - [INFO] року, та встановити факт, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що вона проживала з померлим з 2004 року по день його смерті - [INFO] року, проте не може оформити спадщину після його смерті. Заінтересована особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Божемовська Н.В.у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], зареєстрованого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного сатану Головного територіального управління юстиції. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12 грудня 2002 року приватним нотаріусом, за яким заповідає усе майно [PERSON] Відповідно до актового запису про смерть № 3279 від 28 березня 2016 року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON]. [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців на час надання спадкової справи не було виявлено. Судом встановлено, що з 2004 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що підтверджується наданими доказами, поясненнями свідків. Зокрема, у судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який відмовився від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON], пояснив, що дійсно [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю у квартирі [ADDRESS]. Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння спадковим майном, так як постійно мешкала разом з [PERSON] на протязі більш ніж 5 років. Всі витрати на поховання [PERSON], несла безпосередньо [PERSON], про що свідчать відповідні документи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки є доведена та обґрунтована.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

19 лютого 2018 року до Чорнухинського районного суду Полтавської області із Лугинського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що він з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2007 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21 листопада 2007 року. Позивач вказує, що добросовісно сплачував аліменти до моменту доки дитина проживала з матір'ю. З листопада 2016 року його син [PERSON] проживає спільно з ним та повністю перебуває на його утриманні. [PERSON] просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] та припинити їх стягнення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність, позов визнала у повному обсязі. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

19 лютого 2018 року завідуюча 2-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON]\~звернулася до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнтці [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у неї ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна задовольнити свої мінімальні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та завдасть значної шкоди її здоровю без надання їй медичної допомоги. У судовому засіданні лікарпсихіатр підтримала заяву та прохала її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник та заінтересована особа не заперечували проти задоволення даної заяви, вважають, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнтки. Хвора висловилася незрозуміло Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 16.02.2018 року пацієнтка [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренія, параноїдної форми», F.20.00 (МКХ-10), внаслідок чого вона виявляє агресивні дії до оточуючих, неспроможна задовольнити свої мінімальні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та завдасть значної шкоди її здоровю та оточуючим без надання їй медичної допомоги; потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди (а.с.3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/840 від 16.02.2018 року вбачається, що пацієнтка [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1978 року; є інвалідом ІІ групи безтерміново; неодноразово і тривалий час знаходиться на лікуванні в 1-й ОСЛ; останні госпіталізації з 24.03.2005 року по теперішній час (а.с. 8). Рішенням Народного суду м. Ромни від 13 вересня 1982 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку строком на 6 місяців (а.с. 12). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

19 лютого 2018 року заявниця, [PERSON], звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб, мотивуючи тим, що в квітні 2017 року почала зустрічатися з [PERSON] і на даний час проживає з ним у шлюбних відносинах як чоловік та жінка. Вони кохають один одного та вирішили одружитися, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку. На даний час заявниця вагітна 12 тижні, і батьки не заперечують проти реєстрації даного шлюбу з [PERSON] , а тому звернулася до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що кохає [PERSON] та хоче зареєструвати з ним шлюб. Почали зустрічатися в квітні 2017 року, а проживають разом в [INFO] з грудня 2017 року. На даний час вагітна і хоче, щоб дитина народилася в шлюбі. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що хоче взяти за дружину заявницю, оскільки кохає її та зможе забезпечувати сімю. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила надати її дочці право на шлюб з [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю та заінтересованих осіб, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно з ч. 3\~ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі\~ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст. 23 СК України\~право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 01 вересня 2000 року, що підтверджується копією паспорту та свідоцтвом про народження і є особою, яка не досягла шлюбного віку, тобто їй виповнилось 17 років. На даний час заявниця бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], який досяг шлюбного віку, вагітна строком 12 тижнів і перебуває на обліку з приводу вагітності, що підтверджується довідкою № 16 від 13.02.2018 року Дунаєвецької центральної районної лікарні. Судом також встановлено, що [PERSON] може забезпечити сім'ю, як зазначив у судовому засіданні, та бажає зареєструвати шлюб із заявницею. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] з [PERSON] відповідає їх інтересам, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

19 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 жовтня 1996 року виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 20, між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Причиною розпаду сімї, є те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, в результаті чого втрачено взаєморозуміння і довіря. Від подружніх відносин у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинилися протягом останніх двох років, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заперечує щодо примирення з відповідачем, спору про місце проживання дітей немає, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду надала заяву про те, що позовні вимоги не визнає, на розірвання шлюбу не погоджується, просить справу слухати у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25 жовтня 1996 року зареєстрованим виконавчим комітетом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 20 (а.с.4). Від подружніх відносин у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] (а.с.14); син [PERSON], [INFO] (а.с.12). Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх двох років, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

19 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 26 грудня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Рачківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 01. [PERSON] посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 26 грудня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Рачківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 01, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 124317 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 232257 (а.с.12). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від надання терміну на примирення сторони відмовились, про що зазначили у заявах, які подані до канцелярії Володарського районного суду Київської області. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 704,80 гривень на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

19 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 30 вересня 2008 року. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO], тому вирішення питання про розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. За вказаного, відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачкою письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №043400, виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2008 року, про що здійснено актовий запис за № 498. Під час реєстрації шлюбу сторони своїх прізвищ не змінювали (а.с. 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна чи місця проживання неповнолітньої дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

19 лютого 2018 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 23 жовтня 1982 року виконкомом Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області, актовий запис № 16. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 10 вересня 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Шосткинський міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 16 /а.с.5/. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved