Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

18.02.2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його мати - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Керч, Республіка Крим. Про це видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2020 року. Однак зареєструвати її смерть у встановленому законом порядку він не може, оскільки свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.02.2020 року, видане Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не відповідає вимогам чинного законодавства України. У зв`язку з цим він не може зареєструвати смерть матері та реалізувати спадкові права. Єдиним засобом забезпечення реалізації його права на підтвердження факту смерті матері є встановлення юридичного факту смерті. У зв`язку з чим просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Березовський, Сверловської області, російська Федерація, [INFO] . Заявник до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. До початку проведення судового засідання начальником Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мельник С.П. надано заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Таким чином суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлої [INFO] у м. Керч, Республіка Крим, Російська Федерація, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ). Згідно з п.8 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З наданої суду копії Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2020 року Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, вбачається реєстрація факту смерті [INFO] [PERSON] , яка народилась [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом . Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Встановлення факту смерті для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 02 лютого 2020 року Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним, оскільки видане органом який не має права його видавати, так як знаходиться на тимчасово окупованій території України, що перешкоджає реалізації його спадкових прав. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст.367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved