Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

18 травня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначив, що 28 лютого 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання отримала у борг 118\~580 гривень під зобовязання повернути суму боргу до 01 травня 2015 року. В обумовлений договором строк [PERSON] борг не повернула, стала уникати зустрічей з ним. За таких, з урахуванням поданих уточнень до позовної заяви про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 118580,00 гривень, 15199,35 гривень нарахованих відсотків, 925,90 гривень 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, 16\~601,20 гривень інфляційних втрат та 308,63 гривень нарахованої пені. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з урахування поданих уточнень. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини свої неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, судом встановлене наступне. З матеріалів справи встановлено, що 28 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей, за умовами якого остання отримала у борг грошові кошти у сумі 118\~580 гривень та зобовязалася повернути борг у строк до 01 травня 2015 року. За умовами укладеного договору сторони погодили, що у випадку прострочення виконання зобовязання Позичальник виплачує Позикодавцеві пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних у відповідності до положень ст.625 ЦК України. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленим договором позики грошей від 28.02.2015 року посвідчено передання позивачем відповідачеві 29.02.2015 року грошової суми у розмірі 118\~580 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до укладеного договору [PERSON] зобовязалася перед [PERSON] повернути останньому борг до 01 травня 2015 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача на теперішній час знаходиться примірник укладеного договору позики, що свідчить про те, що [PERSON] не виконала свої зобовязання та не повернула позичальнику свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики з урахуванням індексу інфляції та сплати 3% річних за час прострочення виконання зобовязання, а також нарахованої пені, яка передбачена умовами договору, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Сума 3% річних за період з 02.05.2015 року по 04.08. 2015 рік включно (виходячи із заявлених позовних вимог з урахуванням поданих уточнень) становить 925,90 гривень (118580 * 3% *95 днів/ 100 * 365). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 02.05.2015 року по 04.08.2015 рік становить 1876,78 гривень (118580 гривень * (1,022* 1,004* 0,99) (індекси інфляції за травень, червень та липень 2015 рік) 118580 гривень). Сума нарахованої пені за час прострочення виконання зобовязання за період з 02.05.2015 по 04.08.2015 рік становить 308,63 гривень (118580 * 1% * 95 днів/ 100% * 365 днів). Відповідно до положень ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Як встановлено, між сторонами був укладений договір позики на суму 118580 гривень, що перевищує пятидесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. При цьому сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошима на рівні облікової ставки НБУ є обрятованими та підлягають задоволенню. Розмір відсотків за користування грошима за період з 29 лютого 2015 рік по 04 серпня 2015 рік становить 15199,35гривень і складається з: -за період з 28.02.2015 по 03.03.2015 рік: 118580 гривень * 19,5 % (облікова ставка НБУ) * 3 дні / 100% * 365 днів = 190,05 гривень -за період з 04.03.2015 року по 04.08.2015 рік: 118580 гривень * 30,0% (облікова ставка НБУ) * 154 днів / 100% * 365 днів = 15009,30 гривень Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 118580 гривень, відсотки за користування позикою за період з 01.03.2015 по 04.08.2015 рік у сумі 15199,35 гривень, 3% річних за час прострочення виконання зобовязання за період з 02.05.2015 року по 04.08.2015 рік включно у сумі 925,90 гривень, суму інфляційних втрат за період з 02.05.2015 по 04.08.2015 рік включно у розмірі 1876,78 гривень, пеню за прострочення виконання зобовязання за період з 02.05.2015 по 04.08.2015 рік включно у сумі 308,63 гривень, а всього 136890,66 гривень, частково задовольнивши позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1368,91 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial