Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

17 травня 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 27 листопада 2015 року в сумі 4246,27 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» зазначало, що відповідно до укладеного договору від 27 листопада 2015 року про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8162468246ГМ/2015-11, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Рівному та [PERSON], позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 4000,00 грн., терміном дії до 30 листопада 2018 року, з оплатою процентів за його використання в розмірі 34% річних. Відповідно до п. 7.2.15. вказаного Договору відповідач зобовязаний сплачувати позивачу проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Починаючи з січня 2016 року відповідач зобовязання щодо сплати процентів за користування кредитом не виконує, а відтак позивач скористався наданим йому Договором правом дострокового стягнення кредиту та процентів за користування кредитом. Вимогу позивача, про дострокове повернення заборгованості у строк до 28 квітня 2016 року, викладену в претензії від 18 квітня 2016 року № 065-11/820 відповідач не задоволив, суму боргу не погасив, а відтак за захистом порушеного права ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно письмової заяви від 06 червня 2016 року, просить розглядати справу без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.31-32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка, наявна в матеріалах справи (а.с.40). Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору від 27 листопада 2015 року про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8162468246ГМ/2015-11, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Рівному та [PERSON], позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 4000,00 грн., терміном дії до 30 листопада 2018 року, з оплатою процентів за його використання в розмірі 34% річних. Відповідно до п. 7.2.15. вказаного Договору відповідач зобовязаний сплачувати позивачу проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Починаючи з січня 2016 року відповідач зобовязання щодо сплати процентів за користування кредитом не виконує. Відповідно до п. 7.3.3. Договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців Організація не проводить зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок. Відповідно до п. 1.1.24 Договору, організація Управління поліції охорони в Рівненській області. Між організацією та відповідачем укладено трудовий договір, на підставі якого організація щомісячно зараховує на картковий рахунок кошти у якості заробітної плати відповідача. З матеріалів справи вбачається, що з січня 2016 року Організація не проводить зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок, що у свою чергу є підставою для вимоги про дострокове повернення заборгованості. Вимогу позивача, про дострокове повернення заборгованості у строк до 28 квітня 2016 року, викладену в претензії від 18 квітня 2016 року № 065-11/820 відповідач не задоволив, суму боргу не погасив Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] узятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту та відсотків виникла заборгованість. Згідно Розрахунку заборгованості за Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії від 27 листопада 2015 року № 8162468246ГМ/2015-11, за станом на 29 квітня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 4246,27 грн., яка складається з: 3990,60 грн. заборгованість за основним боргом; 238,15 грн. заборгованість за процентами; 17,52 грн. пені (а.с.18). Вимоги позову узгоджуються з положеннями ст. 1054 ЦК України, згідно яких за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідачем згідно квитанції № 56 від 14 квітня 2016 року та квитанції № 4 від 06 травня 2016 року АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення кредиту було сплачено відповідно 210,00 грн. та 240,00 грн. (а.с.33-34). З письмових пояснень позивача від 09 червня 2016 року № 065-07/1254 вбачається, що здійснений відповідачем [PERSON] 14 квітня 2016 року платіж на суму 210,00 грн. врахований позивачем в розрахунок суми позову, та був спрямований на погашення заборгованості по процентах, згідно п. 6.10 Договору (а.с.44-45). Суд вважає, що сплачені відповідачем [PERSON] 240,00 грн. згідно квитанції № 4 від 06 травня 2016 року АТ «Ощадбанк» підлягають зарахуванню в рахунок погашення процентів за користування кредитом, виходячи з такого. З розрахунку заборгованості станом на 29 квітня 2016 року вбачається, що заборгованість несплачених процентів відповідача становить 238,15 грн. Згідно п. 6.10.1. Договору № 8162468246ГМ/2015-11 від 27 листопада 2015 року сплата прострочених процентів за Овердрафтом здійснюється у першу чергу. У відповідності до п. 5 Додатку № 3 до вказаного Договору за безготівкове зарахування коштів на картковий рахунок передбачена комісія у розмірі 1% від суми зарахувань. Таким чином, до задоволення підлягає сума заборгованості основного боргу та пені у повному обсязі, а позов в частині стягнення заборгованості за процентами підлягає до задоволення частково, в сумі 0,55 грн., тобто за мінусом сплачених відповідачем 240,00 грн. згідно квитанції № 4 від 06 травня 2016 року АТ «Ощадбанк» (238,15 (240-1%)). У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру предявлено після часткового погашення заборгованості відповідачем та задоволено на 94,4%, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 1300,83 грн. (1378,00*94,4%) понесених ним і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial