Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

17 серпня 2018 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до купівлі- продажу будинку від 20.12.2011 року він, являється власником будинку [ADDRESS]. Крім нього власниками вказаного будинку також являлися: його колишня дружина - [PERSON], її син - [PERSON] та їх восьмирічна донька - [PERSON]. Всі вони проживали та були прописаними у вищевказаному будинку. Крім того, на момент укладання договору купівлі -продажу, у будинку [ADDRESS] значився зареєстрованим і колишній власник будинку - [PERSON], який згідно п. 13 договору купівлі-продажу від 20.12.2011 року повинен був знятися з реєстрації в строк до 20.12.2011 року. Однак після укладення угоди Відповідач добровільно з реєстрації не знявся, впродовж зв'язок з ним було втрачено. Син дружини - [PERSON], прожив у будинку всього пів року, після чого у травні 2012 року забрав свої речі та перейшов проживати до свого батька за адресою: [ADDRESS], а потім виїхав на заробітки, де він перебуває на даний час нікому не відомо. Згодом вони з дружиною розлучилися і остання після розлучення стала проживати за адресою: [ADDRESS], а з ним залишилася проживати їх донька. На даний час в його будинку значаться зареєстрованими: колишній власник будинку - [PERSON] та син його колишньої дружини - [PERSON], які з 2012 року і до моменту звернення до суду за місцем своєї реєстрації не проживають, комунальні послуги не сплачують. У зв'язку з реєстрацією в його будинку відповідачів [PERSON] та [PERSON], він позбавлений можливості розпоряджатися на власний розсуд житлом, зокрема він не може отримати субсидіюю, тому за захистом своїх прав та інтересів вимушений звернутись до суду. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS], також усунути йому перешкоду у користуванні будинком [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеному будинку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Марганецького місського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Окрім того відповідачам було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надали, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Третя особа: Марганецька міська рада пояснення щодо позову не надала. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поши-рюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 грудня 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є власниками [ADDRESS], в рівних частках, кожному по ј частині, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурною Л.М. ( а.с.5) та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів ( а.с. 6). Право власності зареєстровано в Дніпропетровському обласному комунальному підприємстві «Марганецьке бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 14494611 (а.с.8). Як вказує позивач, [PERSON] - це його колишня дружина, з якою шлюб офіційно розірвано, [PERSON] - це син останньої, [PERSON] - це їх спільна донька. Після купівлі вищезазначеного будинку усі вони в ньому проживали та були зареєстрованими. Крім того, на момент укладання договору купівлі -продажу, у будинку [ADDRESS] значився зареєстрованим і колишній власник будинку - [PERSON], який згідно п. 13 договору купівлі-продажу від 20.12.2011 року повинен був знятися з реєстрації в строк до 20.12.2011 року. Однак після укладення угоди добровільно з реєстрації не знявся, впродовж зв'язок з ним було втрачено. Син колишньої дружини - [PERSON], прожив у будинку всього пів року, після чого у травні 2012 року забрав свої речі та перейшов проживати до свого батька за адресою: [ADDRESS], а згодом виїхав на заробітки, де він перебуває на даний час нікому не відомо. Його колишня дружина після розлучення стала проживати за адресою: [ADDRESS], а з ним залишилася проживати їх донька. На даний час в його будинку значаться зареєстрованими: колишній власник будинку - [PERSON] та син його колишньої дружини - [PERSON], які з 2012 року і до моменту звернення до суду за місцем своєї реєстрації не проживають, комунальні послуги не сплачують. У зв'язку з реєстрацією в будинку відповідачів [PERSON] та [PERSON], він позбавлений можливості розпоряджатися на власний розсуд житлом, зокрема - не може отримати субсидію. Згідно копії домової книги для прописки громадян, які проживають у [ADDRESS] та довідкою про склад сім'ї від 13.08.2018 року, наданою головою квартального комітету, у [ADDRESS] значаться зареєстрованими і відповідачі по справі. ( а.с.8-9,12). Актом від 13 серпня 2018 року, затвердженого головою квартального комітету та підписами сусідів підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими у [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживають з 2012 року ( а.с.10-11). Отже судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем своєї реєстрації без поважних причин понад шести років. Факт реєстрації відповідачів за даною адресою підтверджується також і довідками адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 30.08.2018 року ( а.с.16-17). На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином вказані вище підстави стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Виходячи з вищенаведених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном,слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданою до матеріалів справи квитанцією ( а.с.1), а саме: у розмірі по 705,00 грн. з кожного.

Outcome: approved