overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом і, уточнивши 12.03.2015 року раніше заявлені вимоги, просила суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] таким чином: 1) виділити позивачам в користування жилу кімнату площею 8.1 м2; 2) виділити відповідачам в користування жилі кімнати площею 11.2 м2, 11.4 м2, 17.5 м2 разом із лоджією та балконом; 3) залишити в спільному користуванні сторін: два коридори площею 4.7 м2 та 6.3 м2, вбудовану шафу площею 0.9 м2, кухню площею 8.7 м2, вбиральню площею 1.2 м2, ванну кімнату площею 2.6 м2. У судовому засіданні позивач уточнений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] уточнений позов визнали. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник Деснянської районної у місті Чернігові ради, що діє в справі як орган опіки та піклування, при вирішенні справи послався на розсуд суду. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] є співвласниками 4-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Кожному з цих осіб належить право власності на 1/5 частину квартири. Крім зазначених осіб в квартирі проживають діти позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вважаються позивачами, та [PERSON], який є відповідачем. Між мешканцями квартири існують суперечки з приводу порядку користування нею, що стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Оскільки запропонований позивачем у суді порядок користування квартирою задовольняє й відповідачів, вказаний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дітей не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 / 2 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку з моменту подачі позовної заяви до суду. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивача, стан здоров'я дітей задовільний. /а.с.2-5/ Сторони не досягли згоди з приводу утримання дітей та позивача. Встановлено також, що відповідач має нормальний стан здоров'я, є працездатним, не має інших утриманців. Таким чином відповідач здатен сплачувати аліменти. Встановлені факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін/а.с.4/, свідоцтвом про народження /а.с.2,3/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу. Відповідно до положень ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відтак суд вважає, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, а тому аліменти підлягають стягненню починаючи з часу подачі позову до суду. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

19.02.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що є власниками квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований, як такий, що проживає [PERSON], [INFO], відповідач по справі. Позивачі посилаються на те, що відповідач із квітня 2001 року не проживає та не користується квартирою, не оплачує комунальні послуги. Позивачі просять визнати відповідача, таким що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин протягом чотирнадцяти останніх років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з зазначених вище підстав. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується змістом договору дарування 1/3 частини квартири від 15.07.2011 року та змістом витягу про державну реєстрацію прав від 03.08.2011 року Відповідач є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивача [PERSON], який, будучи зареєстрованим у вищезазначеній квартирі фактично з 2001 року не проживає в ній без поважних причин. З змісту актів від 28.11.2001 року та 28.01.2015 року вбачається, що громадянин [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою із 2001 року не проживає. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів підтвердили, що відповідач більше десяти років в квартирі не проживає без поважних причин, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив. Таким чином, поважності причин, з яких відповідач не користуються спірним житлом, встановлено не було. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, у відповідності до яких, член сім'ї власника житла, який понад один рік відсутній у житлі втрачає право на користування ним, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

19.02.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS], з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовують тим, що з початку березня 2012 року між відповідачем та [PERSON] були припинені шлюбні відносини, вона добровільно зібрала всі власні речі з квартири та переїхала на інше місце проживання, яке на даний час невідоме, також з цього часу вона не несе витрат по сплаті за користування житлом, комунальних послуг, інших витрат по утриманню квартири. Позивачі в судове засідання не з'явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду сповіщалась через оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [ADDRESS], яка належить позивачам на праві часткової приватної власності. Відповідно до акту, затвердженого начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №3 від 06.02.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та мешкає [PERSON], разом з нею зареєстрована, але з березня 2012 року не мешкає [PERSON], особистих речей в квартирі не залишила. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, у зв'язку з чим втратила своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

19.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] мотивує тим, що її батько- Гавриленко О.М. і мати- Гавриленко В.М. перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.02.2004 року. Після розірвання шлюбу, позивачка залишилася проживати разом з матір'ю, яка її утримує. 01.09.2014 року позивачка вступила до акушерського відділення Миколаївського базового медичного коледжу за денною формою навчання. У зв'язку з тим, що навчаючись на денній формі навчання, позивачка не може самостійно себе забезпечувати, вона просить стягувати на її користь аліменти з відповідача [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердивши викладені в ньому обставини та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином за місцем своєї реєстрації. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши позивачку, суд дійшов наступного. Згідно із ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка є студенткою деної форми навчання другого курсу акушерського відділення Миколаївського базового медичного коледжу. Відповідач заперечень проти позову не надав. Отже погодився з позовними вимогами позивачки. Встановлені у судовому засіданні факти свідчать, що позивачка не досягла 23-х річного віку, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати матеріальну допомогу, а тому відповідач зобов'язаний утримувати доньку до закінчення навчання у Миколаївському базовому медичному коледжі, тобто до січня 2017 року. З відповідача також слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

19.02.2015 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачапро відшкодування шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 06.06.2012 року по вул.В.Васильківська, 11-В в м.Києвіз вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - застрахованого автомобіля «HYUNDAI» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням [PERSON] і автомобіля «SKODA» /д.н.з.[NUMBER]/ під керуванням [PERSON]Розмір страхового відшкодування матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI» /д.н.з. [NUMBER]/ склав 14 097 грн 52 к. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів на рахунок СТО ТОВ «Паритет Моторс-Сервіс», які в подальшому відшкодувало ПрАТ«Європейський страховий альянс» у сумі 10 460грн 21к. Оскільки відповідачем не здійснено виплату різниці між фактичним розміром і страховою виплатою у сумі 3 637грн 31к., позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом /а.с.1-2/. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, не прибув в судове засідання, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги та надавши згоду на постановлення по справі заочного рішення /а.с.63/. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.62/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Третя особане забезпечило явку свого представника в судове засідання, завчасно надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності /а.с.52/, вказали на виконання своїх обов'язків перед позивачем у сумі 10 460грн 21к. щодо виплати страхового відшкодування за рішенням господарського суду і необхідністю відшкодування різниці між фактичним розміром і страховою виплатою у сумі 3 637грн 31к. саме винною особою. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

19.02.2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Шептаківської сільської ради, Новгород-Сіверського району про визнання права власності на спадкове майно винесено рішення, яким позов задоволено. До Новгород- Сіверського районного суду надійшла заява позивача про виправлення описки у рішенні суду, у якому заявник просить виправити допущену описку щодо площі земельної ділянки. А саме у рішенні судом помилково вказано земельну ділянку площею 3,4862 га, замість вірної 3,4860 га. Просить заяву про виправлення описки задовольнити. [PERSON], до судового засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, але попередньо на адресу суду представником заявника [PERSON], надано письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки заявника до судового засідання розгляд справи просить провести без її участі, заявлену вимогу просить задовольнити. Відповідно до ст.219 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про виправлення описки у відсутність [PERSON], оскільки неявка осіб які беруть участь у спраг і не перешкоджає розглядові питання про виправлення описки. Згідно ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які берут: асть у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки дана обставина справи була і дметом дослідження в судовому засіданні, а у рішенні суду допущена описка - вказа: т земельну ділянку площею 3,4862 га., замість вірної площі земельної ділянки 3,48С ., тому дана описка підлягає виправленню, зуючись ст. 219 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

19.02.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 27.08.2005 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З березня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 27.08.2005р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З березня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

19.02.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем 08.10.2012 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та припинили шлюбні відносини, примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка в судове засідання не заявилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, одночасно вказавши, що заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду заяву в якій вказує, що згідний на розірвання шлюбу, обставини наведені в позові визнає. Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони фактично в шлюбі не живуть більше року, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сторони наполягають на розірванні шлюбу . Отже, відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат у виді судового збору до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

19.02.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. При таких даних, з урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.12.2007 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 2758, що вбачається із свідоцтва про шлюб 1-[NUMBER] виданого 21.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Як видно із свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved