overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

19.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Новотроїцького РУЮ Херсонської області актовий запис № 63. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей Ангеліну [INFO], Руслана [INFO]. Їх шлюб фактично розпався, вони перестали поважати один одного, що привело до розпаду сімї, неодноразові спроби зберегти родину результатів не дали. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, разом не проживають з вересня 2017. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з»явився, належним чином, завчасно повідомлений, про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-КГ № 074676 від 23.11.2004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, разом не проживають, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

19.12.2017 року позивач звернувся до суду з заявою \~\~про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~\~ Рішенням Деснянського районного суду від 01.12.2017 року, постановленим за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволені. Проте в рішенні не вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача, і позивач звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення. Ст. 270 ЦПК України\~в п. 3 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались, проте проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що підстави для винесення додаткового рішення є, оскільки позивач сплатила судовий збір за подання позову в розмірі 640 грн. 00 коп., який просить стягнути на її користь. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

19.12.2017 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача, указав, що відповідач мешкає за адресою: 84500, Донецька область, Бахмутський район, с. Опитне, вул. Лугова, буд. 2, послуги з електропостачання сплачує не своєчасно, має заборгованість за надані послуги у період з 23.05.2014 року по 12.06.2016 року у розмірі 16877,73 гривень, Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, позивач просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані послуги з електропостачання та за судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, за якою просив розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі, що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях, звязна з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача, зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно. Не виконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

19.12.2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення фактичних шлюбних відносин внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки. З відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. З цього часу вони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна немає. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 13.06.2009 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №53 (а.с.9) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між сторонами немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаєморозуміння внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

19.12.2017 року позивачка [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] звернулася до суду до відповідача [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 березня 2010 року у виконкомі Краснокосянської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 01 розірвати, вказуючи, що 09 березня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживала з ним разом до серпня 2016 року. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею, про що спору не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 09 березня 2010 року у виконкомі Краснокосянської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 01. /л.с. 3 / Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], /л.с. 5-6/ які проживають з позивачкою, про що спору не має, подружні відносини припинені з серпня 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивачки, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

19.12.2017р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем 01.09.2015р. був укладений договір на користування житловим приміщенням в гуртожитку, згідно якого позивач надав відповідачу та членам його сім`ї у строкове (на строк до 31.12.2015р.) платне користування житловим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS] , яке складається з кімнати № [NUMBER] площею 16,9кв.м, за що останній зобов`язався сплачувати вартість проживання на умовах та в строки, встановлені цим договором. 01.01.2016р. між позивачем та відповідачем був укладений аналогічний договір строком до 30.04.2016р.. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за вказаними договорами щодо оплати користування житловим приміщенням станом на 23.03.2017р. і по 13.12.2017р. за ним виникла заборгованість в сумі 5352,40грн., яку позивач, посилаючись на приписи ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь з урахуванням 3% річних в сумі 293,84грн. і втрати від інфляції в сумі 1103,27грн., а також пені за порушення строку оплати за проживання відповідно до умов п.4.4 договорів в сумі 1498,22грн., що разом складає 8247,73грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.44). Відповідач в судове засідання також не з`явився, позовні вимоги визнав повністю, про що подав суду письмову заяву, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.48). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості за договором на користування житловим приміщенням в гуртожитку, належним чином доведені, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 1600грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

19.12.2017 р. рішенням суду під головуванням судді Тітова М.Ю. було задоволено позовом [PERSON] 26.07.2018 р. від позивача до суду надійшла заява щодо виправлення описки у тексті рішення, щодо прізвища дитини «[PERSON]» замість «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи з'ясував, що дійсно є підстави виправити вказану описку. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.12.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений 30.09.2006 та зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис про шлюб №2250, між ним та відповідачем. \~ \~ \~ \~Як на підставу позову [PERSON] посилається на те, що з 30.09.2006 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені з 10.09.2017. Позивач вказав, що час на примирення не потрібен. За час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Між сторонами досягнуто згоди щодо порядку виховання та утримання дітей. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду нотаріально завірену заяву, в якій вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим з урахуванням згоди позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони зареєстрували шлюб 30.09.2006 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2250, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №045739. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~/ а.с. 7 / \~ \~ \~ \~Від шлюбу у подружжя народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~/ а.с. 8, 9 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сімю у позивача немає. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу суд залишає відповідачу прізвище «Рогожкіна». Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то стягує на його користь з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

19.12.2018 відповідач звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Деснянського районного суду від 03.10.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» три відсотки річних в розмірі 760 грн. 33 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» 20 грн. 62 коп. у повернення сплачених судових витрат. Проте в рішенні не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2018 вказане рішення суду залишено без змін. Стаття 270 ЦПК України в п. 3 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Від позивача та третьої особи до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання пояснень, заяви про застосування строку позовної давності та подання їх до суду, участі в одному судовому засіданні. Водночас, суд приймає до уваги, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2018 рішення Деснянського районного суду від 03.10.2018 залишено без змін, апеляційним судом було стягнуто витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. на підставі акту виконаних робіт, квитанції та договору про надання юридичних послуг. Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

19.12.2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.12.2008 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Одночасно зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому просила стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.02.2019 позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини, залишено без розгляду. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.12.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Отже підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved