Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

19.09.2018р. АТ «Укрсоцбанк» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 2-4). Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2018р. справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. № 73). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.11.2018р. справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено відповідно до ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. № 79). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.09.2007р. між АКБСР «Укрсоцбанк» і [PERSON] було укладено договір кредиту № 61/144, на підставі якого було видано кредит у валюті - 104\~426 дол.США, який в подальшому був переведений у гривню. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.08.2018р. утворилася заборгованість за кредитом в сумі 590 043грн.41коп., за відсотками 4 394грн.74коп. У звязку з систематичним порушенням боржником обовязків зі сплати кредиту, на підставі ст. 549 ЦК України і умов кредитного договору позичальнику також нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 17,61грн., за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 57,29грн. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 623, 624, 625 ЦК України, положеннями договору, просив стягнути заборгованість в загальній сумі 594 438грн.15коп., з яких 590 043грн.41коп. основна заборгованість за кредитом, 4 394грн.74коп. заборгованість за відсотками, компенсувати судові витрати. Представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 13.08.2018р. а.с. № 85) 01.02.2019р. надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. № 84). Відповідачка в судові засідання, які були призначені на 07.02.2019р. і 08.04.2019р. не зявилася. Про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою, повідомленою суду ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 72). Двічі до суду поверталися конверти з позначками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 88-89, 91-92). Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідачки в судові засідання на 08.02.2019р., на яке відповідачка також не відреагувала (а.с. № 93). З урахуванням положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату та час слухання справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, які встановлені ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). При розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Так судом було встановлено, що 18.09.2007р. між АКБСР «Укрсоцбанк» і [PERSON] було укладено договір кредиту № 61/144, згідно якого позичальнику на умовах повернення, строковості та платності було надано кредитні кошті в розмірі 104\~426 дол. США. За користування кредитом відповідач повинен був сплачувати відсотки у розмірі 13,0 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту згідно графіка до 17.09.2032р. (а.с.№ 5-9). 01.12.2014р. між сторонами ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту, яким сторони погодили новий графік повернення кредитних коштів і встановили 14 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту залишився незмінним - згідно графіка до 17.09.2032р. (а.с.№ 14-25). 01.12.2014р. між сторонами також було укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту, яким сторони погодили зміну валюту кредитування, переведено суму кредиту в гривні 77\~630 дол.США разом з нарахованими процентами 8 877,85 дол.США, шляхом видачі двох разових кредитів на суму 691 457,25грн. (кредит в гривні 1) і 779 176,20грн. (кредит в гривні 2), на загальну суму 1470633,45грн., також погодили кінцевий термін повернення кредитів згідно графіку до 17.11.2039р., встановили 14,0% річних по кредиту в гривні 1, встановили 1,0% річних по кредиту в гривні 2 (а.с. № 26-37). Кредитні кошти в розмірі 148 000 дол.США (гривневий еквівалент 749 925 грн.) 11.12.2006р. були отримані позичальником, що підтверджується заявою про видачу готівки №24-05, яка містить підпис позичальника (а.с. № 17). За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до умов договору кредиту, позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором і графіком погашення кредиту. Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 2.4). Сплата комісій здійснюється в порядку та в терміни, визначені додатком № 1, що є невід'ємною частиною договору. Погашення заборгованості здійснюється, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; \~ \~ \~ \~строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафні санкції (п. 2.5). У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.08.2018р. утворилася заборгованість за кредитом в сумі 590 043грн.41коп., за відсотками 4 394грн.74коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. № 49-50), який відповідачкою не спростований. Відповідно до п. 4.2. договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеня). У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених у кредитному договорі, комісій, передбачених умовами кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пунктами договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, шо діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У звязку\~з порушенням\~боржником обовязків\~зі сплати\~кредиту,\~банком нарахована\~пеня станом\~на 20.08.2018р.\~за несвоєчасне\~повернення кредиту\~в сумі\~17,61грн.,\~за несвоєчасне\~повернення відсотків\~в сумі\~57,29грн., розрахунок якої також відповідачкою не спростований. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором, сплати процентів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 599, ч.2 ст. 615 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушене нею зобов'язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту знайшли підтвердження під час розгляду та підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить, що при подачі позову позивачем сплачено 8\~916грн.57коп. судового збору (а.с. № 1), з урахуванням задоволення позовних вимог повністю. Отже, рішенням суду слід стягнути з відповідачки на користь позивача зазначену суму, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є відповідною ставкою судового збору при поданні позову майнового характеру юридичними особами на 2018р. (1,5 % від ціни позову, але не менше 1 762грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved