Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

18.12.2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] опіки та піклування Козельщинської РДА про повернення дитини, посилаючись на те, що рішенням Козельщинського районного суду від 07.02.2018 року у них було відібрано їхню малолітню доньку [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування позову позивачі зазначили, що виявлені недоліки, які стали підставою для відібрання малолітньої дитини усунуті. Відповідно до висновку [PERSON] опіки і піклування Козельщинської РДА від 21.12.20189 року №23/391 можливо повернути їм дитину, оскільки після проведеного 14.02.2018 року обстеження житлових умов встановлено, що більшість недоліків усунуті, квартира перебуває в задовільному стані для догляду за дитиною раннього віку. Згідно ухвали суду від 21.01.2019 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 21.02.2019 року о 08 годині 00 хвилин. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, але направили заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують. Також, представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] опіки та піклування Козельщинської РДА [PERSON] . в підготовче судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Згідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.\~12, ч. 1 та ч. 2 ст.\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває на первинному обліку, як дитина, позбавлена батьківського піклування в службі у справах дітей Козельщинської районної адміністрації. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, позов Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області як орган опіки та піклування в інтересах\~ дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, було задоволено частково. Відібрано у [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою:\~ [INFO], селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області проживає за адресою: [INFO] малолітню доньку [PERSON], [INFO] не позбавляючи їх батьківських прав. Малолітню [PERSON], 09.11.2017 року передано під опіку Козельщинській районній державній адміністрації. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкритий в відділенні Ощадного банку України. З моменту відібрання та на даний час дитина перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини. Позивач [PERSON] працює в Кременчуцькому комунальному автотранспортному підприємстві 1628 на посаді вантажника з 16 жовтня 2018 року, а позивач\~[PERSON] отримує пенсію в разі втрати годувальника та мають постійний дохід (а.с. 20). Позивач [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 21). Відповідно до довідки Козельщинської селищної ради сімя [PERSON] опинилася в складних життєвих обставинах, але протягом останніх шести місяців помітні зміни на краще, компрометуючих матеріалів не має (а.с. 14). З довідки КНП «Козельщинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Козельщинської районної ради вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у Козельщинській ЦРЛ, з діагнозом F 71.0 (а.с. 15). [PERSON] опіки та піклування Козельщинської РДА, 21 грудня 2018 року надав висновок про доцільність повернення малолітньої доньки [PERSON], [INFO] - батькам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 3\~ст. 170 СК України\~якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З викладеного судом встановлено, що батьки [PERSON] та [PERSON] після відібрання дітей змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Соціальними службами проведено роботу з батьками, що дало свої позитивні результати. Положеннями\~ст.150 СК України\~встановлені обов'язки батьків по відношенню до своїх дітей. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст. 152 СК України). Відповідно до положень\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Отже є законодавчо обумовленими як права дитини на проживання разом з батьками, так і права батьків виховувати дитину особисто, тому будь-яке обмеження цих прав є недопустимим. У принципі 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не може, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 163 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. При розгляді справи судом не встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для висновку про те, що проживання дитини з позивачами створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або суперечитиме її інтересам, навпаки, обставини, що були підставою відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, батьками усунуті. Суд, враховуючи наведені обставини та аналізуючи здобуті докази у їх сукупності, вважає, що позов позивачів підлягає задоволенню, оскільки позивачі після відібрання у них дитини змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Крім цього,

Outcome: approved