Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

19 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] в порядку окремого провадження звернулися із спільною заявою, в якій просять суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 жовтня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 3642. В обґрунтування заяви покликаються на те, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON],14 листопада 2009 р. н. та [PERSON], 15 травня 2014 р. н. Спільне життя у заявників не склалося внаслідок різних поглядів на життя та вирішення побутових проблем. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим. У заяві вказали також на те, що 16 березня 2018 року між ними було укладено договір про визначення місця проживання та участь у вихованні дітей. У звязку із наведеним звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 18 квітня 2018 року о 11.00 год., [PERSON] та [PERSON] не зявилися та подали до суду заяви, в яких вони просять розірвати шлюб та проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заявників, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки заявників, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2007 року між заявниками укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 3642. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON],14 листопада 2009 р. н. та [PERSON], 15 травня 2014 р. н. Спільне життя у заявників не склалося внаслідок різних поглядів на життя та вирішення побутових проблем. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам заявників, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Стаття 109 СК України передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved