Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

18 червня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних стосунків залишилися проживати разом з позивачем у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу. 06.03.2021 [PERSON] забрав до себе старшу доньку [PERSON] , адреса їх місцезнаходження позивачу невідома, адже він проживає не за адресою реєстрації. За останній місяць донька не з`являлась у школі. Позивач зазначає, що [PERSON] забороняє дитині бачитися з матір`ю. Позивачу стало відомо, що відповідач проживає з іншою жінкою, яка напала на неї та її молодшу доньку [PERSON] , з метою викрадення останньої. На підставі викладеного, позивач [PERSON] , вважає, що умови проживання її дітей не є гідними, адже жінка, яка проживає з її колишнім чоловіком, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дітей. Відповідач не може створити належні умови для морального, духовного та фізичного розвитку дітей. Вважає, що місце проживання дітей повинно бути визначено з нею. У зв`язку з тим, що відповідач позбавив її можливості спілкуватися з дитиною, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. В свою чергу відповідач [PERSON] , не погодившись з первісним позовом, звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , про визначення місця проживання дітей з батьком, в якому просив суд в задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити, прийняти зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , та визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за його місцем проживання. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Вимоги зустрічного позову обґрунтовано тим, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них народились діти - донька [PERSON] та донька [PERSON] . З моменту розірвання шлюбу діти мешкали разом з [PERSON] , а батько приймав активну участь у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. У вихідні дні і не тільки, діти знаходились у батька. В зв`язку з неприйнятним способом життя [PERSON] , яке полягало у вживанні алкоголю, неналежному ставленні до дітей та виконанню своїх батьківських обов`язків, діти стали мешкати з батьком. Менша донька [PERSON] потребує окремої уваги, у зв`язку зі своїм станом здоров`я. [PERSON] потребує значної допомоги з боку дорослих. [PERSON] не надавала, та не надає зараз належної допомоги [PERSON] , що стало приводом перенесення місця мешкання останньої до батька. Вже тривалий час [PERSON] мешкає з батьком та отримує належний догляд, медичну допомогу, спеціалізоване навчання та матеріальне забезпечення. Мати не відвідує її, не цікавиться її життям і не приймає дії, щодо надання допомоги батьку у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. [PERSON] добровільно матеріально забезпечував дітей та саму відповідачку всім необхідним. Матеріальне забезпечення дітей надавалось у великих об`ємах. Крім грошової матеріальної допомоги, батько постійно купував донькам одяг та техніку для навчання. У зв`язку з тим, що кошти [PERSON] використовувались не за призначенням, утримання дітей [PERSON] більше надавалось у натуральній формі, а саме покупці одягу та продуктів. Вказаний факт обурив [PERSON] , у зв`язку з чим нею був поданий позов про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року прийнято зустрічний позов [PERSON] та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Витребувані в Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради необхідні документи. В судове засідання викликано свідків за клопотанням представника відповідача за первісним позовом [PERSON] . В судові засідання позивач за первісним позовом [PERSON] не з`являлась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував та підтримав свій зустрічний позов, підтвердивши обставини викладені в ньому. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судовому засіданні пояснила, що 02.12.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради було розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, та прийнято рішення про доцільність проживання дітей разом з батьком [PERSON] . Окрім того, зазначила, що мати [PERSON] на зв`язок з представником Органу опіки та піклування не виходить, обстежити місце її проживання не є можливим. На підставі викладеного, вважали, що в задоволенні первісного позову [PERSON] необхідно відмовити, зустрічний позов [PERSON] , до [PERSON] , про визначення місця проживання з батьком задовольнити. Під час допиту в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду показав, що він перебував з позивачем і відповідачем в дружніх стосунках, оскільки він є хрещеним батьком малолітньої [PERSON] . Зазначив, що малолітній [PERSON] буде краще проживати з батьком, оскільки в останнього є можливість утримувати дитину в належних для неї умовах. В батька є бажання вилікувати, доглянути та виховати дитину, тоді як в [PERSON] таке бажання відсутнє. [PERSON] приділяє увагу дітям, їздить з ними на тренування та відпочинок. В той час, [PERSON] зловживає алкоголем, дітей до навчальних закладів не відводить. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він був другом сім`ї позивача та відповідача, однак на даний момент спілкується тільки з [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] відповідальний батько, який завжди займається своїми дітьми, їздить у дитячий садок, організовує лікування, багато часу проводить з дітьми. Мати [PERSON] не відповідальна, могла дітей до школи не повести, полюбляла випити алкоголь. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши інші зібрані докази, дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12.05.2010 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 243 (а.с. 14). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.07.2015 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 439 (а.с. 15). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 489 розірвано (а.с. 42,43). З висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 13.12.2021 № 7/11-222 вбачається, що орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за місцем його проживання, за адресою: [ADDRESS] , як таке, що відповідає інтересам дітей (а.с. 115-118). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.11.2021, складеного головним спеціалістом УССД Потаповою І.Г. та Лебедь Н.М., на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого, для виховання та проживання дитини [PERSON] , [INFO] , в квартирі створені належні умови (а.с. 121). Окрім того, згідно довідки № 106 від 07.09.2021, [PERSON] , 2015 р.н. зарахована до комунального закладу освіти «Навчально-реабілітаційний центр «Надія» з 01.09.2021 (а.с. 54). Відповідно до характеристики, наданої вказаним комунальним закладом освіти, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім іншого зазначено, що вихованням дитини займаються батько [PERSON] та його дружина [PERSON] . Зовнішній вид дитини охайний та доглянутий, ставлення до дитини доброзичливе та чуйне (а.с. 119). З характеристики наданої вчителем-дефектологом [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] приступила до занять з логопедом-дефектологом 04.08.2021. Вихованням дитини займаються батько дитини [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 120). Відповідно до листа Комунального закладу освіти «Навчально-реабілітаційний центр «Горлиця» ДОР», який було надано у відповідь на адвокатський запит, [PERSON] зарахована до складу дошкільної групи КЗО «НРЦ «Горлиця» ДОР» з 21.12.2020. До завершення навчального року у закладі 28.05.2021 дитина відвідувала дошкільну групу несистематично. Мати дитини пояснювала пропуски частими від`їздами до рідних та вірусними хворобами дитини. Хоча найчастіше дівчинку до центру приводила її мати, [PERSON] , проте важко стверджувати, що вона займалася її вихованням. Взуття і одяг дитини після перебування у матері нерідко не перебували у належному гігієнічному стані, не відповідали розмірам дитини та сезонним умовам, доставляли дівчинці дискомфорт (замале взуття, замалі шкарпетки, забруднений одяг; у прохолодну пору року лише легка куртка та тонкий светр, тощо). Батько дитини за цей час проводив дівчинку до центру рідше, проте завжди у належному стані, одягненою у відповідності з погодними умовами, з акуратною зачіскою. Конфліктні ситуації з [PERSON] у вихователів, вчителів, медичних сестер, технічних робітників закладу були систематичними, що не є характерним для працівників центру. Жінка нерідко реагувала вербальною агресією у відповідь на прохання дотримуватись у закладі протиепідемічних заходів, загальних санітарних вимог (носіння маски, бахіл, користування окремим входом до шкільної групи). Тим більше, конфлікти провокувалися жінкою у ситуаціях, коли педагоги надавали їй рекомендації щодо необхідності навчання дитини режимним моментам, дотримування здоров`язберігаючого режиму не лише у закладі, а і вдома: поведінці у приміщенні та на вулиці, взаємодії з дітьми та дорослими, тощо. [PERSON] неодноразово надавались рекомендації стосовно психологічного здоров`я доньки [PERSON] , шляхів його збереження; налагодження її харчування, термінів сну, відпочинку і активної діяльності, шляхів розвитку і навчання. Проте, за спостереженнями, більшість подібних пропозицій було жінкою проігноровано, або сприйнято негативно. Поведінка дитини ставала більш впорядкованою у закладі; у присутності ж матері дівчинка демонструвала негативізм, різкі беззмістовні вокальні реакції, розгальмованість поведінки. Єдиною позитивною реакцією жінки на поради педагогів були її спроби організації денного сну для дитини та придбання іграшок для розвитку (з її слів). Іншими намаганнями педагогів пояснити жінці необхідність створення щадного режиму для дитини, створення комфортних умов для її виховання і розвитку у домашньому середовищі, залишились проігнорованими. В якості узагальнення спостережень можуть відповісти, що комунікація з матір`ю дитини, [PERSON] , під час навчання [PERSON] у закладі була доволі проблемною; жінка не усвідомлює наявності особливих освітніх потреб дитини. Мати здатна несистематично виявляти турботу про дитину та здійснювати окремі кроки для покращення умов виховання доньки [PERSON] , проте поки що не налаштована на повне та всебічне забезпечення умов для розвитку та виховання дитини за наявністю інтелектуального порушення, а також порушення соціальної взаємодії. На відміну від матері дитини, комунікація працівників закладу з батьком дитини, [PERSON] , за період перебування дитини у закладі була конструктивною, характеризувалася послідовністю та прозорістю. Чоловік цілком відкритий до діалогу, виявляє активну зацікавленість питаннями розвитку і виховання дитини (а.с. 50,51). З психолого-педагогічної характеристики вихованиці дошкільної групи КЗО «НРЦ «Горлиця» ДОР» [PERSON] , [INFO] , вбачається, що дитина виховується у неповній родині. Дитина не отримує в родині у повному обсязі усіх необхідних умов для належного утримання, виховання і розвитку. Програмовий матеріал індивідуальної програми [PERSON] засвоює на низькому рівні у зв`язку з вираженим порушенням соціальної взаємодії. Серед іншого зазначено, що [PERSON] потребує значної допомоги дорослих (а.с. 52). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 6-в класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 39» ДМР, крім іншого зазначено, що [PERSON] навчається в школі з 1 вересня 2016 року. За останній навчальний рік цікавилися успіхами і вихованням дитини мама і тато. [PERSON] завжди приводив [PERSON] до школи, мама цікавился в телефонному режимі так як є ще маленька дитина, яка часто хворіє. Останнім часом [PERSON] жила з батьком. [PERSON] дуже гарний батько. У неї завжди є ланч-бокс, гроші на те, що вона захоче. [PERSON] поважає його та прислуховується до нього. Він для неї авторитет. У мами [PERSON] була рідко, але дівчинка ніколи не скаржилася на свою маму [PERSON] . Телефонували одна до одної (а.с. 53). Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~ст.\~150\~СК України\~батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток.\~Батьки зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя. Батьки\~зобов`язані\~поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до статті 160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161\~цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до діючого сімейного законодавства суд при вирішенні спору про місце проживання дитини повинен врахувати те, хто з батьків проявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Фактично спір щодо місця проживання [PERSON] виник з 06 березня 2021 року, після того, як остання почала проживати з батьком, спір щодо місця проживання [PERSON] виник у сторін з літа 2021 року, коли [PERSON] виявив бажання забрати дитину на постійне місце проживання разом з собою. Таким чином, добровільної спільної згоди щодо подальшого визначення місця проживання дітей сторони не досягли. До пред`явлення позовів з приводу визначення місця проживання дітей до органу опіки та піклування батьки не зверталися. Так, суд приймає до уваги, що батько [PERSON] має схвальні характеристики з навчальних закладів дітей. Забезпечує дітей необхідним одягом та взуттям відповідно до сезону. Для дітей створені належні умови для виховання, розвитку та утримання. [PERSON] постійно мешкає у двохкімнатній квартирі [ADDRESS] , житловою площею 27 м2, загальною площею 43 м2. Окрім того, [PERSON] вжив заходів для лікування малолітньої доньки [PERSON] , забезпечує проходження дитиною лікарів, що підтверджується добутими свідченнями в сукупності з наданими відповідними лікарськими документами. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 263 ЦПК України, на основі встановлених вище обставин, які знайшли своє безсумнівне підтвердження в поясненнях учасників справи в сукупності з відомостями поданих в копіях довідок, листів та письмових характеристик, що узгоджуються з добутими показаннями свідків в їх тісному зв`язку з консультаціями спеціалістів, дійшов стійкого внутрішнього переконання у забезпеченні батьком розвитку дітей у безпечному, спокійному та стійкому благонадійному середовищі. Досліджені в судовому засіданні докази та фактичні дані, суд згідно з ст.ст.\~80,\~89 ЦПК України\~за внутрішнім переконанням визнав достатніми для своїх висновків про відсутність в обох батьків перешкод за ч. 2\~ст. 160 СК України\~для передачі їм дитини для проживання, але вони не однаково характеризують їх соціальну поведінку. Згідно висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 13.12.2021, було за доцільне визначити місце проживання дітей разом із батьком [PERSON] . Вказаний висновок судом приймається до уваги у сукупності з іншими встановленими судом обставинами. Стаття 51 Конституції України\~закріплює рівність прав і обов`язків подружжя у шлюбі та сім`ї та однакову охорону державою як материнства, так і батьківства в цілях забезпечення охорони сім`ї та дитинства, що знайшло свій розвиток у ст.ст.\~11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», який відповідно до преамбули визначає основні засади державної політики у цій сфері. Згідно\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, врахувавши висновки Верховного Суду про застосування ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989,\~ст. 161 СК України\~та ч.ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», які викладені у постанові Великої Палати № 14-327цс18 від 17.10.2018, розв`язує цей спір, виходячи з першочерговості з`ясування у подібних правовідносинах питання про те, проживання з ким - з батьком чи з матір`ю - передусім буде найбільш повно сприяти якнайкращому забезпеченню найвищих інтересів дитини в особливому піклуванні та допомозі повному і гармонійному розвитку в атмосфері щастя, любові і розуміння, закріплених в преамбулі зазначеної Конвенції, а вже згодом питання того, на користь захисту прав одноосібної опіки кого з батьків належить відступити від засад їх рівності. З огляду на це, заслуговує окремої оцінки процесуальна поведінка сторін, так позивач [PERSON] в судові засідання не з`являлась, зацікавленість розглядом справи не проявляла, в той час, як батьком дітей [PERSON] були надані достатні та допустимі докази, на підтвердження обставин, викладених у зустрічній позовній заяві. Підстави основного первісного позову аргументовані лише загальними фразами про те, що чоловік забороняє їй бачитись зі старшою донькою, та те, що він проживає з новою жінкою, яка своєю поведінкою може зашкодити розвитку дітей, у зв`язку з чим місце проживання має визначатися з матір`ю. Сукупність з`ясованих обставин про морально-психологічну обстановку, яка склалася у місці проживання батька, вказує на доброзичливі та дружні стосунки, батько в змозі забезпечити нагляд лікарів та організувати проведення дітьми дозвілля. Висновок органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради у з`ясованих у справі обставинах, достатньо обґрунтований та інтересам дітей не суперечить, через що суд не знайшов підстав відповідно до ч. 6\~ст. 19 СК України\~не погоджуватися з ним. Суд, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, відповідно до\~ст. 161 СК України\~та враховуючи і погоджуючись з вищезазначеним висновком органу опіки та піклування в найвищих інтересах дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом із батьком, що повністю виключає задоволення первісного позову. Суд також зазначає, що мати дітей не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботи відносно них та участі в їх вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Судові витрати між сторонами суд розподіляє згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved