Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

18.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка не надає матеріальну допомогу на виховання дітей. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути аліменти з відповідачки на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте також надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу за її відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Позивач і відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2001 року, однак з червня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і з тих пір проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження матір'ю дітей зазначена відповідачка. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що діти проживають разом з позивачем, перебувають на утриманні батька та відповідно до вимог сімейного законодавства [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дітей з боку їх матері. Відповідачка є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачці щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідачка [PERSON] спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідачка зобовязана надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання своїх дітей. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. З відповідачки також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved