Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

19.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання [PERSON] з померлим 22 квітня 2005 року [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на 22 квітня 2005 року за адресо.: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Горького, 63 та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Україна» в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0234548, виданого 31.03.1997 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить [PERSON]. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 006700 від 22.04.2005 року, виданого виконкомом Багатянської сільської ради, [PERSON] помер 22.04.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.03.2000 року секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 99, [PERSON] заповів належний йому на підставі сертифікату серії ОД № 0234548, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 31.03.1997 року, земельний пай з земель, які перебувають у колективній власності КСП «Україна» с. Багате Ізмаїльського району в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах онуку [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40368630 від 13.05.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 21.03.2000 року, зареєстрований за № 99 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 482 від 05.05.2015 року, наданої виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] дійсно мешкав та був зареєстрований [INFO], разом з ним проживав, але не був зареєстрований [PERSON] з 1995 року по 2006 рік, тобто [PERSON] вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 1153/01-16 від 13.05.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved