Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

19.12.2018 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-00011 від 20.01.2015 року, укладеного між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Ренус Ревайвел», було застраховано транспортний засіб «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] . 17.12.2015 року о 09 год. 10 хв. на 41-му км дороги Н-01 Київ-Знамянка стала дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів Мітсубісі д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобілем потерпілого. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 23.12.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Українська страхова група» на основі рахунку від 22.12.2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт та виплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 13 630 грн. 83 коп. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. У зв`язку з цим, позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся о суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 13 630 грн. 83 коп., а також судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. 01.02.2019 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням наявним в матеріалах справи, тричі подавав до суду заяву про відкладення розгляду справи, двічі ознайомлювався з матеріалами справи, тому суд вважає на можливе розглянути даний позов за відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-00011 від 20.01.2015 року, укладеного між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Ренус Ревайвел», було застраховано транспортний засіб «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] . 17.12.2015 року о 09 год. 10 хв. на 41-му км дороги Н-01 Київ-Знамянка стала дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів Мітсубісі д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Ренус Ревайвел». 23.12.2015 року постановою Обухівського районного суду Київської області визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Доказів на спростування своєї вини [PERSON] не надав. 17.12.2015 року ТОВ «Ренус Ревайвел» подало до ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 17.12.2015 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Згідно рахунку від 22.12.2015 року, складений СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] склала 24 021,00 грн. з ПДВ. 22.01.2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» складені страховий акт № ДККА-48345 та розрахунок суми страхового відшкодування, яким сума страхового відшкодування визначена у розмірі 13 630 грн. 83 коп. Таким чином, суд надходить до висновку про те, що правовідносин, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою страховиком на користь потерпілого страхового відшкодування, регулюються положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 1020 від 22.01.2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплачено на рахунок [PERSON] 13 630 грн. 83 коп. Отже, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, надходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 13 630 грн. 83 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем у відповідності до відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 1 762,00 грн. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved