Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

19.11.2020р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] . За оформленням спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] позивачка звернувся до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки в неї були відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право спадкодавця на спірний будинок. По справі існують інші спадкоємці, а саме син померлої та рідний брат позивачки - [PERSON] , який не заперечує проти визнання за сестрою право власності на спадкове майно. У зв`язку з тим, що реєстрація права на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право на вказаний будинок. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили та просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 23.09.2020 року Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.І.Франківськ), та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №69 (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами (літня кухня, 2 сараї, вбиральня, колонка, ворота та огорожа), розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.1956 року, в реєстрі за №566 (а.с.16). Інша частина житлового будинку (4/5 частин) належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16). Вартість будинку з надвірними спорудами згідно до довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.16) становить 94 845 грн. Заповіт спадкодавцем не складався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується листом державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. від 18.12.2020 року №304/01-16 (долучено до матеріалів справи). По справі існують інші спадкоємці, а саме син померлої - [PERSON] (копія свідоцтва про народження долучена до матеріалів справи), який не заперечує проти визнання права власності за позивачем. Родинні стосунки між спадкодавцем та позивачем підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.1960 року (а.с.9), відповідно до якого [PERSON] значиться матір`ю [PERSON] . Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.1979 року (а.с.10). Розбіжності в написанні імені по-батькові спадкодавиці, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] » пов`язані із застосуванням місцевого діалекту, при цьому суд враховує, що ці імена є похідними одне від одного, а тому не потребують додаткового встановлення факту родинних відносин. Зі змісту позовної заяви встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавиці, будучи спадкоємцем першої черги, проживала та була зареєстрована у будинку [ADDRESS] , який віднесено до спадкового майна, що підтверджується копією паспорта гр. України (а.с.6, зворот). Наведені вище обставини свідчать про фактичне прийняття спадщини до набрання чинності новим ЦК України (2003 року), у зв`язку з чим до виниклих правовідносин суд зобов`язаний застосувати норми та положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), а застосовувати норми ст.ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України (2003 року) немає підстав. Враховуючи наведені позивачкою обставини, вимоги прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), суд приходить до висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин положень ЦК України (в редакції року 1963 року), оскільки спадщина прийнята до вступу в законну силу ЦК в новій редакції, а посилання суду на положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) є обґрунтованим й таким, що узгоджується з позицією учасників процесу. Згідно ст.ст. 529 ЦК України (в редакції року 1963 року) [PERSON] має право на спадкування майна померлої [PERSON] , оскільки вона є її донькою, при цьому інші спадкоємці першої черги, а саме син - [PERSON] проти цього не заперечував. У відповідності до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що спадщина вважається прийнята якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Враховуючи наведене, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку (літня кухня, 2 сараї, вбиральня, колонка, ворота та огорожа), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , оцінених на загальну суму 94 845 грн. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved