Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

17 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він є наймачем службової квартири [ADDRESS]. Квартира перебуває у власності Держави Україна в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій. У цій квартирі зареєстровані він та відповідач [PERSON], з якою він перебував у шлюбі, що був розірваний у 2017 році. Відповідач [PERSON] добровільно виселилася із вказаної квартири у 2012 році, витрат з утримання квартири та з оплати житлово-комунальних послуг не здійснює. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає йому належним чином оформити субсидію по оплаті житлово-комунальних послуг, що негативно впливає на його бюджет, порушує його житлові права. Крім того, для реєстрації у зазначеній квартирі його дружини та дитини необхідна згода усіх зареєстрованих у квартирі повнолітніх осіб, у тому числі і [PERSON] Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом його прав та інтересів. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі на 04.09.2018 року. 20 серпня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в яких зазначено, що квартира [ADDRESS] є власністю держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Квартира на праві оперативного управління закріплена за Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області. У 2006 році позивач разом із відповідачем та їх сином вселилися у зазначену квартиру на підставі ордеру від 24.11.2006 № 027230, виданого на ім'я позивача. На даний час позивач проходить службу цивільного захисту у підрозділах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, є наймачем зазначеної службової квартири. Оскільки, як убачається із позовної заяви та доданих до неї документів, відповідач з 2017 року не є членом сім'ї позивача та з 2012 року не проживає у вказаній квартирі, третя особа просила задовольнити позовні вимоги. 23 серпня 2018 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, просила відмовити в позові. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог зазначила, що з 16.09.2001 року перебувала з відповідачем у шлюбі, що був розірваний у 2017 році. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], вона та їх син [PERSON] До 2009 року вони проживали за іншою адресою у м. Балаклія Харківської області, оскільки у спірній квартирі проводилися ремонтні роботи. Тому зазначена позивачем у позовній заяві інформація про те, що він проживає у цій квартирі з 24.12.2006 року, не відповідає дійсності. Крім того, не відповідає дійсності і зазначення позивачем у позовній заяві про те, що вона у 2012 році добровільно виселилась з квартири. Після погіршення взаємин між ними у листопаді 2012 року позивач змусив її виїхати з квартири, погрожуючи фізичною розправою, перешкоджав їй та їх синові проживати у спірній квартирі, змінив замок у вхідних дверях, не дає їй ключі. Це стало підставою для її звернень до Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області, Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області. Також із заявою про усунення перешкод у користуванні квартирою вона зверталась і до позивача. Тому вона не проживає у зазначеній квартирі з поважних причин. Щодо зазначених позивачем підстав звернення із даним позовом до суду, а саме, що реєстрація відповідача перешкоджає йому оформити субсидію з оплати житлово-комунальних послуг та зареєструвати у зазначеній квартирі його дружину, відповідач у відзиві вказала наступне. Оформленню субсидії з оплати житлово-комунальних послуг позивачу перешкоджає заборгованість з оплати цих послуг. Дружина позивача - [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку у смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області. Тому відповідач вважає, що її реєстрація у спірній квартирі не порушує права позивача. 31 серпня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відзиву відповідача, у яких третя особа зазначила, що твердження відповідача про те, що виїхати зі спірної квартири її змусив позивач, спростовуються доводами позивача, викладеними у позовній заяві та доданими до неї документами. Третя особа вважає, що до спірних правовідносин не застосовуються положення ЖК України, на які посилається у відзиві відповідач, про те, що припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сім'ї права користуватися займаним приміщенням. При цьому зауважує, що спірна квартира перебуває у державній власності, а позивач є наймачем вказаної квартири, у якій відповідач не проживає з 2012 року. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2018 року. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Пояснив, що відповідач є його колишньою дружиною. У 2012 році стосунки між ними погіршилися та восени 2012 року відповідач добровільно виселилася з квартири [ADDRESS]. У день її виїзду з квартири він був відсутній вдома. Пізно ввечері йому зателефонував сусід, що проживає у квартирі, розташованій поверхом нижче, який повідомив про залиття квартири. Близько 23-ої години від приїхав додому та побачив, що квартира залита водою. Через три дні він змінив замки у квартирі. У 2013 році відповідач звернулася до правоохоронних органів. Після цього він дав їй ключі і вона завезла до квартири диван. Потім виїхала з квартири. Натепер у нього є інша сім'я. На вселення дружини він у відповідача дозволу не брав. Ключі від вхідних дверей квартири є у їхнього сина. Відповідач та її представники у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити в позові. Пояснили, що у 2012 році взаємини між позивачем та відповідачем погіршилися. Відповідач виселилася з квартири не добровільно. Позивач залякував її та вигнав з квартири. Викинув речі відповідача з квартири, після чого відповідача забрали її батьки. У 2013 році відповідач вселилася до квартири, проживала у ній декілька місяців та позивач знову її вигнав, поміняв замки у дверях. Коли позивач у 2015 році вселив до квартири іншу жінку - він фактично позбавив відповідача житла. Своєю протиправною поведінкою позивач порушив право позивача на житло. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що відповідач не мала бажання виселятися з квартири. Внаслідок протиправної поведінки позивача вона була змушена виїхати з квартири. Відповідач не проживає у спірній квартирі з поважних причин. Позивач змінив замки у квартирі, чинив відповідачу перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач зверталася у 2013 році до поліції, після чого вселилася до квартири. Однак змушена була знову виїхати з квартири. Відповідач є колишнім членом сім'ї позивача, однак це не є підставою для припинення її права на користування житлом. Представник третьої особи Держави Україна в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій у судовому засіданні просила задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях. Зазначила, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. Ордер на квартиру був виданий на позивача і членів його сім'ї. Договір найму квартири укладено між позивачем і третьою особою. У квартирі відповідач не проживає і не зверталася до наймодавця із заявою про продовження строку, протягом якого за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача зберігається житлове приміщення. Відповідач не є дружиною наймача квартири, тому не є членом його сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Власником квартири [ADDRESS] є Держава Україна в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2018 року № 127707442 (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 07.11.2006 року № 542 «Про включення жилих приміщень до числа службових ГУ МНС України в Харківській області» квартиру [ADDRESS] включено до числа службових жилих приміщень ГУ МНС України в Харківській області (а.с. 6). Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 07.11.2006 року № 543 «Про затвердження рішення побутово-житлової комісії ГУ МНС України в Харківській області про надання службового житла співробітникам» було затверджено рішення вказаної комісії від 26.10.2006 року про надання службових жилих приміщень співробітникам у [ADDRESS], зокрема, [PERSON] - трикімнатної квартири [NUMBER] (пункт 1 рішення). Цим же рішенням було ухвалено видати ордери на службові житлові площі співробітникам ГУ МНС України в Харківській області, зазначеним у пункті 1 цього рішення (а.с. 7). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 24.12.2006 року, що підтверджується копією його паспорта (а.с. 4). Згідно відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 26.07.2018 року на запит суду відповідач [PERSON] також зареєстрована у вказаній квартирі з 24.12.2006 року (а.с. 14). Як зазначив позивач у позовній заяві, а відповідач - у відзиві на позов, сторони з 16.09.2001 року перебували у шлюбі, що був розірваний рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 20.03.2017 року, яке набрало законної сили 31.03.2017 року (а.с. 9). В акті обстеження, складеному 11.07.2018 року депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON] у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON], [PERSON], зазначено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року (а.с. 10). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з осені 2012 року він є сусідом позивача. У 2012 році сталося залиття квартири, у якій проживає позивач. У цей час у квартирі нікого не було. Позивачу зателефонували і він приїхав, після чого свідок заходив разом із позивачем до вказаної квартири. Свідок бачив як з квартири виносили речі. Зі слів позивача він зрозумів, що дружина позивача вивезла з квартири усі речі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає у квартирі на одному сходовому майданчику із квартирою, де проживає позивач. Бачила як відповідач виїжджала з квартири. Пояснила, що підписала акт обстеження від 11.07.2018 року. Свідок [PERSON] пояснила, що знайома зі сторонами. У 2012 році між позивачем та відповідачем погіршилися стосунки. У її присутності позивач негативно висловлювався на адресу відповідача. Один раз відповідач приходила ночувати до неї. Відповідач сама пішла від позивача. Свідок не бачила як вона виселялася з квартири. У 2013 році вона разом з відповідачем ходила до квартири, однак замки у квартирі були змінені. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач є її дочкою. Відповідач виселилася з квартири у листопаді 2012 року. Свідок [PERSON] пояснив, що він є братом відповідача. Відповідач попросила перевезти її речі з квартири, оскільки посварилася із чоловіком. Свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком відповідача. У 2012 році позивач став виганяти відповідача з квартири. Коли вони приїхали забрати її, то меблі і речі були розкидані по квартирі. У 2013 році відповідач вирішила примиритися із позивачем. Вони знову привезли речі до однієї з кімнат квартири, вставили у дверях кімнати замок. Дочка з онуком близько тижня прожили у спірній квартирі, після чого повернулися до квартири, яку винаймали. У позивача була інша жінка, тому відповідач не могла повернутися до квартири. Восени 2013 року відповідач прийшла до квартири, однак двері були зачинені. Позивач змінив замок у квартирі, а ключ від тамбуру забрав. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім'ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 64 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач була членом сім'ї позивача, шлюб між сторонами розірвано, у квартирі відповідач не проживає з 2012 року. Під час розгляду справи позивач не довів добровільність виселення відповідача з квартири. Про те, що виселення відповідача відбулося не з її волі свідчать стосунки, які склалися між сторонами. Відповідач бажала вселитися до квартири, у зв'язку з чим зверталася до поліції і після цього позивач дав їй ключі від квартири. Відповідач не має можливості проживати у спірній квартирі, оскільки позивач одружений, має іншу сім'ю, з якою проживає у спірній квартирі. Наданий позивачем акт обстеження квартири від 11.07.2018 року був підписаний двома свідками: [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] у судове засідання не з'явився, а свідок [PERSON] у судовому засіданні не підтвердила обставини, зазначені в акті обстеження, зазначила, що лише підписала цей акт. Дослідивши у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд встановив обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору, та дійшов висновку, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з поважних причин, а тому відсутні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зазначеній квартирі. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстав для розподілу понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору немає. На підставі ст.ст. 64, 71 ЖК України,

Outcome: dismissed