Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

19.03.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про спростування недостовірної інформації. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] під час прямого ефіру програми «Тема дня» ведучою телеканалу «UA:Перший» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» [PERSON] , а саме про те, що «… [PERSON] , заступник голови Всеукраїнської аграрної ради, як він повідомив народився він у Росії, громадянин Росії…».Разом з тим, посилаючись на те,що вказана інформація є недостовірною та відповідно завдає шкоду його діловій репутації, зачіпає честь та гідність, позивач вважає, що вказана інформація підлягає спростуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 23.03.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. На адресу суду 06.08.2020 р. надійшов відзив відповідача 1 на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 11.08.2020 р. на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача 1, в якій виклала свої заперечення проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Ухвалою від 19.01.2021 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 16.06.2021 р. було задоволено клопотання представника відповідача 1 про зміну назви відповідача, а саме з Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» змінити на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] під час прямого ефіру програми «Тема дня» ведучою телеканалу «UA:Перший» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» [PERSON] , було поширено наступну інформацію: «… [PERSON] , заступник голови Всеукраїнської аграрної ради, як він повідомив народився він у Росії, громадянин Росії…», тобто ведуча констатувала, що позивач є громадянином Росії. При цьому зазначені обставини підтверджуються записом ефіру програми «Тема дня» за темою «Продаж землі» від [INFO], який розміщений на офіційному веб-сайті відповідача 1 та зберігається за посиланням [INFO] а також доданий представником позивача до матеріалів справи на DVD-диску, що також не заперечувалось і представником ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що вищенаведена інформацію, яка стосується безпосередньо його особи, є недостовірною, завдає шкоду його діловій репутації, зачіпає честь та гідність, а тому підлягає спростуванню. Згідно з ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частиною 4 статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе. Згідно з ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; …, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. У відповідності до глави 22 ЦК України до особистих немайнових прав включені, зокрема, право на повагу до гідності та честі (стаття 297) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299). Гідність та честь фізичної особи, її ділова репутація є недоторканними (згідно із частиною другою статті 297 та частиною першою статті 299 ЦК України). Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. (згідно із частиною першою статті 275 ЦК України). Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ч.3 ст. 297 ЦК України). Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ч.2 ст. 299 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або у інший спосіб - на свій вибір. Зважаючи на ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією розуміють документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Згідно з ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. З огляду на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. №1, зокрема, на пункт 15 постанови, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. З пояснень сторін та наданих доказів, судом встановлено, що [INFO] ведуча телеканалу «UA: Перший» - [PERSON] в ефірі програми «Тема дня» на телеканалі «UA: Перший » зазначила наступне: «… [PERSON] , заступник голови Всеукраїнської аграрної ради, як він повідомив народився він у Росії, громадянин Росії…». При цьому, сторона відповідачів не надала суду доказів достовірності оспорюваної позивачем інформації, щодо наявності у нього громадянства Росії. Більше того матеріали справи містять Указ Президента України № 291/2017 «Про прийняття до громадянства України» від 28.09.2017 р., в якому зазначено, що [PERSON] , 1976 року народження, уродженця Російської Федерації, який проживає у місті Києві, прийнято до громадянства України. З матеріалів справи судом також встановлено, що 05.01.2018 р. [PERSON] було видано паспорт громадянина України. А відповідно до копії декларації про відмову від іноземного громадянства [PERSON] 20.10.2017 р. відмовився від російського громадянства. Крім того в матеріалах справи містяться листи Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області з яких вбачається, що позивач здійснив дії щодо відмови від громадянства Російської Федерації, чим виконав вимоги ст. 9 Закону України «Про громадянство України». Таким чином, судом не було встановлено факту наявності у [PERSON] , позивача у справі, громадянства Російської Федерації, про що відповідачами було поширено інформацію, та яку заперечує позивач. Відповідно до п.15 ч.5 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з пунктом 18 зазначеної постанови, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Водночас, з пояснень представника позивача, наданих ним в судовому засіданні, та матеріалів справи, судом встановлено, що поширена щодо позивача інформація у частині, а саме: «…народився він у Росії» є достовірною, вказані обставини представником позивача не заперечувалися та відповідними доказами не спростовуються. Пунктами 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, передбачено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що відповідачами не надано доказів достовірності поширеної інформації, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне визнати недостовірною інформацію поширену[INFO] під час прямого ефіру програми «Тема дня» ведучою телеканалу «UA: Перший» АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» [PERSON] , а саме про те, що « [PERSON] , заступник голови Всеукраїнської аграрної ради є громадянином Росії», а також зобов`язати АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» спростувати вказану інформацію, шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на офіційному веб-сайті АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» телеканалу «UA:Перший» під назвою «Телеканал « UA:Перший » спростовує поширену недостовірну інформацію щодо [PERSON] », протягом десяти календарних днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача 1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1681,60 грн.

Outcome: partial