Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

17 травня 2017 року [PERSON] звернулася до районного суду із позовом, в якому прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування за закономна земельну частку (пай), яка залишилось після смерті її матері [PERSON], померлої 08.08.2000 року. При цьому вказувала, що померла мала право на земельну частку (пай) у праві колективної власності на землю, розташовану на території [PERSON] селищної ради Козельщинського району Полтавської області розміром 5,52 умовних кадастрових гектари. Після смерті матері вона прийняла спадщину, фактом постійного проживання із спадкодавцем однією сім»єю на час відкриття спадщини, а 1 квітня 2017 року, подавши заяву в [PERSON] державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, реалізувати спадкові права на земельну частку (пай) не змогла, так як померлою було втрачено сертифікат, яким посвідчено її право на пай, і [PERSON] державною нотаріальною конторою відмовлено їй в оформленні спадкових прав за цих підстав. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] направила заяву, в якій позов підтримувала та прохала визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), належну її померлій матері. Відповідач [PERSON] селищна рада Козельщинського району Полтавської області в судове засідання представника не направила, листом повідомила про визнання позову, не заперечувала проти його задоволення, прохала справу розглянути без участі представника. Третя особа [PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області представника до суду не направила, про рощгляд справи повідомлена належним чином. Враховуючи відсутність сторін в судовому засіданні, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування її технічними засобами в порядку ст. 197 ЦПК України. Суд, врахувавши думку вислухавши позивача, його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши їх допустимість, належність, достовірність, достатність і об»єктивність, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину на майно своєї померлої 08.08.2000 року матері [PERSON], що підтверджується матеріалами відкритої [PERSON] державною нотаріальною конторою спадкової справи за заявою позивача, наявності в реєстрі спадкових справ про це відповідного запису і відсутністю інших спадкоємців, що прийняли спадщину (аркуші 60). Вона є донькою померлої 08.08.2000 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про її народження та одруження ( аркуші 8,9). Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується довідкою № 252, виданою [PERSON] селищною радою 14.03.2017 року, якою підтверджено проживання позивача разом із спадкодавцем однією сім»єю на день її смерті, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1964 року є доказом фактично вступу в управління спадковим майном ( аркуш 15). Із постанови [PERSON] державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що для оформлення спадкових прав позивачу необхідно подати правовстановлюючий документ, який підтверджує право спадкодавця на земельну частку(пай) ( аркуш 63). Відділом Держгеокадастру у Козельщинському районі підтверджено виготовлення і видачу [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0338873, зареєстрованого в книзі видачі сертифікатів за №345 від 13.12.1999 року і відмовлено державному нотаріусу у видачі дубліката даного сертифікату ( аркуш 57). [PERSON] на підставі сертифікату ПЛ №0338873 мала право на земельну частку ( пай) розміром 5,52 умовних кадастрових гектари, розташовану на території [PERSON] селешної ради Козельщшинського району Полтавської області вартістю 82968,43грн,яка підтверджує звітом про визначенн ринкової вартості земельної ділянки ( аркуш 34 -55). Інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру в Козельщинському районі, в матеріалах якого перебуває примірник сертифікату, у видачі дублікату якого було відмовлено позивачу, підтверджується право спадкодавця на земельну частку (пай) у колективній власності на землю. Зазначені факти свідчать про наявність права [PERSON] на частку у колективній власності на землю, посвідченій сертифікатом ПЛ №0338873 від 13.12.1999 року. Статтею 3 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що позивач позбавлена можливості у безспірному порядку реалізувати своє право на успадкування майна своєї померлої матері, її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права на успадкування земельної частки (паю) належної померлій матері. Відповідно до ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час прийняття спадщини позивачем, у першу чергу право спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Враховуючи, що позивача є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину, інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, немає, вона має право на успадкування всього спадкового майна, належного матері і її вимога в частині визнання права власності на земельну частку (пай) підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved