Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

17 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, [PERSON], треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, відділ державної реєстрації та надання адміністративних послуг Приазовської районної державної адміністрації у Приазовському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 серпня 2015 року померла [PERSON], яка доводиться йому матір*ю. Після її смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна належить - земельна ділянка площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 , виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - земельна ділянка площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла все належне їй майно саме йому - [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки не має можливості, по причині відсутності (втрати) оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки - державних актів. Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку послужила підставою відмови державного нотаріусу Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області, у видачі йому свідоцтва на право на спадщину за заповітом, постановою від 02 серпня 2015 року. Тому просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - земельну ділянку площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013 та стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору з відповідача на його користь. Під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] надав уточнення до позовної заяви (а.с. 185-186). Просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на: - 3/4 частини земельної ділянки площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 , виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - 3/4 частини земельної ділянки площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013; - 3/4 частини житлового будинку № 148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області. В обґрунтування позову послався на ті ж підстави і просив суд позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с.38,41, 50,54,67). Представник позивача адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджено договором про надання правової допомоги та свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 4-6) в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність та відсутність його довірителя і просив суд позов свого довірителя, з урахуванням останніх уточнень до нього, задовольнити і зазначив, що проти зустрічного позову не заперечує(а.с.191). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с. 43-45, 57,58, 68-69, 78,89,115,189,190). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи ( а.с.42, 48,59,66). Представник відповідачки [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої 02 вересня 2016 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрованої в реєстрі за №426 (а.с.35), в судове засідання не прибув, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність та відсутність свого довірителя (а.с.193). Заперечуючи проти позову пре*явив зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, відділ державної реєстрації та надання адміністративних послуг Приазовської районної державної адміністрації, Комунальне підприємство «Нерухомість-П» про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що його довіритель [PERSON] є донькою померлої 28 серпня 2015 року [PERSON], [PERSON] проживала з померлою за однією адресою у будинку №86 по вулиці Миру в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області. На день смерті матері [PERSON] його довірителька була непрацездатною, а саме пенсіонеркою, яка набула статус пенсіонерки за віком у 2011 році і 27.07.2011 року отримала відповідне пенсійне посвідчення № [NUMBER]. Тим самим, на думку [PERSON] - представника відповідачки, вона ж позивачка за зустрічним позовом, його довіритель, будучи непрацездатною особою на момент відкриття спадщини, має право на обов*язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. До спадкового майна належать: - житловий будинок № 148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області; - земельна ділянка площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 , виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - земельна ділянка площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013. При зверненні до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] постановою нотаріуса від 01.02.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлюючих документів на об*єкти спадкового майна. Тому просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на: - 1/4 частку житлового будинку № 148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області; - 1/4 частку земельної ділянки площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 , виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - 1/4 частку земельної ділянки площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові втрати по оплаті судового збору. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, а рішення по справі ухвалити на розсуд суду (а.с.90,121,142,145,155,157,181, 188). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - відділ державної реєстрації та надання адміністративних послуг Приазовської районної державної адміністрації у Приазовському районі Запорізької області, до суду не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.90,114, 139,156,182, 187). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Комунальне підприємство «Нерухомість П» в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.183,187). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини щодо набуття права власності на майно у порядку спадкування як за заповітом так і за законом. Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть I-ЖС №\~330526, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області 22 вересня 2015 року ( а.с.9,93,101). За життя, а саме 05 вересня 2013 року, [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.13,99), заповіт не змінювався і не скасовувався заповідачем, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіту/спадкові договори) (а.с.14 15,99). Згідно довідки, яка видана 24.02.2016 року Приазовською селищною радою Приазовського району Запорізької області (а.с.11-12,106) [PERSON] мешкала та була зареєстрована з 2011 року по день смерті 28.08.2015 року у смт Приазовське Приазовського району Запорізької області і разом з нею мешкала донька [PERSON]. Звісними спадкоємцями [PERSON] є її діти: син [PERSON], донька [PERSON] Із довідки управління Держгеокадастру у Запорізькій області вбачається, що згідно бази даних місцевого архіву (а.с.16, 32, 51) за [PERSON] зареєстровані земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 від 24 лютого 2004 року . Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 138963,94грн.; - земельна ділянка площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970 від 28 грудня 2005 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 138963,94грн. Належність вказаних земельних ділянок померлій [PERSON] підтверджується відповідними державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с. 17-18). Із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок вбачається, що житловий будинок №148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району належить [PERSON], свідоцтво видано на підставі розпорядження Приазовської райдержадміністрації №394 від 03 серпня 1998 року і зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації та архітектурного планування 03.08.1998 року за реєстровим № 1856 у реєстровій книзі №9 (а.с. 134,136). Інвентаризаційна вартість нерухомого майна - житлового будинку №148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області, станом на 22.10.2003 року 21219,0грн. (а.с.136). З матеріалів спадкової справи № 233/2015 до майна померлої 28 серпня 2015 року [PERSON] (а.с. 92-106) вбачається, що 22.09.2015 року з заявою про прийняття спадщини до Приазовської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON]- син померлої, що підтверджено свідоцтвом про його народження (а.с.93) та 26.02.2016 року - [PERSON](а.с.100) , яка є донькою померлої, що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с.105) та свідоцтвом про укладення шлюбу на підтвердження зміни прізвища з [PERSON] на Мартинюк (а.с. 105). Позивач [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянкі, які розташовані території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, не має можливості, так як втрачено оригінал правовстановлюючого документу на них державний акт, про що свідчить відмова державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19). Відповідачка [PERSON], вона ж позивач за зустрічним позовом, також позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлюючих документів на об*єкти спадкового майна, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01.02.2017 року (а.с.194). Зазначена обставина (відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, що входять до складу спадкового майна), послужили підставою для ухвалення постанови державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області, у видачі йому свідоцтва на право на спадщину за заповітом постановою від 02 серпня 2015 року про відмову у вчинені нотаріальної дії ( а.с.19). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. А згідно з ч.1, 2, 3 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.\~ Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.\~ Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.? З долученого до матеріалів справи заповіту, який був складений за життя[PERSON] 05 вересня 2013 року вбачається , що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON], заповіт не змінювався і не скасовувався заповідачем ( а.с.15,95,99). Судом також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є донькою померлої 28 серпня 2015 року [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про шлюб на підтвердження зміни прізвища у зв*язку з укладенням шлюбу (а.с.105). На день смерті матері [PERSON], [PERSON] була непрацездатною, а саме пенсіонеркою за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 27.07.2011 року, виданого (а.с.167). Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Отже [PERSON] має право на обов*язкову частку у спадщині, розмір якої становить ? ( ? : ? = ? ) . Таким чином її обов*язкова доля у спадщині складає 1/4 частину, а доля [PERSON] у спадковому майні складає 3/4 . Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкуванням від 30.05.2008 р. встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на зе\-мельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними прави\-лами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право кори\-стування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753 / 0 / 4 -13 від 16. 05. 2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» мають місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів , зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину ,оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та / або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України 1. Право власності набувається на підставах , що не заборонені законом. 2. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, ч. 2\~ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Із тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у оформлені спадщини на нерухоме майно, що належить померлій 28 серпня 2015 року [PERSON], та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на його ім*я у зв*язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно (а.с. 19, 194). Право власності спадкодавця на вказані земельні ділянки належним чином підтверджено довідкою Відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області ( а.с.16-18) та копією правовстановлюючих документів державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542 , виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014 та державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013. Незаконність набуття права власності на зазначену земельну ділянку покійною прямо не передбачена законом та не встановлена судом. Відповідно до вимог пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 50 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат правовстановлюючого документу, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Аналізуючи зміст наведеної норми, слід зазначити, що діючим законодавством передбачено видачу дубліката державного акту про право власності лише його власнику.\~ Отже позивач за даним позовом, позивач за зустрічним позовом не може отримати дублікат правовстановлюючого документу, оскільки з таким зверненням може звернутися лише власник. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину свідчать про порушення прав позивача [PERSON], позивача за зустрічним позовом [PERSON], оскільки в даному випадку\~можливість реалізувати своє право на спадкування вказані особи мають лише в судовому порядку. Згідно зі\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на: - 3/4 земельної ділянки площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій 28 серпня 2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - 3/4 земельної ділянки площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій 28 серпня 2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013, тим самим його позов в цій частині задовольнити. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на: - 1/4 земельної ділянки площею 4,7200га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій 28 серпня 2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 012542, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 24 лютого 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 139, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0014; - 1/4 земельної ділянки площею 4,7237га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області і яка належала померлій 28 серпня 2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 148970, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 28 грудня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527700132, з кадастровим номером 2324580900:02:001:0013, тим самим зустрічний позов [PERSON] в цій частині задовольнити. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, за якою прийнята спадкоємцям спадщина належить йому з часу її відкриття. Матеріалами справи підтверджено, що за життя, нині спадкодавець [PERSON], на підставі розпорядження Приазовської райдержадміністрації за №393 від 03.08. 1998 року отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району Запорізької області, про що внесено запис в реєстрову книгу №9 за №1856 та зареєструвала його у органі БТІ, тобто у відповідності до вимог діючого на той час порядку (а.с. 170-171). Враховуючи, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на нерухоме та рухоме майно, яке за ч.2 ст.1229 ЦК України переходить до спадкоємця з часу державної реєстрації прав на нього, є всі підстави для задоволення позову спадкоємця за заповітом [PERSON] та спадкоємця за законом [PERSON] про визнання за кожним із них за [PERSON] - права власності у порядку спадкування за заповітом на 3/4 житлового будинку №148 по вулиці Шевченка в смт Приазовське Приазовського району та за [PERSON] - права власності у порядку спадкування за законом на 1/4 зазначеного житлового будинку, тим самим задовольнити в цій частині як первісний позов [PERSON] так і зустрічний позов [PERSON] Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов [PERSON] суд задовольнив в повному обсязі. При зверненні з позовом до суду ним сплачено 2780,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом (а.с.1). Вартість його 3/4 долі у спадковому майні складає 224.360,16грн., відповідно судовий збір становить 2.243,60 грн. Отже з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним судові витрати - судовий збір на суму 2.243,60грн. (дві тисячі двісті сорок три гривні 60 копійок). Щодо внесення [PERSON] коштів на оплату судового збору у більшому розмірі ніж встановлено законодавством, то він не позбавлений можливості їх повернути у порядку встановленому п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Зустрічний позов [PERSON] суд задовольнив в повному обсязі. Вартість її 1/4 долі у спадковому майні складає 74.786,72 грн., відповідно судовий збір становить за 1/4 долю у праві на спадщину становить 747,87 грн. При зверненні з позовом до суду нею сплачено судовий збір на загальну суму 1.246,32 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом (а.с. 123,158, 192). Отже з відповідача за зустрічною позовною заявою з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати судовий збір на суму 746,72 грн. (сімсот сорок шість гривень 72 копійки). Щодо внесення [PERSON] коштів на оплату судового збору у більшому розмірі ніж встановлено законодавством, то вона не позбавлена можливості їх повернути у порядку встановленому п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved