Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

17 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 19 вересня 2007 року між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 52/07-Ф, за яким ВАТ «Кредобанк» видав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 204925 грн. на строк до 18 вересня 2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 19 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали договір застави № 57/07/Ф-3, за яким [PERSON] надав в заставу свій автомобіль «Mitsubishi Pajero», шасі (кузов, рама) JMYLRV93W7J719053, державний реєстраційний № [NUMBER]. 30 березня 2015 року між ТОВ «Креденс Фінанс» (правонаступник прав та обовязків ПАТ «Кредобанк») та позивачкою [PERSON] було укладено договір № 18-03/2015 відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив позивачу всі права вимоги за кредитним договором № 52/07-Ф від 19 вересня 2007 року, а також ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив, а позивач набув права та обовязки належні ТОВ «Кредекс Фінанс» згідно договору застави № 57/07/Ф-3 від 19 вересня 2007 року. Позивачці стало відомо, що 15 травня 2015 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову про арешт всього майна відповідача [PERSON] Оскільки держвиконавець здійснив це не враховуючи, що автомобіль «Mitsubishi Pajero», є заставним майном, про накладання арешту позивача не повідомляв, позивачка звернулась до суду і просила винести рішення про звільнення з під арешту заставленого рухомого майна- автомобіля «Mitsubishi Pajero» державний реєстраційний № [NUMBER]. Позовні вимоги підтримані в судовому засіданні представником позивачки. Представник відповідача- Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, завчасно надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, заперечень проти позову не надано. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надано. Суд визнав можливим та доцільним розглядати справу по суті за відсутності відповідачів по справі. Суд, заслухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, визнав позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як видно з кредитного договору (а.с.6) 19 вересня 2007 року між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 52/07-Ф, за яким ВАТ «Кредобанк» видав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 204925 грн. на строк до 18 вересня 2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. 19 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали договір застави № 57/07/Ф-3 (а.с.7-8), за яким [PERSON] надав в заставу свій автомобіль «Mitsubishi Pajero», шасі (кузов, рама) JMYLRV93W7J719053, державний реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до договору застави складено акт перевірки та оцінки майна, що передається в заставу від 19 вересня 2007 року (а.с.9). 30 березня 2015 року між ТОВ «Креденс Фінанс» (правонаступник прав та обовязків ПАТ «Кредобанк») та позивачкою [PERSON] було укладено договір № 18-03/2015 відступлення права вимоги (а.с.10-11), відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив позивачу всі права вимоги за кредитним договором № 52/07-Ф від 19 вересня 2007 року, а також ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив, а позивач набув права та обовязки належні ТОВ «Кредекс Фінанс» згідно договору застави № 57/07/Ф-3 від 19 вересня 2007 року (а.с.12-13). 15 травня 2015 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову про арешт всього майна відповідача [PERSON] (а.с.17). Вказане здійснено на підставі виконавчого листа, виданого 25 березня 2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення 30\~000 грн. з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] Ст.11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, що обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Як видно з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади (а.с.15-16) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис №2 наступного змісту: вид обтяження: приватне, тип реєстрації: поточна, тип обтяження: застава рухомого майна, зареєстровано 10.10.2012р. 15:56:30 за № 13099819, підстава обтяження: договір застави 57/07/Ф-3, 2098, 19.09.2007. Обєкт обтяження- транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», шасі JMYLRV93W7J719053, державний реєстраційний № [NUMBER]. Ст.2 вказаного Закону визначає, що: пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна; нижчий пріоритет - пріоритет одного обтяжувача, який підпорядковується пріоритету іншого обтяжувача, на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна. Ст.12 вказаного Закону передбачає, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Ст.14 вказаного Закону встановлює, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Таким чином, державний виконавець не мав підстав для накладання арешту на рухоме майно боржника, оскільки воно знаходиться у заставі позивачки, при цьому дії виконавця здійснені без повідомлення позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір по справі не стягується, оскільки в судовому засіданні представником позивача підтверджено відсутність претензій та вимог позивача щодо стягнення суми сплаченого судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved