Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона згідно виданого 13.05.2009 року паспорта громадянина України та виданої 21.08.2009 року картки платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера мала прізвище «[PERSON]». Саме таке прізвище було вказано і в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2011 року у цивільній справі про розірвання шлюбу заявниці з [PERSON]. 11 квітня 2012 року Бабушкінським районним відділом Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області заявниці був виданий новий паспорт, де її прізвище вказано як «[PERSON]», що відповідає російськомовному свідоцтву про народження. Разом з тим, поставити відповідний штамп про розірвання шлюбу у цьому паспорті та видати свідоцтво про розірвання шлюбу Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області відмовляється, посилаючись на невідповідність прізвищ у названому судовому рішення та в паспорті. Отже, відмінність написання її прізвища в рішенні суду та в паспорті перешкоджає заявниці отримати свідоцтво про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, заявниця просить суд встановити факт належності їй рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2011 року у цивільній справі № 0417/2-2873/2011 про розірвання шлюбу з [PERSON] з відображенням її прізвища як «[PERSON]». Встановити факт належності їй запису в книзі реєстрації укладання та розірвання шлюбу у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області з відображенням її прізвища як «[PERSON]» щодо розірвання її шлюбу з [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2011 року у цивільній справі № 0417/2-2873/2011. Заявник в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, суду надав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 травня 2009 року Бабушкінським районним відділом Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області видано паспорт [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровськ. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2011 року у цивільній справі № 0417/2-2873/2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про народження [NUMBER] видано на ім'я (мовою оригіналу) «[PERSON]», яка народилась [INFO], місце народження - м. Дніпропетровськ. 11 квітня 2012 року Бабушкінським районним відділом Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області видано паспорт [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровськ. На стор. 10 паспорта, у графі «Сімейний стан» наявний штамп про реєстрацію шлюбу з [PERSON]. Таким чином, вбачається відмінність у написанні прізвища у дійсному паспорті заявниці та рішенні суду про розірвання шлюбу, що перешкоджає заявниці отримати свідоцтво про розірвання шлюбу. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу - рішення про розірвання шлюбу, необхідно їй для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, від чого залежить припинення одних та виникнення нових (зокрема, можливість укладення шлюбу) майнових та особистих прав. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, розбіжності в написанні прізвища в паспорті та інших документах пов'язані з написанням прізвища заявниці в російськомовному свідоцтві про народження, а тому заява про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved