Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, у якому зазначає, що вона є дочкою відповідача та з 01.09.2018 навчається на 1-му курсі, за державним замовленням, ОС бакалавра, в інституті педагогіки і психології Державного закладу «Луганській національний університет імені [PERSON]», за денною формою навчання, та потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не здійснює, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (а.с. 3-4). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.10.2018 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, які повернулися до суду з відміткою «через не запит» «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 19, 23). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобовязані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 03 жовтня 2000 року, та її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 32). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03 вересня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 098871 (а.с. 8). Згідно довідки № 191 від 05.09.2018 [PERSON] є студентом першого курсу, за державним замовленням, ОС бакалавра, спеціальність «Початкова освіта. Українська мова і література. Денна форма навчання. Інститут педагогіки і психології Державного закладу «Луганський національний університет імені [PERSON]» Довідка дійсна з 01.09.2018 по 31.01.2019 (а.с. 5). Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 19915 від 05.10.2018 (а.с. 9), але згідно позовної заяви фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 200 СК України СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить висновку, що позивач, яка є повнолітньою донькою відповідача, дійсно навчається на денній формі навчання і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період навчання. Відповідачем не надано суду жодних доказів про свої доходи, також не надано доказів, які спростовують обставини, зазначені позивачем у позові, зокрема, не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка її потребує. На підставі викладеного, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, відсутності доказів про неможливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 17.10.2018 до закінчення навчання, а саме: до 31.01.2019, але не більше як до досягнення нею 23 років. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved