Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

17.12.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить договір доручення №Т1503 від 19.09.2018 року укладений між сторонами - розірвати, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачену винагороду в розмірі, що становить 10% від вартості транспортного засобу, що зазначено в договорі доручення №Т1503 від 19.09.2018 року, та становить 57350 грн., та стягнути сплачений судовий збір. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступне. 19.09.2018 року між сторонами був укладений договір доручення №Т1503 [PERSON] Підставою для звернення до відповідача був намір придбати транспортний засіб МТЗ 82.1МТ 4*4 Д 243 Беларус, колір: синій, вартістю 570350 грн., про продаж якого позивач дізнався з мережі Інтернет. Зв`язавшись з представником ТОВ «ТРАСТМОТОРС», останній запевнив позивача, що у найкоротший термін він отримає зазначений транспортний засіб за вказану вище вартість, та для цього необхідне прибути до центрального офісу відповідача. 19.09.2018 року позивач прибувши до зазначеної адреси, його зустрів директор ТОВ «ТРАСТМОТОРС» Доронін Д.О., та запевнив позивача в тому, що для отримання бажаного транспортного засобу позивач повинен внести винагороду в розмірі, що становить 10% від вартості транспортного засобу, що зазначено в п. 1.3 даного договору, та становить 57350 грн., що і було зроблено позивачем. Однак, впродовж наступних днів згідно з договором доручення Акт виконаних послуг складений не був, та транспортний засіб позивач так і не отримав. 20.09.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача заяву про відмову від договору та повернення сплачених коштів, однак відповіді не надійшло. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не надав до суду відзив на позов, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. 17.12.2018 року вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 20.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~Судом встановлено,\~що 12.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТМОТОРС» (ПОВІРЕНИЙ) та [PERSON] (ДОВІРИТЕЛЬ) було укладено договір доручення № Т1503 (а.с.7-9). За умовами вказаного договору, повірений уповноважений діяти від імені та в інтересах довірителя, зобов`язаний вчиняти в порядку та на умовах, визначених цим договором, на території України юридичні дії, щодо пошуку, інформування, консультування, пропонування, супроводження послуг та проведення робіт, пов`язаних із сприянням довірителю в укладанні ним та/або від його імені, договорів поставки, купівлі-продажу або будь-який інший договір за яким довіритель у подальшому отримує у власність транспортний засіб, на умовах, найбільш вигідних для довірителя. Повірений діючи від імені або за участю та за рахунок довірителя, зобов`язаний укласти договір поставки або будь-який інший договір за яким довіритель в подальшому отримує у власність транспортний засіб МТЗ 82.1 МТ 4*4 Д 243 Беларус колір: синій, вартістю 570350 грн.. (п.1.1. - п.1.3). За надання послуг згідно з цим договором, довіритель зобов`язаний сплатити на рахунок повіреного винагороду у розмірі, що становить 10 % від вартості транспортного засобу, що зазначено в п.1.3 даного договору та становить 57350 грн. Вказана винагрода сплачується довірителем до або після укладення договору але пізніше поточного дня в якому було укладено договір. Протягом строку, що встановлено не більше 60 робочих днів, після підписання даного договору, довіритель перераховує на розрахунковий рахунок повіреного кошти, які зазначені у п.1.3. даного договору, які необхідні для виконання договору (п.3.1. - п.3.3.). Згідно з копією квитанції №5467141 від 19 вересня 2018 року, [PERSON] сплатив на користь ТОВ «ТРАСТМОТОРС» оплату за товар згідно договору № Т1503 від 19.09.2018 року у розмірі 57350 грн. (а.с.10). Відповідно до п. 2.1.1., п. 2.1.7 Договору, повірений зобов`язаний: добросовісно вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення згідно п.1.1 даного Договору у строк протягом не більше 90 робочих днів з моменту укладення даного Договору; передати в 3-денний строк довірителю все одержане у зв`язку з виконанням доручення надати звіт про виконання доручення та супроводжувальні і фінансові документи після підписання сторонами Акту виконаних робіт. Згідно із п.4.1., п.п.4.1.1. договору, він може бути припинений шляхом односторонньої відмови Повіреного у випадку відсутності можливості у повіреного укласти правочин щодо поставки, купівлі-продажу транспортного засобу за вартістю, яка вказана у даному договорі з урахуванням п.1.3 даного договору або у разі не виконання умов договору довірителем щодо строків та розмірів проведення оплат по договору. У разі якщо повірений відмовився від договору до виконання ним свого обов`язку по укладенню договору поставки, купівлі-продажу або будь-якого іншого договору за яким довіритель отримує у власність транспортний засіб, то повірений зобов`язаний повернути довірителю сплачені ним на виконання даного договору кошти, які вказані в п.1.3 даного договору, протягом 10 банківських днів з дня отримання від довірителя заяви про повернення коштів та власних банківських реквізитів. За умовами п.п.4.2.1, п. 5.4. договору, у випадку відмови довірителя від договору в односторонньому порядку протягом трьох днів з моменту укладення даного договору поверненню підлягає 50% від сплаченої винагороди повіреного, а у випадку, коли заява про відмову від договору подана довірителем з порушенням вказаного строку, винагорода, яка вказана у п.3.1 даного договору поверненню не підлягає. У випадку порушення довірителем умов, визначених п.2.2.3 договору зобов`язання сторін припиняються та повірений зобов`язаний повернути Довірителю всі сплачені на виконання п.1.3. договору кошти протягом 30 банківських днів, винагорода в такому випадку поверненню не підлягає. 20.09.2018 року [PERSON] звертався з заявою до ТОВ «ТРАСТМОТОРС» з вимогою повернути сплачені грошові кошти у розмірі 57350 грн. 00 коп., та повідомив про відмову від договору, проте відповідач не надав відповіді на заяву. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. За змістом ч.1 ст.1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч.1 ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Пунктом 1 ч.1 ст.1008 ЦК України визначено, що договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору. За змістом ч.2 ст.1008 довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. За змістом ч.1 ст.1009 ЦК України, яка передбачає наслідки припинення договору доручення, якщо договір доручення припинений до того, як доручення було повністю виконане повіреним, довіритель повинен відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення, а якщо повіреному належить плата - також виплатити йому плату пропорційно виконаній ним роботі. Це положення не застосовується до виконання повіреним доручення після того, як він довідався або міг довідатися про припинення договору доручення. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За вказаних обставин вказаний договір доручення підлягає розірванню, оскільки відповідачем свої зобов`язання за ним не виконані в повному обсязі. Також, суд приходить до висновку, що умови договору № Т1503 від 19.09.2018 стосовно винагороди повіреного є несправедливими, оскільки не передбачають її повернення взагалі, навіть у разі односторонньої відмови повіреного від виконання умов договору не з вини довірителя, як і не передбачено компенсації довірителю в такому випадку. В укладеному договорі наслідки розірвання договору, в тому числі і за ініціативою повіреного, передбачають утримання на користь останнього від 50% до 100% суми сплаченої винагороди, водночас будь-яка відповідальність, компенсація, відповідача, за порушення умов договору окрім повернення сплачених коштів, відсутня. Такі положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов`язків його сторін, порушують принцип добросовісності, а також завдають шкоди споживачеві, а тому в силу положень частин 1, 2, п. п. 2 - 4, 11-13 ч.3\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» такі умови є несправедливими для позивача. Приймаючи до уваги, що умови договору доручення від 19.09.2018 року №Т1503 обмежують права позивача, є несправедливими, всупереч принципу добросовісності існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved