Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 396, а також про стягнення з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2010 року між нею та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з січня 2019 року шлюбні стосунки між подружжям припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Під час спільного проживання виявилося, що у позивача з відповідачем різні погляди на життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння, відповідач недбайливо ставиться до позивача та дітей, через що виникали конфліктні ситуації та сварки, що може негативно вплинути на майбутній світогляд дітей. Шлюб носить формальний характер, а тому примирення та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. На сьогоднішній день діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, а коштів які отримує позивач не достатньо для їх утримання. Відповідач здоров`ям, розвитком, вихованням та утриманням дітей не цікавиться. Інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає, останній отримує не регулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах, з огляду на це позивач просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 18 вересня 2010 року укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис за № 396 (свідоцтво про одруження серії № [NUMBER] , а.с.6). Від даного шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.02.2012 року, а.с.10) та син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.07.2013 року, а.с.11), які перебувають на утриманні матері та проживають разом з нею (а.с.12). Положення ст.200 Цивільного процесуального кодексу України надають суду право ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі суд приходить до висновку можливість задоволення позовних вимог. В свою чергу, позовні вимоги позивача визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем подано до суду клопотання про її бажання відновити дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved