Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

19.11.2015 року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право приватної власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,13 га, що становить 0,0325 га, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер [PERSON], який був рідним батьком чоловіка позивача [PERSON]. За життя 13.06.2008 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу належні йому ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та ? частину земельної ділянки біля будинку, розташовані по [ADDRESS]. На підставі заповіту 15.12.2011 року позивач отримала у Валківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку, а при оформленні в серпні 2015 року спадкових прав на ? частину земельної ділянки з'ясувалося, що оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не можливо, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформив належне йому право власності на цю земельну ділянку згідно законодавства, яке діяло до 01.01.2013 року, а також через відсутність реєстрації цього права на ім'я спадкодавця у базі ДЗК, де власником на даний час зареєстрований його померлий син [PERSON] Позивач та відповідачі подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, а відповідачі - не проти його задоволення. Представник третьої особи направив інформацію №2085/01.16 від 30.12.2015 року, в якій не заперечує проти розгляду в судовому порядку позову [PERSON], не має жодних заперечень щодо складу суду та позитивного вирішення питання в судовому порядку в разі наявності у позивача належних доказів у справі. Просить справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори в зв'язку з виробничою необхідністю. За таких обставин, суд вирішує справу за відсутності сторін та дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі рішення виконкому Валківської міської ради Харківської області № 448 від 31.07.1997 року та № 191 від 25.04.1998 року була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,13 га, розташована на території Валківської міської ради, на [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку 0,10 га та ведення особистого підсобного господарства 0,03 га, що підтверджується даними фотокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 04.06.1998 року Валківською міською радою і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 193. Вірність фотокопії вказаного Державного акту засвідчена державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області 12.02.2008 року, про що зареєстровано в реєстрі за № 519. Із свідоцтва про право на спадщину за законом, засвідченого 08.02.2008 року державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 470, слідує, що спадкоємцем ? частки майна [PERSON], який помер [INFO], є його батько [PERSON], який отримав спадкове майно, що належало померлому, зокрема, земельну ділянку площею 0,13 га, яка знаходиться по [ADDRESS]. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 13.11.2015 року власником земельної ділянки значиться [PERSON] згідно свідоцтва на спадщину за законом р/н 470 від 08.02.2008 року. За повідомленням Комісії з реорганізації Відділу Держземагенства у Валківському районі Харківської області № 29-20.14-03-2433/2-15 від 17.08.2015 року за наявними у відділі даними на ім'я [PERSON] Державних актів на право власності на земельні ділянки в межах населеного пункту на території Валківської міської ради не зареєстровано. На земельну ділянку, що знаходиться по [ADDRESS], в Книзі записів реєстрації державних актів 04.06.1998 року за № 193 зареєстровано Державний акт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2011 року, засвідченого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 2445, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області 13.06.2008 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2194, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO], є [PERSON]. Дане свідоцтво видано позивачу на спадщину, що складається із ? частки житлового будинку з будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та розміщений на приватизованій земельній ділянці площею 0,13 га земель Валківської міської ради Харківської області. За інформацією Валківської державної нотаріальної контори у Харківській області № 2085/01.16 від 30.12.2015 року після померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 620 за 2008 рік на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON], яка є спадкодавцем згідно заповіту за реєстровим № 2194, посвідченого 13.06.2008 року приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області. Вказаний спадкоємець частково оформила своїх спадкові права. Будь-яких інших заяв про прийняття спадщини станом на 30.12.2015 року до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось. До складу спадкового майна входить ? частина земельної ділянки площею 0,13 га, що знаходиться по [ADDRESS], на яку спадкодавець одержав 08.02.2008 року свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 470 після свого померлого [INFO] сина [PERSON] (кадастровий номер земельної ділянки на той час був відсутній). Підставою видачі цього свідоцтва про право на спадщину був Державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Валківською міською радою 04.06.1998 року, зареєстрований за № 193. Даний Державний акт зберігається у архівних матеріалах спадкової справи № 63/2003 рік та не підлягає поверненню. Спадкодавець [PERSON] за життя не оформив державний акт на своє ім'я на належну йому ? частину вказаної земельної ділянки та не зареєстрував право власності згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013 року. На даний час оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальному порядку неможливо через відсутність реєстрації на ім'я спадкодавця права власності у базі даних ДЗК, де власником на даний час зареєстрований його померлий син [PERSON]. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на ? частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки матеріали справи свідчать, що вона немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність реєстрації на ім'я спадкодавця права власності у базі даних ДЗК. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст.325 ЦК України передбачає, що суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Право власності відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом та вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи, що незаконність набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщин та оформив спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані на спірній земельній ділянці, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved