Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

19 вересня 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 грудня 2011 року вона, [PERSON], продала [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами до нього, розташований у [ADDRESS], а також земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,2500 га, цільове призначення якої - для обслуговування жилого будинку і господарчих споруд. Договори купівлі-продажу зазначеного жилого будинку і земельної ділянки були оформлені двома окремими договорами, і були посвідчені приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу [PERSON]. І жилий будинок, і земельна ділянка, які вона продала [PERSON], належали їй, [PERSON], на підставі договорів дарування. За умовами договору купівлі-продажу жилого будинку, продаж його здійснений з розстрочкою за 78 тис. грн., з яких 48 тис. грн. [PERSON] передала їй, [PERSON], відразу, а 30 тис. грн. повинна була сплатити до 01 серпня 2012 року. Земельна ділянка була продана за 2263,25 грн. без розстрочення. [PERSON] не виконала умови договору купівлі-продажу жилого будинку від 04 грудня 2011 року, оскільки у встановлений строк, а саме до 01 серпня 2012 року, не сплатила їй, [PERSON], 30 тис. грн. за придбання жилого будинку, і не сплатила цю суму і до теперішнього часу за придбання будинку, у зв'язку з чим вона, позивач, вимушена була звернутися до суду з позовом. З посиланням на ст.ст.651 ч.2, 653 ч.2-5, 694-694 ЦК України позивач просила постановити судове рішення, яким розірвати договори купівлі-продажу жилого будинку і земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], витребувавши у відповідача зазначені жилий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку. Також просила зареєструвати за нею, [PERSON], право власності на зазначені жилий будинок і земельну ділянку, стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просила задовольнити їх у повному обсязі, бо відповідач не тільки не виконала умови договору відчуження жилого будинку в частині повернення 30 тис. грн. до 01 серпня 2012 року, а й занедбала жилий будинок за час проживання в ньому і користування ним. Представник позивача адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджені документально, підтримав позовні вимоги позивача з зазначених у позові підстав, просив задовольнити їх у повному обсязі, оскільки відповідач не виконала суттєві умови договору відчуження купівлі-продажу жилого будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явилася, своєю заявою до суду просила справу розглянути у її відсутності за присутності її представника адвоката [PERSON] (а.с.41). Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджені документально, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача в частині розірвання договорів відчуження жилого будинку і земельної ділянки, а також в частині повернення майна; позовні вимоги в частині державної реєстрації права власності на ім'я позивача просив вирішити на розсуд суду, бо у нього нема достовірних даних про реєстрацію або про не реєстрацію позивачем на своє ім'я права власності на жилий будинок і земельну ділянку, які є предметами договорів відчуження від 14 грудня 2011 року. Проте, просив суд повернути судовим рішенням сторони договорів відчуження майна у первинний стан, тобто стягнути з позивача на користь відповідача сплачені суми за договорами купівлі-продажу жилого будинку і земельної ділянки. Представник реєстраційної служби Новоазовського районного управління юстиції у судове засідання не явився, за підписом начальника реєстраційної служби надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.11). Третя особа [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.48), у судове засідання не явився, заперечень або згоди щодо позову не надав; суд зі згоди осіб, які беруть участь у справи, розглядає справу в його відсутність. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і її представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна договору - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Згідно ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Згідно частин 1-2 статті 695 ЦК України договором про продаж товару в кредит може бути передбаченого оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Згідно частин 1 і 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно частин 2-5 статті 653 ЦК України У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Так, з копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1852, судом встановлено, що 14 грудня 2011 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила у неї жилий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами і будівлями. Зазначений жилий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Продаж зазначеного жилого будинку відбувся за домовленістю сторін за 78000 грн., з яких покупець [PERSON] сплатила продавцю [PERSON] до підписання договору у сумі 48000 грн., а решту в сумі 30000 грн. (еквівалент 3750 доларів США), зобов'язується сплатити до 01 серпня 2012 року (а.с.38). З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1853, судом встановлено, що 14 грудня 2011 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила у неї земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування жилого будинку і господарчих споруд. Продаж зазначеної земельної ділянки відбувся за домовленістю сторін за 20330 грн., які продавець [PERSON] отримала від покупця [PERSON] до підписання договору (а.с.39). З пояснень осіб, які беруть участь у справі, а також письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач до цього часу не сплатила 30000 грн., які повинна була сплатити до 01 серпня 2012 року згідно п.4 договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 грудня 2011 року. Зважаючи на ціну продажу жилого будинку [ADDRESS], яка становила на момент купівлі-продажу 78000 грн., суд вважає, що покупець [PERSON] не виконала суттєві умови договору купівлі-продажу жилого будинку, оскільки несплачена їй продавцю [PERSON] сума 30000 грн. становить майже половину від загальної вартості придбаного жилого будинку, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в світі вимог вищезазначених норм ЦК України позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу жилого будинку від 14 грудня 2011 року підлягають задоволенню, оскільки сторона договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] істотно порушила його. Такий висновок суду, крім зазначених вище норм ЦК України, ґрунтується і на постанові Верховного суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-46цс12. Оскільки жилий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці, цільове призначення якої - для обслуговування жилого будинку, суд вважає, що і позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 грудня 2011 року теж підлягають задоволенню. З огляду на те, що особами, які беруть участь у справі, достовірно не доведено суду, що [PERSON] не скористалася своїм правом на державну реєстрацію права власності на придбаний жилий будинок, зважаючи на те, що функції державної реєстрації прав власності на нерухомість з 01 січня 2013 року здійснюють не органи бюро технічної інвентаризації, а реєстраційних служб відповідних управлінь юстиції, суд приходить висновку, що для захисту права власності позивача необхідно зобов'язати відповідача реєстраційну службу здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] на жилий будинок і земельну ділянку, а відповідача [PERSON] - зобов'язати повернути жилий будинок і земельну ділянку позивачу [PERSON]. На підставі вимог ст.154 ч.3 і 6 ЦПК України суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду по даній цивільній справі від 05 листопада 2013 року. За правилами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати зі сплати судового збору в сумі 917,33 грн.. згідно квитанцій на а.с.2 і 16. Ціна позову складає 98330 грн. (вартість жилого будинку 78000 + вартість земельної ділянки 20330 грн.), 1 відсоток від яких складає 983 грн. 30 коп.. Позивач при подачі позову сплатила 802,63 грн. судового збору і 114,70 грн. за заяву про забезпечення доказів, отже судовим рішенням суд стягує з відповідача на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі 180 грн. 67 коп. (983,30 грн. - 802,63 грн. = 180 грн. 67 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved