Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

17 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбних стосунків [INFO] народилася донька [PERSON]. Сімейні стосунки не склалися, тому шлюб розірваний рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2013 року. Фактично сімейні стосунки були припинені ще у травні 2012 року. З часу припинення сімейних відносин сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спорів з приводу проживання дитини не було, тому дитина мешкає з нею за адресою: [ADDRESS]. З народження дитини, батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, долею не цікавиться. Дитині майже три роки і вона не пам'ятає батька, не має до нього ніяких почуттів, оскільки з часу припинення сімейних стосунків жодного разу не мала спілкування з батьком. У судовому засіданні позивач [PERSON] у повному обсязі підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, однак належних обґрунтувань не надав. Під час судового розгляду справи заявив, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] ним можуть бути визнані у разі відмови позивача [PERSON] стосовно вимоги про стягнення аліментів. Не заперечував що за весь час з моменту припинення шлюбних відносин з [PERSON] бажання спілкуватися з донькою, надавати матеріальну допомогу не намагався. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Малярчук І.О. зазначила про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, задоволення позову у повному обсязі, в обґрунтування наведеного надала висновок. У судовому засіданні прокурор Мельник М.М. висловила думку про те, що визнання відповідачем позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав у разі відмови [PERSON] від позовних вимог в частині стягнення аліментів, [PERSON] фактично продає права на дитину за рахунок аліментів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили самоусування відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вислухавши думку прокурора, приймаючи до уваги висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копій свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] батьком дитини є відповідач [PERSON].(а.с. 8). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. Наведеним рішенням встановлено, що з травня 2012 року сімейні стосунки припинені. Рішення набрало законної сили 03 вересня 2013 року. (.а.с.9). З довідки про склад родини, наданої вуличним комітетом № 15 по м. Бердянську .від 14 листопада 2014 року вбачається, що дитина [PERSON] мешкає разом із мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно довідки Комунального дошкільного навчального закладу загального розвитку № 27 «Сонечко» за № 10 від 20 січня 2015 року, батько дитини [PERSON] за час перебування дитини у закладі, дитину не відвідував, життям, здоров'ям не цікавився, на батьківські збори не з'являвся. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області за № 108/01 від 22 січня 2015 року, встановлено, що [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займається, долею її не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується. Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини при Бердянській райдержадміністрації відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]. Згідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: · ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України: право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON], без поважних причин понад шість місяців не опікується дитиною, не цікавиться її станом здоров'я та подальшою долею. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача повинно бути стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з часу звернення до суду, тобто з 17 листопада 2014 року і до її повноліття на користь [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved