Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

17 серпня 2018 року Кредитна спілка «ІСТОК» (далі КС «ІСТОК») звернулася до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № КД 4860 від 27.03.2017 року станом на 31.08.2018 року в розмірі 23 942 гривень 29 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 7 578,44 гривень; заборгованість за платою -16 177,92 гривень; заборгованість по відсотках 0,43 грн; 3% відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК -185,50 гривень. Також просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27 березня 2017 року між КС «ІСТОК» та членом КС «ІСТОК» [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № КД-4860. Відповідно до умов договору позивач 27 березня 2017 року видав [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 гривень. Строк дії договору до 26 вересня 2018 року. Станом на час звернення до суду відповідач частково сплатив суму кредиту. Проте, сума кредиту в розмірі 7 578,44 гривень не була повернена. Враховуючи, що на час звернення до суду сума кредиту в розмірі 7 578,44 гривень не була повернена, тому просять стягнути ії достроково. Крім того, за порушення умов договору та строків погашення кредиту просить також стягнути заборгованість за платою -16 177,92 гривень; заборгованість по відсотках 0,43 грн; 3% відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК -185,50 гривень. Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року по справі відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Учасники справи в судове засідання 23 липня 2019 року повторно не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та винесення заочного рішення, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач відзив на позов не надавав. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2017 року між КС «ІСТОК» і членом КС «ІСТОК» [PERSON] був укладений Кредитний договір № КД-4860. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 30000 гривень і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором, а також зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п. 2.5 кредитного договору у розмірі 0,001 % річних до повного виконання умов Кредитного договору при дотриманні Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань. Строк дії договору з 27 березня 2017 року до 26 вересня 2018 року (п.1.2 Договору). КС «ІСТОК» виконала зобов`язання за договором та надала [PERSON] грошові кошти в розмірі 30 000 гривень, про що свідчить видаткова-касовий ордер від 27 березня 2017 року. Згідно п.4.2 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, шо наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.4.4 Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Як зазначає позивач, позичальником сплачено 22 421,56 гривень основної суми тіла кредиту. Проте, в порушення умов договору відповідач не здійснив повернення залишку коштів в сумі 7 578,44 гривень (30 000,00 гривень сума кредиту - 22421,56 гривень сплачена сума). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суду не надані належні та допустимі докази, що відповідач здійснював оплату залишку кредиту в сумі 7 578,44 гривень. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене та той факт, що на час розгляду справи строк дії договору сплив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КС «ІСТОК» підлягають задоволенню, а заборгованість в розмірі 7 578,44 гривень за кредитним договором підлягає стягненню. Отже, за наявністю зобов`язань щодо погашення кредиту в сумі 7 578,44 гривень, які не виконані відповідачем після закінчення дії договору, тому підлягають задоволенню вимоги позивача, згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, про стягнення заборгованість за платою -16 177,92 гривень (п.2.7 Договору); заборгованість по відсотках 0,43 грн (п.2.5 Договору); 3% відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК -185,50 гривень, на загальну суму 23 942 гривень 29 копійок. В зв`язку з задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при поданні позову в сумі 1762 грн.

Outcome: approved