Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями. Позов обґрунтував тим, що господарство, яке розташоване в с. Красне Бахмацького району Чернігівської області по вул. Центральній, б.108 належало до суспільної групи - колгоспного двору, членом якого являється позивач. Враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. У судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника, позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 643 від 11 листопада 2015 року (а.с.7), господарство в с. Красне Бахмацького району Чернігівської області по вул. Центральній, б.108 станом на 15 квітня 1991 року відносилось до категорії суспільної групи дворів колгоспного типу і головою господарства значився позивач. Відповідно до довідки Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 25 листопада 2015 року (а.с.8), згідно даних в архівах Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомості житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Красне, Бахмацького району Чернігівської області вул. Центральна, б.108 не зареєстровано. Згідно технічного паспорту на будинок № 108 по вул. Центральній с. Красне, Бахмацького району, Чернігівської області (а.с.9-13), дане будинковолодіння збудоване у 1970-1976 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 133 671 гривня. [PERSON] не може оформити право власності на будинковолодіння, що підтверджується листом реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції від 15 грудня 2015 року № 1336 (а.с.15). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що визначав правовий статус «колгоспних дворів», визначив його як сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Статтями 15, 16, 20 Цивільного кодексу України (далі ЦК) та статтями 3, 4 ЦПК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Дані положення кореспондуються в статті 328 ЦК. А відповідно до положень\~статті 392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, що має місце в даному конкретному випадку , при цьому звернення до суду пов'язано з невизначеністю відносин права власності позивача. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, у звязку із чим він не може зареєструвати своє право власності, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved