Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

17 квітня 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту). В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 26 листопада 2014 року між ним та ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі Начальника відділення № 32 АТ « Банк « Фінанси та Кредит» Саленка Олександра Олексійовича було укладено Договір - заяву № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті. Позивач вказував, що відповідно до п.1 вказаного договору, Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 22497,07 доларів США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в Договорі -заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві « Банк « Фінанси та Кредит». Вищевказана сума вкладу в повному обсязі була зарахована на вкладний рахунок [NUMBER] у день укладення договору № 300131/138329/3-14 від 26.11.2014 року , тобто 26.11.2014 року. Позивач зазначав, що п. 2 Договору заяви № 300131/138329/3-14 від 26 листопада 2014 року передбачено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, передбаченого п.1 цього Договору - заяви, Банк нараховує і виплачує кошти Вкладникові проценти за ставкою 11,60 % річних. Строк договору закінчився 26 лютого 2015 року. Натомість, сума вкладу не повернута, проценти за останній місяць дії договору банківського вкладу не сплачена. 26 березня 2015 року позивач звернувся до ПАТ « Банк « Фінанси та кредит» із письмовою вимогою про повернення вкладу в розмірі 22497,07 доларів США та процентів на вклад в сумі 334,33 долара США, в якій він просив прийняти термінові міри стосовно негайного повернення належних йому коштів у зв'язку з закінченням строку розміщення належного йому строкового вкладу. У зв'язку з тим, що до теперішнього часу відповідач ігнорує його звернення щодо виплати депозиту, він змушений був звернутися з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного позивач просив суд постановити рішення , яким: - Стягнути з Публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» ( м. Київ, вул. Артема, код. ЄДРПОУ 09807856) на користь [PERSON] ( [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]) грошові кошти за договором - заявою № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті, суму банківського вкладу в розмірі 22497,07 доларів США, нараховані проценти в сумі 334,33 долара США, а всього 22831, 40 доларів США. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Письмово про причини неявки суд не повідомляв. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явися, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Письмово про причини неявки суд не повідомляв. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Представник позивача надала суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 26 листопада 2014 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством « Банк « Фінанси та кредит» в особі Начальника відділення № 32 АТ « Банк « Фінанси та Кредит» Саленка Олександра Олексійовича був укладений договір - заява № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору-заяви № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті позивач вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 22497,07 дол. США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві « Банк « Фінанси та Кредит» . Відповідно до п. 2 вказаного Договору - заяви за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11,60 % річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3. Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на Вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що по закінченню строку дії договору позивач звернувся до банку з заявою про повернення банківського вкладу (депозиту), що підтверджується копією вимогою [PERSON] про повернення вкладу та процентів від 26 березня 2015 року. Вручення вимоги про повернення вкладу та процентів від 26 березня 2015 року підтверджується рекомендованим повідомленням та підписом начальника відділення № 32 м. Кременчук Саленко О.О., однак, вимога залишилася без належного реагування. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Частиною 1 та 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору . Під виконанням зобов»язання розуміють вчинення кредитором і боржником дій, що становлять зміст зобов»язання, тобто відповідач повинен повернути позивачу всю суму вкладів за вищевказаними депозитними договорами. Не повертаючи позивачу кошти по депозитним вкладам , що належать йому, банк порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу, ратифікованих Україною. В абз. 1 ст. 1 протоколу зазначено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Обмеження можливі тільки за рішенням суду або у випадках, встановлених законом. Таким чином, судом встановлені обставини, що свідчать про порушення банком норм закону, якими визначено обов'язковість повернення грошових коштів банківського вкладу та процентів за вимогою вкладника, у зв'язку закінченням строку договору, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] грошові кошти за Договором - заявою № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті від 26 листопада 2014 року в розмірі 22497( двадцять дві тисячі чотириста дев'яносто сім ) доларів США 07 ( сім) центів, та в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] нараховані проценти за Договором-заявою № 300131/138329/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті в розмірі 334 ( триста тридцять чотири) долари США 33 ( тридцять три) цента є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг. У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів». Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача. Визначаючи розмір судового збору суд виходить з наступного . Згідно ст. 4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що ціна позову в гривневому еквіваленті становить 472596,84 грн. Виходячи з викладеного , слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654, 00 грн.

Outcome: approved