overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 05.10.2007 року Щирецькою селищною радою, Пустомитівського району, Львівської області, актовий запис № 43. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дітей - [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явилась, проти задоволення позову не заперечувала, просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.2007 року, виданого Щирецькою селищною радою, Пустомитівського району, Львівської області, актовий запис № 43. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 24.09.2011 року відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис №262. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явився, позов просив задовольнити, витрати зі сплати судового збору просив покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 262. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14.09.2010 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 232. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про час місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2010 р., виданого відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 232. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 14.12.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з 01.01.2015 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив змінити йому прізвище на дошлюбне. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 297 (а.с.8). Від шлюбу дітей не має. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі визначеному законодавством з моменту звернення до суду до досягнення сином повноліття посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на даний час не працює, а тому згоден надавати допомогу на утримання дитини в міру своєї можливості. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 30.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис 950) шлюбі (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 490 та видано свідоцтво (а.с.6) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін та враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

19.01.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 15.10.2005 року та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. Свої вимоги мотивує тим,що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумістності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з жовтня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.(а.с.2-3) В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.20) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.22) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

19.01.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 26.12.2009 року.(а.с.2-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з грудня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.19) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.22) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON]звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить суд встановити факт народження певною жінкою дитини в певний час. В обґрунтування заяви [PERSON]посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року заявниця народила дівчинку, яку назвали [INFO]. На підтвердження даного факту їй було видано медичне свідоцтво про народження №407, видане 12.12.2015р. в м. Антрацит, яке на території України не є дійсним. У зв'язку із цим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ для державної реєстрації народження дитини. Встановлення даного юридичного факту необхідно для державної реєстрації народження дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON] не з'явилася. В своїй заяві просить суд розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ не з'явилася. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою повному задоволенню з наступних підстав: Згідно медичного свідоцтва про народження №407 від [INFO] року у [PERSON] [INFO] року о 10 год. 53 хв. народилась перша дитина дівчинка вагою 4380 грамів. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України: Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

19.01.2016 року до суду звернувся заявник [PERSON] із заявою, в якій ставиться питання про призначення опікуном недієздатної [PERSON], [INFO], зареєстрованої та проживаючої за адресою [INFO], її матір. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що є матірю [PERSON], яка потребує постійного догляду, оскільки визнана інвалідом І групи, що підтверджується витягом із акту МСЕК. Оскільки рішенням суду від 17.06.2013 року [PERSON] була визнана недієздатною, заявник звернувся до суду із вказаною заявою для забезпечення її особистих майнових та немайнових прав. Заявник [PERSON] наполягала на задоволенні заявлених вимог, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Дзержинської міської ради, про встановлення опіки та призначення опікунау судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення рішення. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З урахуванням думки представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заявниця на теперішній час проживає разом зі своєю донькою за адресою м.Дзержинськ, вул. Пірогова, 42, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов, довідкою Органу самоорганізації населення «Доброта» (а.с. 7, 9). Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК серія Серії ДОН-02 №001086 від 16.10.2002 року її доньці [PERSON] встановлено першу групу інвалідності\~\~безстроково з діагнозом важка розумова відсталість. Через хворобу вона потребує постійного догляду (а.с. 8). Згідно до довідки КЛПЗ «Міський психоневрологічний диспансер м.Дзержинська», [PERSON], [INFO] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в сфері суспільних відносин, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 10). Згідно ст.39 ЦК України визнання фізичної особи недієздатною може бути визнано судом, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням суду від 17.06.2003 року визнано [PERSON], [INFO], недієздатною (а.с. 12). Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 19.11.2003 року №424 року призначено [PERSON] опікуном над донькою [PERSON] (а.с. 13) Суд дійшов висновку, що захворювання [PERSON] підпадає під ознаки, вказані в ст. 39 ЦК України, тому суд вважає заяву [PERSON] про встановлення опіки та визнання її опікуном над донькою такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

19.01.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, з проханням встановити факт належності їй Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Радомишльським районним відділом земельних ресурсів 20.10.2003 року на ім'я «[PERSON]» з тих підстав, що при видачі вказаних Державних актів невірно записано по батькові власниці «[PERSON]», хоча згідно паспортних даних та інших документів правильно по батькові [PERSON]. На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю проведення державної реєстрації прав, пов'язаних із правом власності на земельну ділянку. Заявник надала клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заперечень проти задоволення заяви не надав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.3), ксерокопією свідоцтва про одруження (а.с.4), ксерокопією картки фізичної особи - платника податків (а.с.7). 20.10.2003 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 15.05.2003 р. заявниці був виданий Державний акт на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] розміром 2,9709 га та серії [NUMBER] розміром 0,3519 га, розташовану на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] (а.с.5,6). Згідно довідки виконавчого комітету Потіївської сільської ради при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку було допущено помилку (а.с.8) Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved