Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

18 червня 2020 року [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої, просить надати [PERSON] додатковий строк у шість місяців для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини по смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] виявила в себе заповіт від 07 листопада 2008 року, посвідчений Поздимирською сільською радою, Радехівського району, Львівської області, що зареєстрований за №142. З нього позивачу стало відомо, що баба - [PERSON] заповіла їй своє майно. Для того, щоб з`ясувати обставини позивач звернулась до Поздимирської сільської ради і отримала довідку №99 від 07 травня 2020 р., з якої їй стало відомо, що дійсно був посвідчений заповіт [PERSON] за №142 та внесений в Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ. Для того, щоб дізнатися чи заповіт не перезаповідався, чи хтось не успадкував по смерті баби, позивач звернулась 05 червня 2020 року до нотаріуса. І отримала Витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 604 51 721), з якого дізналася, що спадкової справи по смерті [PERSON] , померлої [INFO] , немає в реєстрі. Справа не заводилась. Ніхто не успадкував. Позивач хоче скористатись заповітом. Це її право і моральний обов`язок. Тому, в порядку, визначеному законом подає цей позов (а.с.3-4). 18 червня 2020 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.12). 18 березня 2021 року ухвалою Радехівського районного суду Львівської області клопотання позивача задоволено та замінено відповідача Поздимирську сільську раду Радехівського району Львівської області на належного відповідача - Червоноградську міську раду Львівської області (а.с.25-26). Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить позов задовольнити (а.с.34). Представник відповідача Червоноградської міської ради Львівської області, скерував суду заяву, в якій просив винести законне та обґрунтоване рішення, розгляд справи проводити без участі представника (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, судом встановлено, що за життя [PERSON] розпорядилася належним їй майном на користь своєї внучки [PERSON] , склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Поздимирської сільської ради Радехівського району Львівської області 07 листопада 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №142 (а.с.5). Відповідно до довідки №99 від 07.05.2020 року, виданої Поздимирською сільською радою Радехівського району Львівської області, секретарем виконкому Поздимирської сільської ради Радехівського району Львівської області М.О.Федірко посвідчувався заповіт 07.11.2008 року за реєстровим № 142 від імені [PERSON] та внесений в Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ (а.с.6). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №60451721 від 05.06.2020, за вказаними параметрами запиту щодо відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.7). Як вбачається з заяв [PERSON] та [PERSON] , які були сусідами [PERSON] , яка померла [INFO] , та до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , останні підтверджують те, що [PERSON] та [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживали разом з нею, здійснювали догляд та матеріально забезпечували її, та після смерті здійснили її поховання (а.с.10). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач обґрунтовує своєю необізнаністю про наявність заповіту. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач своєчасно не реалізувала свої спадкові права через свою необізнаність про наявність заповіту, про що надала відповідні докази. Цю обставину суд вважає достатньо вагомою причиною, яка перешкодила позивачу своєчасно особисто звернутися до нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено частиною 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби та пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов необхідно задовольнити та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини шість місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved