Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача із 1/3 частки його доходів на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень на кожну дитину. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 21 січня 2017 року. Від шлюбу з відповідачем мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 12.01.2017 відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 550 грн., доньки [PERSON] - в розмірі 450 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому, Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 12.04.2018 змінено розмір аліментів та стягнуто аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки заробітку відповідача. З часу ухвалення останнього рішення змінився розмір доходів відповідача, він працевлаштований у Польщі, має значні доходи, проте він їх приховує, він придбав собі автомобіль та квартиру. Аліменти, які стягуються із відповідача на даний час на двох дітей складають 2400 гривень. Діти ростуть та потребують більше витрат. Вона працює, проте її доходів та аліментів не вистачає на все необхідне для забезпечення їм достойного рівня проживання та гармонійного розвитку. Ухвалою суду від 28 липня 2020 у справі відкрито спрощене провадження з викликом ( повідомленням) сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якій він позовні вимоги визнав частково, погодився на сплату аліментів у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Вказав, що він офіційно не працевлаштований, а час від часу від`їжджає на заробітки за кордон, проте його дохід мінливий. Через пандемію коронавірусу його заробітки значно скоротилися. Він придбав автомобіль «Форд фокус», 2008 р.в., продавши автомобіль «Део нексія», 2005 р.в. Крім того, у 2019 році у нього суттєво погіршився стан здоров`я та він повинен щорічно проходити лікування. Також він утримує ще старшу дочку [PERSON] , [INFO] . Він підтримує сім`ю в міру можливостей, зокрема поліпшує побут, оплачує відпочинок на морі, допомагає продуктами харчування, купує їм одяг. У дітей є гіроскутер, телефон, смаргодинник, ноутбук, які придбані за його кошти ( а.с. 32). У судовому засіданні позивачка підтримала позов, пояснила, що на даний час наявних у неї грошових коштів на купівлю найнеобхіднішого дітям не вистачає. Її доходи значно зменшились. Менша дочка пішла до школи та це потребує додаткових витрат. Крім того діти часто хворіють. Відповідач купує дітям речі, які не погоджує із нею. Представник відповідача, адвокат Зайцева М.О. підтримала у судовому засіданні відзив на позову заяву. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову із таких підстав. Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,12). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.01.2017. Згідно даного рішення відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 550 грн та доньки [PERSON] - в розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з 08.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-8). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 12.04.2012 змінено спосіб стягнення із [PERSON] аліментів та на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Між тим, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, аліменти визначені в розмірі частці від доходів відповідача можуть бути змінені на аліменти у твердій грошовій сумі. Пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру, позивачка зазначила, що тих аліментів, які сплачуються відповідачем, а це 2400 грн щомісячно, тобто мінімальний розмір на кожну із дочок, не вистачає для забезпечення дітей необхідним харчуванням, лікуванням та доглядом. Судом встановлено, що відповідач працює за кордоном, про що підтвердив у своєму відзиві, а отже дана обставина відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України є доведеною. Відповідно до довідок про доходи, за період з квітня 2020 року до червня 2020 року заробіток позивачки склав 9203,78 грн, тобто в місяць близько 3000 грн, при тому, що за період з травня по жовтень 2019 року її дохід складав близько 12 000 гривень щомісячно (а.с. 39-42). Таким чином, доходи позивачки, які значно зменшились та сплата відповідачем мінімального розміру аліментів на дітей, а не 1/3 частки його доходів, як визначено рішенням суду, не забезпечують позивачку та її дітей прожитковим мінімумом кожному. Тому, діючи в інтересах дітей, суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі. Між тим, позивакою не доведено ні необхідності стягнення розміру аліментів на дітей - 5000 гривень щомісячно на кожну, ні можливості відповідачем сплачувати аліменти у такому розмірі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суду не надано доказів про розмір доходів відповідача. З наданих сторонами товарних чеків доводиться факт придбання відповідачем для позивачки: 03.07.2020 меблів на суму 41 200 грн., 16.07.2019 - «Гіроборд РОВЕР XL3 10 GraffitiYellow» за 6499 грн, оплату у жовтні 2019 року відпочину у Єгипті на суму 29300 грн ( а.с. 51-57) Крім того, відповідач у листопаді 2019 року купив автомобіль «Форд фокус», 2008 року випуску. Очевидно, що такий транспортний засіб не може коштувати 10 000 гривень, як вказано акті огляду транспортного засобу від 09.11.2019 № 6332/19/006305. Тому даний акт суд не вважає достатнім та достовірним доказом на підтвердження саме вартості придбаного автомобіля. У відповідача на утриманні є ще одна дочка - [PERSON] , [INFO] та він на її утримання сплачує аліменти в розмірі ј частки свого заробітку ( а.с. 33,34). З наданого відповідачем консультативного висновку від 25.07.2019 № 13931 вбачається, що він має захворювання серця, йому рекомендоване продовження амбулаторне лікування під наглядом лікаря та помірні фізичні навантаження (а.с.36). Доказів про вартість лікування і протипоказання працювати позивачем не надано. Тому, виходячи із розміру витрат відповідача, що свідчить про достатні доходи, його працю за кордоном, стан здоров`я, наявність на утриманні іншої дитини, а також зважаючи на незнані доходи позивачки, потребу у купівлі дітям продуктів харчування, одягу, канцтоварів, за необхідності ліків, оплати вартості обстеження, суд, діючи в інтересах дітей, вважає, що аліменти з відповідача слід стягувати у розмірі прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 2318 гривень на кожну дитину. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачка в дохід держави належить стягнути 840,8 грн судового збору.

Outcome: partial