Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

19.02.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову вказує, що йому належить на праві власності будинок [ADDRESS]. Зазначає, що відповідач зареєстрована у вищезазначеному будинку, проте вже більше десяти років не проживає у ньому. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не існує, витрати по утриманню будинку остання не несе. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зняти з реєстрації місця проживання відповідача; зобов'язати Новозаводський районний відділ у м. Чернігові УДМС у Чернігівській області Державної міграційної служби України зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, яка про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с.33-34), в судове засідання не з'явилася. Тому, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.31), надіслав письмові пояснення не позов (а.с.37-39), в яких заперечує проти задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 7/10 часток житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними спорудами, посвідченого 10.06.2004 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Музикою Л.І. (а.с.5-8) та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.06.2004 (а.с.9). Як вбачається з копії Домової книги для прописки громадян, у належному позивачу будинку зареєстрована [PERSON] (а.с.13-18). Станом на 16.02.2015 [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS], що підтверджується актом, складеним комісією та затвердженого головою вуличного комітету № 12 про те, що вищевказана особи з травня 2004 року не проживає за місцем реєстрації (а.с.10). В силу того, що відповідач зареєстрована в зазначеному будинку, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком; крім того, внаслідок реєстрації відповідача в будинку позивач вимушений сплачувати за неї комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідач не є членом сім'ї позивача, договір найму не укладався, а тому суд приходить до висновку, що маються підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку по будинку 67 по вул. Л. Українки в м. Чернігові не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Outcome: partial