Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

17 лютого 2016 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері, [PERSON], яка померла 31 січня 2015 року, та яка складається з [ADDRESS]. Вказувала, що вона 11 лютого 2016 року звернулась до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у відкритті спадкової справи внаслідок пропуску строку для подання такої заяви. Натомість вказувала, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, бо була змушена після обстрілів 24 січня 2015 року виїхати за межі міста Маріуполя з метою убезпечення себе та членів своєї родини на час проведення антитерористичної операції, а коли повернулась до міста Маріуполя, то виявилось, що шестимісячний строк нею вже був пропущений. Таким чином оскільки після смерті своєї матері позивачка не могла фактично зайнятись оформленням спадкових прав з обєктивних причин, то просила суд визнати поважною причину пропуску позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 31 січня 2015 року. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Від представника відповідача, який діє на підставі довіреності, до суду надійшло клопотання з проханням вирішити вказану справу за відсутності представника Маріупольської міської ради, залишивши вирішення спору на розсуд суду, не заперечуючи при цьому проти задоволення заявлених вимог. Суд, вивчивши письмові докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1221 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК у разі пропуску з поважних причин встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому на підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 132 від 5 лютого 1983 року, виконаний відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-міського райвиконкому міста Макіївки Донецької області, вбачається, що 28 січня 1983 року народилась [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). На підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис № 291 від 3 червня 2006 року, виконаний міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що 3 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище «Ревякіна» (а. с. 6). За договором обміну квартир від 29 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстр № 66, а також на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 січня 2014 року, вбачається, що [PERSON] є власником [ADDRESS] (а. с. 10, 11). У судовому засіданні було встановлено, що 31 січня 2015 року померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 235 від 2 лютого 2015 року (а. с. 4). Відповідно до постанови приватного нотаріуса, [PERSON], від 11 лютого 2016 року вбачається, що позивачці, [PERSON], було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON], внаслідок пропуску нею строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та яка була подана позивачкою 11 лютого 2016 року (а. с. 7, 8). За даними приватного нотаріуса [PERSON] від 18 лютого 2016 року також вбачається, що інформація щодо спадкової справи відносно майна померлої 31 січня 2015 року [PERSON] відсутня. Натоміть із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась лише [PERSON] (а. с. 17-22). Суд на підставі переліченого дійшов висновку, що у передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка заяву до нотаріальної контори не подала, як того вимагає закон. Однак суд вважає, що в судовому засіданні [PERSON] довела поважність з обєктивних причин пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивачка була позбавлена з обєктивних причин можливості подати вказану заяву про прийняття спадщини після смерті 31 січня 2015 року своєї матері, бо була вимушена на час визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини виїхати після обстрілів 24 січня 2015 року за межі міста Маріуполя внаслідок проведення на його території антитерористичної операції. Таким чином суд зазначає, що оскільки після відкриття спадщини необхідно вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття спадкоємцем спадщини, якою визнається подача заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, то позивачка була фактично позбавлена можливості звернутись із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON] у перебачений законом строк. Оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини для [PERSON] після смерті її матері сплив, враховуючи поважність причин пропуску такого строку, суд вважає, що позивачці можливо визначити додатково двомісячний строк, який буде достатнім для подання нею заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті 31 січня 2015 року [PERSON]

Outcome: approved