Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

19.10.2017 року адвокат Тихоша С.М. звернувся до суду із позовом від імені [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 165579,55 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та стягнути з відповідача на користь [PERSON] 20000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2020 року залишено без розгляду позов в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позов в частині позовних вимог [PERSON] мотивований тим, що 24.12.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON] внаслідок ДТП транспортний засіб, що належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Під час ДТП транспортним засобом керувала [PERSON] , яка після пригоди почувала себе пригніченою, виникали безпідставні істерики, страх. Крім того в транспортному засобі разом з позивачем знаходився її син [PERSON] , який після ДТП став дратівливим, боязким. Просить стягнути з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди, яка складається з 10000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] та з 10000,00грн. в рахунок моральної шкоди, завданої [PERSON] . У відзиві зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги, під час дорожньо-транспортної пригоди перебував за межами країни, не є особою, яка вчинила пригоду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі матеріалів справи. Представник відповідача не з`явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в позові, вважає неналежним відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся, причини неявки невідомі. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2018 року відкрито провадження у даній справі. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.04.2020 року визначено новий склад суду. 04.05.2020 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області прийнято до провадження дану справу та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. В постанові серія ПСЗ № 079052 від 24.12.2016 року, що складена інспектором батальйону УПП в м. Херсоні, застосовано до [PERSON] попередження. В змісті постанови зазначено, що [PERSON] керував т/з ІВЕКО35С13 д/н [NUMBER] , при виїзді з прилеглої території не надав перевагу в русі т/з НИССАН ТЕАНА д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, чим порушив ст. 125 КУпАП. У довідці про дорожньо-транспортну пригоду від 24.12.2016 року зазначено, що власником транспортного засобу ІВЕКО35С13 д/н [NUMBER] є [PERSON] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2017 року закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке розпочате на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №375492 від 24.12.2016 року у відношенні [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у її діях складу вказаного адміністративного правопорушення. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] позивач. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Частиною третьої\~статті 23 ЦК України\~визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення. У відповідності до ч.1ст.1167\~ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснив,\~\~Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 31 березня1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним, як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Належних та допустимих доказів на підтвердження факту моральних страждань, негативних наслідків для психічного та психологічного здоров`я позивача та її сина, з боку позивача не надано. Також відсутній розрахунок моральної шкоди, не викладено обставин її визначення в заявленому розмірі. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи, наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed