Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

18 лютого 2014 року від [PERSON] до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : розірвати договір № 4 найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS], укладеного 17.02.2010 року між нею та [PERSON] та виселити останнього з квартири [ADDRESS], що належить їй на праві власності. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрований та проживав відповідач, який є наймачем даного житла згідно договору № 4 від 17.02.2010 року. За умовами даного договору він є строковим і термін найму квартири встановлений до 17.02.2015 року, тобто на 5 років. Відповідач є її племінником і надання йому житла у найм було зумовлено його проханням надати йому тимчасове проживання в м. Бориспіль Київської області. Відповідач, який страждає на наркотичну залежність, був засуджений за зберігання та збут наркотичних засобів. Позивач зверталась до відповідача з пропозицією розірвати договір, оскільки за вищевказаних умов спільне проживання в однокімнатній квартирі є неможливим через систематичне порушення відповідачем як умов договору, так і правил співжиття. Відповідач відмовляється, мотивуючи це необхідністю мати постійну реєстрацію місця проживання. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача 26.03.2014 року до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 20.03.2014 року до суду з Божковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 16 надійшов лист разом з розпискою відповідача [PERSON], згідно якої відповідач отримав позовну заяву разом з додатками до неї та повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом за № 4721 від 02.06.1998 року (а. с. 5). У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають : позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою КП ЖРЕУ м. Бориспіль № 154 від 05.02.2014 року, а також довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві від 12.03.2014 року (а. с. 7). 17 лютого 2010 року між сторонами було укладено договір № 4 найму житлового приміщення, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно п. 3 договору, приміщення та майно здаються в найм строком на 5 років з 17.02.2010 року по 17.02.2015 року. Відповідно до умов п. 4 договору, наймач зобов'язується : а) використовувати житло за призначенням; б) утримувати приміщення і майно у належному стані, вчасно сплачувати за комунальні послуги; в) забезпечувати збереження приміщення майна; г) проводити за власний рахунок поточний ремонт приміщення; д) дотримуватись правил пожежної безпеки, чистоти і порядку в містах загального користування; ж) здати приміщення та повернути майно в належному стані, у встановлений даним договором строк. Пунктом 6 договору визначено, що договір може бути достроково розірваний у випадку і порядку, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2012 року був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (а. с. 11-15). Крім того, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців (а. с. 10). Згідно довідки Божковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 16 від 28.05.2012 року № 3180, [PERSON] відбуває міру кримінального покарання з 07.12.2012 року, кінець строку покарання 10.03.2016 року (а. с. 16). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення його прав. Зі ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Частиною 1 ст. 812 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. У відповідності до частин 1-3 ст. 815 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років (ч. 1 ст. 821 ЦК України). Крім того, у відповідності до ст. 158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ст. 159 Житлового кодексу України предметом договору найму в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути як ізольоване, так і неізольоване жиле приміщення (кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом), а також частина кімнати. Не можуть бути самостійним предметом договору найму приміщення, непридатні для проживання (підвали тощо), а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора та ін.). Жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк або без зазначення строку. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 163 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Крім того, даною статтею визначено, що тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно п. 7 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках : взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, оскільки відбуває міру кримінального покарання з 07.12.2012 року, кінець строку його покарання становить 10.03.2016 року, що підтверджується довідкою Божковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 16 від 28.05.2012 року № 3180. З позовної заяви та долучених до неї квитанцій також встановлено, що відповідач не сплачує кошти за комунальні послуги, які в свою чергу сплачує позивач, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а. с. 17 -38). Відповідно до ст. 168 Житлового кодексу України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. У відповідності п. п. 1-2 ч. 2 ст. 825 Цивільного кодексу України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі : невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. Враховуючи вище зазначене, а також те, що відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, в тому числі не сплачує кошти за комунальні послуги, суд прийшов до висновку, що договір № 4 найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 826 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Також, у відповідності до ст. 169 Житлового кодексу України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вище зазначене, а також розірвання договору найму житлового приміщення, позовні вимоги про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Інші особи разом з [PERSON] у вказаній квартирі, окрім власника - позивача, не проживали. Судові витрати по даній справі складають сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок (а. с. 1), який відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved