Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

17 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, вимоги за яким уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що з 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, проте він працездатний та за станом здоровя здатний надавати матеріальну допомогу дитині, інших утриманців не має, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року виділено в окреме провадження за заявою позивача вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження останнього серії І-ВЛ № 400576, видане 23 лютого 2015 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, запис № 14 від 23 лютого 2015 року. За даними довідки № 454, що видана 05 травня 2017 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], селище Рогань, вулиця Чугуївська, будинок 49, та має наступний склад сімї: дядько [PERSON], [INFO]; мати [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Також суду надано акт депутата Роганської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 12 травня 2017 року, про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Рогань, вулиця Чугуївська, будинок 49, проживає [PERSON] разом з сином [PERSON] та матірю [PERSON] Вказаний будинок електрифіковано, в наявності водопостачання, водовідведення та газопостачання; умови життя сімї задовільні, є всі необхідні меблі та побутова техніка. При перевірці не виявлено порушень санітарно-гігієнічних норм, для дитини створені всі умови для нормального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи, відповідачем не надано суду даних на підтвердження того, що він має інших дітей, непрацездатних дружину, батьків, дочку, сина, інших утриманців, що його стан здоров'я та/або матеріальне становище перешкоджають сплаті аліментів на утримання дитини, а також будь-які інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], зобовязаний його утримувати, але свої зобовязання по утриманню дитини не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття [PERSON]. При цьому, суд також враховує, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання дитини, відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved