Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

18 грудня 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що його мати - [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , який помер [INFO] (а. с. 2-7). В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою [PERSON] , який є його дядьком та батьком [PERSON] , [INFO] , який є його двоюрідним братом, що помер [INFO] . Він разом із його двоюрідним братом [PERSON] , за його життя, отримали у спадщину, після смерті їхніх родичів, будинок [ADDRESS] . Так, зокрема, 22 березня 1991 року він отримав спадщину на 1/6 частку вищевказаного будинку з господарськими будівлями після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадщину на 2/6 частки зазначеного будинку з господарськими будівлями після смерті його бабусі - [PERSON] , померлої [INFO] . Також, після смерті його бабусі, спадщину на 2/6 частки зазначеного будинку з господарськими будівлями отримав [PERSON] , який є сином померлої, та батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину на Ѕ вказаного будинку отримав його син - [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку будинку [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] ніяких розпоряджень (заповітів) на випадок своєї смерті не складав, а єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом після його смерті є [PERSON] . У визначений законом шестимісячний строк він прийняв спадщину після смерті свого двоюрідного брата [PERSON] шляхом подання приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіній Т.В. 01 червня 2019 року заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 20/2019 (у спадковому реєстрі № 64267508). 07 серпня 2020 року, він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіної Т.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку будинку [ADDRESS] , як спадкоємцю п`ятої черги за законом. 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що у спадковій справі [PERSON] відсутні документи, які б беззаперечно підтверджували родинні відносини між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] . В спадковій справі відсутня копія свідоцтва про народження [PERSON] , а із запису № 00089151851 Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Копія свідоцтва про народження його батька у спадковій справі та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження відсутня. Натомість в копії актового запису про народження, наданій Державним архівом Дніпропетровської області, ім`я дитини зазначено, як [PERSON] , [INFO] , а батьки зазначені, як [PERSON] та [PERSON] . Крім того, у складеному російською мовою свідоцтві про народження [PERSON] , його батьками записані « [PERSON] » та « [PERSON] », а в Державному реєстрі актів цивільного стану про народження № 00022386435 [PERSON] , [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . У складеному російською мовою свідоцтві про народження його матері [PERSON] , [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , а в Державному реєстрі актів цивільного стану запис відсутній. Крім того, в спадковій справі відсутня копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] , а в Державному реєстрі актів цивільного стану в записі про шлюб від 07 жовтня 1951 року прізвище нареченої зазначено, як [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із вказаними розбіжностями в документах спадкової справи та записів Державного реєстру актових записів, неможливо беззаперечно встановити родинні відносини між ним та його двоюрідним братом, а тому у нього виникли ускладнення при оформленні спадщини після смерті останнього. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року по справі відкрито окреме провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 лютого 2021 року. Також, вказаною ухвалою суду, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Шульгіної Т.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 20/2019, що була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 40). 04 лютого 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи (а.с. 90-92), в яких він прохає відмовити у задоволенні заяви. В обґрунтуванні пояснень зазначено, що заявником не було зазначено про причин та не приєднано до заяви доказів про неможливість відновлення та виправлення помилки у витязі із Державного реєстру актів цивільного стану у позасудовому порядку. Також зазначено, що до заяви заявником не було надано свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні представниця заявника - адвокатка Сватенко Н.А., заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту заяви. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Єрмілко А.А. проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на обставини, що зазначені в поясненнях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, приймаючи до уваги пояснення свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті його двоюрідного брата [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , що підтверджується довідкою №227/0214 від 19 грудня 2020 року, що видана приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. (а. с. 80). 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] його двоюрідного брата [PERSON] у зв`язку з відсутністю у спадковій справі документів, які б беззаперечно підтверджували родинні відносини між ними, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 серпня 2020 року (а. с. 10-11). Так, документи, що містяться в спадковій справі мають різні написання прізвищ, імен та по батькові, як самого заявника - [PERSON] , так і його двоюрідного брата - [PERSON], а також його дядька - [PERSON] , його матері - [PERSON] , його діда - [PERSON] та його баби - [PERSON]. Встановлено, що прізвище, ім`я, по батькові заявника в його паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським ВР УМВС України в Дніпропетровській області 04 листопада 1997 року, вказано як « [PERSON] », та російською мовою, як « [PERSON] » (а. с. 25, 47). У свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] від 25 лютого 1957 року, що видано бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), що вчинено російською мовою, його прізвище, ім`я та по батькові зазначено, як « [PERSON] », який народився [INFO] у м. Дніпропетровську та його батьками, є « [PERSON] » та « [PERSON] ». Крім того, судом встановлено, що відповідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника № 00027323760 від 06 серпня 2020 року (а. с. 59-60) та № 00027464864 від 19 серпня 2020 року (а. с. 23-24) прізвище та ім`я заявника зазначено як « [PERSON] », а батьками, на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 07 жовтня 1951 року, виданого Ленінським р/б ЗАГС, зазначені - [PERSON] та [PERSON] , із зазначенням дати його народження - [INFO] . 22 березня 1991 року Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182, яке зареєстроване в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118 (а. с. 28 та на звороті), що вчинено російською мовою, відповідно до якого спадкоємцями майна « [PERSON] », що померла [INFO] , є в рівних частинах кожний: син « [PERSON] » та онук « [PERSON] », мати якого - « [PERSON] », померла [INFO] . 22 березня 1991 року Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 березня 1991 року за реєстром № 4-180, яке зареєстроване в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 543-53 (а. с. 29 та на звороті), що вчинено російською мовою, згідно з яким, спадкоємцем майна « [PERSON] », що померла [INFO] , є її син « [PERSON] ». В автобіографії, що надана заявником з архівної справи № 7700/40 (ст. 205) АТ «Дніпровський машинобудівний завод» (а. с. 30 та на звороті), прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено російською мовою, як « [PERSON] », [INFO] , що народився в м. Дніпропетровську, та його батьком є « [PERSON] », 1924 року народження, а матір`ю - « [PERSON] », 1926 року народження. Мати заявника - [PERSON] , розірвала шлюб із його батьком - [PERSON] , 15 травня 1974 року, про що складено актовий запис № 602 та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії № [NUMBER] від 24 лютого 1976 року, яке видане Красногвардійським районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська (а. с. 21). Прізвище матері заявника після розірвання шлюбу - « [PERSON]». Крім того, даний факт підтверджуються відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00027194889 від 28 липня 2020 року (а. с. 74-75), відповідно до якого до актового запису про шлюб № 1426 від 07 жовтня 1951 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесено відомості про його розірвання, про що складено актовий запис № 602 від 15 травня 1974 року, та який співпадає із відомостями, зазначеними у свідоцтві про розірвання шлюбу. Таким чином, доводи представника заінтересованої особи, щодо неналежності та недостатності доказів через відсутність свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , не спростовують доведений іншими доказами факт укладення [PERSON] та [PERSON] шлюбу. Крім того, суд не бере до уваги доводи представниці заінтересованої особи щодо ненадання заявником доказів про неможливість відновлення та виправлення помилки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану у позасудовому порядку, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027196793 від 28 липня 2020 року (а. с. 57-58) прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано, як « [PERSON] », [INFO] , а батьками зазначені - « [PERSON] та [PERSON] », натомість, у більш пізніх витягах з цього ж реєстру, № 00027323760 від 06 серпня 2020 року (а. с. 59-60) та № 00027464864 від 19 серпня 2020 року (а. с. 23-24) прізвище та ім`я заявника зазначено як « [PERSON] », а батьками - « [PERSON] та [PERSON] », що свідчить про внесення змін до вказаних реєстрів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що помилки у написанні прізвища, ім`я та по батькові заявника немає, оскільки українською мовою вони зазначаються, як « [PERSON] », а російською, як « [PERSON] ». А факт родинних відносини між заявником [PERSON] та [PERSON] , тобто той факт, що [PERSON] , є сином [PERSON] , підтверджується: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 лютого 1957 року, що видане бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), де його матір`ю зазначена [PERSON] , та паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04 листопада 1997 року (а. с. 26-26), де прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження заявника, у вказаних документах, збігаються; -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 лютого 1957 року, що видане бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), де його матір`ю зазначена [PERSON] та, свідоцтвом про право на спадщину за законом (а. с. 29), яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118, що викладене російською мовою, де зазначено, що «наследником имущества [PERSON] умершей [INFO] , является сын [PERSON] ». Також судом встановлено, що батьками матері заявника - [PERSON] , [INFO] , відповідно до її свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 1960 року, яке видане Кіровським відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська (а. с. 20), вчинене російською мовою, є - батьком « [PERSON] » та матір`ю - « [PERSON] ». Мати заявника - [PERSON] , померла [INFO] , про що складено актовий запис № 868, та що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 04 липня 1990 року, яке видане Кіровським відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 04 липня 1990 року (а. с. 20). Факт родинних відносини між [PERSON] та [PERSON] , тобто той факт, що [PERSON] , є донькою [PERSON] , підтверджується: -свідоцтвом про народження [PERSON] ) [NUMBER] , що видане Жовтневим районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 12 грудня 1960 року (а. с. 61), в якому її ім`я, по батькові вказано російською мовою як - « [PERSON] », що збігається з ім`ям та по батькові, вказаними у свідоцтві про її смерть (а. с. 20); - свідоцтвом про народження [PERSON] ) [NUMBER] , що видане Жовтневим районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 12 грудня 1960 року (а. с. 61), в якому її ім`я, по батькові, дата та місце народження, вказано російською мовою як - « [PERSON] , [INFO] , место рождения г. Днепропетровск», що збігається з ім`ям, по батькові, датою та місцем народження, в перекладі на українську мову « [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Дніпропетровськ», про що зазначено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб із [PERSON] , [INFO] (а. с. 74-75), де її прізвище зазначено, як « [PERSON] » у зв`язку з невірним перекладом; -свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] ) (а. с. 29), яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118, що викладене російською мовою, де зазначено, що «наследником имущества [PERSON] , умершей [INFO], является сын [PERSON] » та свідоцтвом про право на спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 28), що викладене російською мовою, де, з-поміж іншого, зазначено, що «наследниками имущества [PERSON] , умершей [INFO], являются в равных частях каждый: сын [PERSON] , и внук [PERSON] , мать которого [PERSON] , умерла [INFO] ». Враховуючи викладене, з урахуванням того, що [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] , суд доходить висновку, що [PERSON] є донькою [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 72-73), [PERSON] народився [INFO] у м. Дніпропетровську та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 2009 року, [PERSON] народився [INFO] у м. Дніпропетровську, та його прізвище, ім`я й по батькові російською мовою вказано, як « [PERSON] » (а. с. 31). 30 січня 1998 року [PERSON] видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру в Державній податковій службі у Ленінському районі за № 2313400657 (а. с. 32). 18 жовтня 2002 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER] , після смерті [PERSON] на ім`я його сина [PERSON] (а. с. 34). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2445133 від 26 грудня 2003 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частку домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] від 18 жовтня 2003 року (а. с. 33). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 50-51), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Дніпрі, про що складено актовий запис № 446 від 13 лютого 2019 року. Факт родинних відносини між [PERSON] та [PERSON] , тобто той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , підтверджується: -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027194228 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73) та паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 2009 року (а. с. 31), де прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження [PERSON] збігаються, а його батьком зазначений [PERSON] ; -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027194228 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73), відповідно до якого батьком [PERSON] є [PERSON] та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER], що видане нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. (а. с. 34), за яким спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON], та який на підставі цього свідоцтва про спадщину зареєстрував право власності на спадкове майно відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2445133 від 26 грудня 2003 року (а. с. 33), тобто на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька - [PERSON] ; -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022952113 від 25 травня 2019 року (а. с. 50-51) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027194228 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73), відповідно до яких, прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження [PERSON] збігаються. Відповідно до актового запису № 493 від 21 березня 1930 року з книги реєстрації актів цивільного стану по м. Дніпропетровську про народження (а. с. 71), [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] (30 повних років) та [PERSON] (24 повних роки). Як вбачається з даного запису, у написанні прізвища дитини та батьків допущено помилки - «-їєв» «-єїв». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 лютого 1952 року, яке видане Ленінським ЗАГС м. Дніпропетровська, що вчинено російською мовою, [INFO] народився « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02 липня 1960 року, яке видане Житомирським міським бюро ЗАГС, що вчинено російською мовою, 23 червня 1925 року «[PERSON] , 1899 года рождения» и « [PERSON] , 1906 года рождения» одружилися, та після реєстрації одруження їм присвоєно прізвища « [PERSON]» та « [PERSON]». З вищевказаного вбачається, що особи, зазначені в актовому записі № 493 від 21 березня 1930 року з книги реєстрації актів цивільного стану по м. Дніпропетровську про народження [PERSON] , та особи зазначені в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 02 липня 1960 року, яке видане Житомирським міським бюро ЗАГС, є одними і тими ж, оскільки на день його народження - [INFO] , « [PERSON] , 1899 года рождения» виповнилося повних 30 років, а «[PERSON] , 1906 года рождения» - повних 24 роки. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що в актовому записі про народження дитини допущено помилки у написанні прізвища, як батьків так і дитини, а ім`я матері та по батькові написано скорочено, у формі щоденного вжитку, суд доходить висновку, що батьками останнього є « [PERSON] , 1899 года рождения» та « [PERSON] , 1906 года рождения», а вірним прізвищем дитини є « [PERSON]». Також, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 15 квітня 1991 року за № 121-118 (а. с. 28), одним із її спадкоємців, є «сын [PERSON] », після смерті якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАВ № 0147990, яке видане Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2020 року (а. с. 34), спадкоємцем майна є його син - [PERSON] , а також те, що спадкову масу у даних випадках, складає одне і теж майно - частина будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] та всю його сім`ю він знає давно, бо вони друзі з дитинства. Вказав, що знав його матір - [PERSON] , батька - дядька [PERSON] , його дядька - дядю [PERSON] та його сина [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON] , оскільки тітка [PERSON] і дядя « [PERSON] » є рідними братом та сестрою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знав усю сім`ю [PERSON] . Зазначив, що вони не є родичами, але їхні сім`ї знайомі дуже давно, ще з часів, коли баба [PERSON] - [PERSON] , винаймала житло у с. Старі Кодаки, у його прабаби. Вказав, що матір [PERSON] звуть [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . Батька [PERSON] , діда заявника, він не знає, але знає її брата - [PERSON] , та його сина - [PERSON] , матір`ю якого, є тітка [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] , є двоюрідними братами, бо мама [PERSON] - [PERSON] , та батько [PERSON] - [PERSON] , є рідними братом та сестрою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч. ч. 3, 7 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав. Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з вимогами ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] , оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, наданими доказами достовірно підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , який є батьком [PERSON] , через що вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , а їхні діти - [PERSON] та [PERSON] , між собою, є двоюрідними братами. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню із встановленням факту, що його мати - [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у цій справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved