Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

19 лютого 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-4) Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, за умовами якого, позивач надав, а [PERSON] отримав у кредит грошові кошти. Свої зобов'язання за кредитним договором останній належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яку він добровільно не погасив. [INFO] року [PERSON] помер, а спадкоємцями після смерті останнього є [PERSON], тому позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року - 32 383 грн. 38 коп. та судові витрати(а.с. 2-4) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.25-28,30,34-35) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, за умовами якого позивач зобов'язався надати кредит у сумі 38 800 дол. США, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 5-8). Також встановлено, що у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, яка станом на [INFO] року становить 32 383 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 31 791 грн. 90 коп., заборгованості по відсоткам - 443 грн. 99 коп., пені - 147 грн. 49 коп., ці обставини підтверджуються розрахунками заборгованості (а.с. 9-12). Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] про що в книзі реєстрації смертей 10 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 1048, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Встановлено, що Солонянською державною нотаріальною конторою 09.10.2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на заставне майно, згідно договору застави укладеного на забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, що підтверджується копією договору застави та копією вказаного свідоцтва(а.с.8,15) Судом встановлено, що позивач звертався до нотаріальної контори та до спадкоємиці з претензією кредитора та вимогою про повернення заборгованості за кредитним договором № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а.с.16) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно с. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Частиною першою ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні також знайшов підтвердження факт спадкоємства відповідачем зобов'язань [PERSON], щодо задоволення вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/095500/3157/73 від 08 червня 2006 року - 32 383 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 31 791 грн. 90 коп., заборгованості по відсоткам - 443 грн. 99 коп., пені - 147 грн. 49 коп., але не більше вартості спадкового майна отриманого нею після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне половину судових витрат понесених позивачем (а.с.1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved