Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

18 січня 2021 року адвокат Демченко Катерина Андріївна, яка дії від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації селища Зайцеве Бахмутського району Донецької області, в якій просить: визнати за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 31 січня 1978 року, зареєстрованого в Горлівському бюро технічної інвентаризації 23 лютого 1978 року. В квітні 2016 року в результаті артилерійського обстрілу селища Зайцеве будинок позивача зазнав значних ушкоджень про що позивач 03 вересня 2020 року звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12020050150001465 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 258 КК України. Ураховуючи, що Постановою КМУ № 767 «Питання виплати грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації» встановлено порядок виплати компенсації та матеріальної допомоги за зруйноване/пошкоджене житло, 05 жовтня 2020 року комісією Зайцевської ВЦА за результатами обстеження будинку позивача встановлено, що будинок пошкоджений та не придатний до проживання. 30 жовтня 2020 року позивач звернувся з заявою про державну реєстрацію права власності на власний будинок, але 20 листопада 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Бахмутської міської ради було відмовлено у державній реєстрації через відсутність відомостей в КП «Бахмутське БТІ» щодо правової належності будинку [ADDRESS] та неможливістю отримати таку інформацію від Горлівського БТІ, оскільки воно не здійснює свої повноваження через розташування на тимчасово окупованій території. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду для встановлення права власності на належний йому будинок. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 26 січня 2021 року позивачем недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі, призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 25 лютого 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобами телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою та у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою їх місцезнаходження. 25 лютого 2021 року до суду позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача\~ Військово-цивільної\~адміністрації селища\~Зайцеве Бахмутського\~району Донецької\~областідо судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України на офіційну електронну адресу, 16 лютого 2021 року від керівника ВЦА надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно договору купівлі-продажу від 31 січня 1978 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться на земельній ділянці площею 910 кв.м за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 24,87 кв.м. 23 лютого 1978 року вказаний договір зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м. Горлівка (а.с. 13-16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 24595321 від 25 лютого 2021 року інформація щодо права власності на будинок [ADDRESS] відсутня (а.с. 44). З копії акту обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації № 19 від 05 жовтня 2020 року вбачається, що комісія у складі працівників військово-цивільної адміністрації та представників громадської організації «Пролісок» за заявою [PERSON] після обстеження будинку [ADDRESS] встановила, що будинок пошкоджений та не придатний для проживання (а.с. 10-12). Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2020 року внесено відомості за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 258 КК України, а саме про те, що в ніч з 01 квітня 2016 року на 02 квітня 2016 року в ході обстрілу з боку НЗФ «ДНР» було пошкоджено належне йому на праві власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Будко Д.Г. № 55265598 від 20 листопада 2020 року відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] з наступних підстав. Так, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язково запитується від органів влади, підприємств, установ та організацій, які, відповідно до законодавства, проводили оформлення та/або реєстрацію права, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації. Згідно інформації, наданої директором КП «Бахмутське БТІ» Атаманченко А.В. на запит державного реєстратора щодо правової належності будинку [ADDRESS] КП «Бахмутське БТІ» обліковими даними про власників на нерухоме майно в смт. Зайцеве підприємство не володіє у зв`язку з тим, що смт. Зайцеве територіально приєдналось до Бахмутського району у 2015 році, а архіви Горлівського БТІ до КП «Бахмутське БТІ» не передавалась. При цьому направити запит до Горлівського БТІ неможливо через дію Розпорядження КМУ № 1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (а.с. 20). Постановою Верховної Ради України № 1520-VIII від 08 вересня 2016 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Горлівка та Бахмутського району Донецької області» змінено межі Бахмутського району Донецької області в результаті збільшення його території за рахунок передачі до його складу 1516,0 гектара земель, що знаходяться у віданні Зайцівської селищної ради Горлівської міської ради, 127,8 гектара земель Горлівської міської ради (а саме територію вулиць Станція Майорська, Сонячна, Заливна, Кольцова міста Горлівка), включено їх в селище міського типу Зайцеве Горлівської міської ради, та затверджено територію Бахмутського району загальною площею 192141,8 гектара та міста Горлівка загальною площею 40601,2 гектара Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 1 січня 2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення ст. 328 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 128 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Статтею 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і, враховуючи факт неможливості отримання інформації БТІ з тимчасово окупованої території, це є єдиним можливим способом захисту їх прав та законних інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved