Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернувся суд із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 18.09.2003 року рішенням № 2244 виконавчого комітету Маневицької селищної ради йому було надано дозвіл на будівництво літньої кухні і господарської будівлі по [ADDRESS]. 23.09.2003 року Маневицьким комунальним госпрозрахунковим проектно - виробничим архітектурно - планувальним підприємством було затверджено акт про винос в натуру основних осей літньої кухні та господарської будівлі, що знаходяться по [ADDRESS]. Згідно даного акту площа земельної ділянки становить 32,5 кв.м., а розміри сторін земельної ділянки 5х6,5м. Відповідно до положень акту основні осі будівництва літньої кухні, господарської будівлі винесені в натурі і закріплені на місцевості знаками, які дані забудовнику під охорону. У листопаді 2013 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, проте згідно п. 4 рішення Маневицької селищної ради від 4.12.2013 року № 30/4 відмовлено у наданні дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі у зв'язку з відсутністю у поданій заяві документів, які посвідчують право власності на літню кухню та господарську будівлю, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку. Дане рішення позивач вважає незаконним, оскільки вказані документи відсутні з поважних причин, адже будівлі не введені в експлуатацію та відсутня технічна документація БТІ, так як у повному обсязі не вирішено питання правового статусу земельної ділянки. З зазначених підстав просив скасувати пункт 4 рішення Маневицької селищної ради від 4.12.2013 року № 30/4 про відмову в наданні дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі в [ADDRESS], а також зобов'язати відповідача надати дозвіл на складання технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS], для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав із наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю. Представник відповідача Турик П.О. позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об»єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об»єднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об»єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із ст. 151 цього Кодексу. Рішенням Маневицької селищної ради Волинської області від 4 грудня 2013 року №30/4 було відмовлено у наданні дозволу громадянину [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі у зв»язку із відсутністю у поданій заяві документів, які посвідчують право власності на літню кухню та господарську будівлю, і зареєстрованих у встановленому законом порядку (а.с.44). Проте із матеріалів справи, пояснень сторін та свідка [PERSON], який працює землевпорядником в Маневицькій селищній раді, встановлено, що дане рішення було прийнято на підставі заяви [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі, а оскільки із заявою про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі позивач не звертався, то вищевказане рішення Маневицької селищної ради підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню (а.с.43). Щодо позовних вимог про зобов»язання Маневицької селищної ради надати дозвіл [PERSON] на складання технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS], для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі, то дані вимоги суперечать нормам ст.ст. 116, 123 ЗК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, зважаючи на те, що [PERSON] не звертався до Маневицької селищної ради із заявою про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] для обслуговування літньої кухні та господарської будівлі, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial