Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

17 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 23 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З часу окремого проживання, а саме з серпня 2011 року, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Відповідач офіційно не працює, але виконує тимчасові роботи, отримує платню з якої має дохід і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. Позивач не працює, перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості. З лютого 2014 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю. Відповідач крім сина [PERSON] інших дітей не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому чинним законодавством порядку увідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не увідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зважаючи на це, суд відповідно до статті 224 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 23 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач (а.с. 4). Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2012 року шлюб розірвано (а.с. 6). Усі обов'язки щодо утримання та виховання сина позивач несе самостійно. За час окремого проживання відповідач не надав і не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач не працює, перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості. З лютого 2014 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю. Відповідач офіційно не працює, але виконує тимчасові роботи, отримує платню з якої має дохід і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн., щомісячно, на користь матері дитини [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 квітня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved