Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

17 жовтня 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської Ради, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] , є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , на даний час перебуває у батька, [PERSON] . Батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є відповідач у справі [PERSON] .. Маги з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з співмешканцем [PERSON] . Відповідачка з дітьми мешкає в однокімнатній квартирі, санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Житло потребує ремонту та прибирання. Стеля та стіни вкриті паву\-тинням, стоїть стійкий не приємний запах, напалено. Діти не забезпечені окре\-мими спальними місцями, постільна білизна та засоби гігієни відсутні. Малолітні [PERSON] та [PERSON] брудні, голодні, хворі на педикульоз. Чисті речі у малечі відсутні. У квартирі відсутня готова їжа та запас продуктів харчування, діти не снідали. Відповідачка з співмешканцем зловживають алкогольними напоями. Тому позивач просив суд ухвалити рішення яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малоліт\-ніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку па користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна. Стягнути з [PERSON] аліменти па утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімум) на дитини відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна. Стягнути з [PERSON] аліменти на утри\-мання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна. Накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла за адресою: [ADDRESS] , до досягнення повноліття [PERSON] . Передати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради для подальшого влаштування. Ухвалою суді від 25 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. 16 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19 березня 2020 року провадження у цій цивільній справі закрито в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку із її смертю. Представник позивача Іванова О.В., в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , відзиву на позов не надав, до судового засідання не з`явились, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської Ради до судового засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримали. Представник третьої особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до судового засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримали. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27 вересня 2019 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27 вересня 2019 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10 зворотній аркуш). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 08 липня 2019 року, та 10 липня 2019 року складеними комісією в складі представників органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради, під час обстеження житлових умов в яких проживають малолітні [PERSON] , та [PERSON] встановлено, що діти мешкають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з співмешканцем матері [PERSON] . Хоча відповідачка [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка з дітьми мешкає в однокімнатній квартирі, санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Житло потребує ремонту та прибирання. Стеля та стіни вкриті паву\-тинням, стоїть стійкий не приємний запах, напалено. Діти не забезпечені окре\-мими спальними місцями, постільна білизна та засоби гігієни відсутні. Малолітні [PERSON] та [PERSON] брудні, голодні, хворі на педикульоз. Чисті речі у малечі відсутні. У квартирі відсутня готова їжа та запас продуктів харчування, діти не снідали. Відповідачка з співмешканцем зловживають алкогольними напоями. (а.с. 19-20). За письмовою заявою [PERSON] , та в зв`язку з тим, що батько в телефонному режимі відмовився забирати дітей до себе на виховання, малолітніх [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської Ради. (а.с. 25). Згідно інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина [PERSON] , знаходилась на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах та не перебуває під соціальним супроводом. з 13 листопада .2018 року у зв`язку з незадовільними умовами проживання, безро\-біттям матері, потребою у влаштуванні молодшої дитини до дошкільного нав\-чального закладу. Виконавчим комітетом Саксаганської районної в місті ради було надано висновок за № 10/39-4497 від 09 жовтня 2019 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що останні не виконують батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не готують їх до самостійного життя, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально не підтримують. (а.с.7-9). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як зазначив суд у рішенні в справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дітей. Так, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] , оскільки сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим діти влаштовані до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської Ради, відсутності з його боку участі у вихованні дітей, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки цього вимагають інтереси дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] , підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дітьми повноліття на користь майбутнього законного представника. Однак дослідивши матеріали справи, та надані докази, суд не знайшов підстав для задоволення вимоги позивача, що до накладення заборони на відчуження майна у вигляді житла за адресою: [ADDRESS] , до досягнення повноліття [PERSON] . Так як позивачем не надано жодних доказів які дають змогу достовірно встановити власника, зазначеної квартири. Також не обґрунтовано необхідність накладення такого виду заборони яка обмежує власника майна у його праві власності, а саме праві на розпорядження майном. На підставі ст. 41 Конституції України, та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того, суд звертає увагу, що Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначає Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок). Вказаним Порядком визначено алгоритм дій органів опіки та піклування щодо захисту майнових та житлових прав дітей, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно із пунктом 67 Порядку дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. Абзацом третім пункту 67 Порядку встановлено, що районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті ради може відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса для накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 177 СК України. Згідно з частиною п`ятою статті 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що: 1) мати та/або батько дитини, які (яка, який) звернулися за дозволом, позбавлені судом батьківських прав відповідно до статті 164 цього Кодексу; 2) судом, органом опіки та піклування або прокурором постановлено (прийнято) рішення про відібрання дитини від батьків (або того з них, який звернувся за дозволом) без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 цього Кодексу; 3) до суду подано позов про позбавлення батьків дитини (або того з них, який звернувся за дозволом) батьківських прав особами, зазначеними у статті 165 цього Кодексу; 4) особа, яка звернулася за дозволом, повідомила про себе неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення питання про надання дозволу чи відмову в його наданні; 5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини; 6) між батьками дитини або між одним з них та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, за дозволом на вчинення правочину щодо якого звернулися батьки дитини (або один з них); 7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України) вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи, а оскаржуване втручання повинно мати певну підставу в національному законодавстві ( див.: рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155). Відповідно до вказаних норм матеріального права захист житлових прав дітей, позбавлених батьківського піклування здійснюється органами місцевого самоврядування, зокрема шляхом надання згоди на відчуження жилих приміщень, в яких проживали діти, позбавлені батьківського піклування до їх відповідного влаштування у будинки сімейного типу. Водночас ці норми матеріального права не передбачають накладення судом заборони на відчуження жилого приміщення, в якому проживала неповнолітня дитина, в інтересах якої пред`явлено позов, з тих підстав, з яких у позовній заяві просить орган опіки та піклування. Таким чином з метою захисту від порушення права власності особи яке передбачено нормами прямої дії, наявності у позивача власних повноважень на забезпечення захисту житлових прав дітей, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні зазначеної вимоги позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у загальному розмірі 1536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 768 грн. 40 коп. - за позовну вимоги про стягнення аліментів). На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial