overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

17 лютого 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач є батьком дитини, але добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

17 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що з 2001 року до 17 вересня 2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] одружився і йому було присвоєно прізвище «[PERSON]». За час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини, не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги по утриманню неповнолітнього сина. Посилаючись на ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, позивачка просила винести рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, додатково пояснила, що вона отримує заробітну плату в розмірі 1250 гривень, інших доходів не має. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, пояснив, що в даний час тимчасово не працює. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно наданої копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - позивачка [PERSON] Довідкою виконавчого комітету Брусилівської селищної ради підтверджується, що дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Свідоцтвом про зміну імені підтверджується, що 13 червня 2014 року [PERSON] змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сторонами не надано суду доказів про те, що відповідач має регулярний дохід, з якого може бути визначена частка для сплати аліментів. З урахуванням обставин, вказаних у ст.182 Сімейного кодексу України, та зважаючи на те, що відповідач позов визнав повністю, суд вважає, що розмір аліментів, які належить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини, слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

17 лютого 2015 р. судом було винесено рішення по вищевказаній справі. В процесі винесення рішення судом не було ухвалено рішення стосовно зустрічного позову, з приводу якого сторони давали пояснення. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач на даний час проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працездатний, працює та отримує доходи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулаcя до суду із завою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із завою, в якій просить розглянути справу без його участі. Вимоги позивача визнає і не заперечує проти стягнення аліментів (а.с.18). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 29 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 355. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 355. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з лютого 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який проживав у квартирі до квітня 2014 року, виїхав до Російської Федерації та при цьому не знявся з реєстрації. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 02.04.2009 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 561, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою [INFO], гурт. 3, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Павлограсдької міської ради № 809 від 23.08.2005 року у малосімейному гуртожитку по вул.. Іскровській, 12 змінено статус і визнано житловою квартирою з правом постійного користування ті житлові приміщення, в яких громадяни мешкають 5 і більше років. Відповідно до списку на розподіл житла у 93 квартирному гуртожитку № 3 по вул.. Іскровська, 12, [PERSON] надано житло у квартирі № 58. Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сімї комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» від 15 лютого 2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], син власника квартири. Відповідно до акту комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» від 15 лютого 2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], але не проживає тривалий час з квітня 2014 року. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі [ADDRESS], складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 вересня 2008 року між нею та відповідачем по справі відділом реєстрації актів громадянського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис №50. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження сина батьком записаний відповідач. Відповідач не цікавиться вихованням сина, не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини. Син повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що у позивача на утриманні знаходиться малолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі норм СК України аліменти можуть бути присудженні в долі від доходу одного з батьків. В зв'язку з цим, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі з 27 квітня 2007 року, який на день розгляду справи в суді не припинений. [INFO] у них народилась спільна дитина - донька [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочки, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про визнання позову, просив суд розглянути справу у його відсутність (а. с. 23). За змістом ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 квітня 2007 року, який дійсний на час розгляду справи в суді (а.с. 6), від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 13 лютого 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від сумісного життя мають троє дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалось, відповідач постійно влаштовує сварки та скандали, що негативно впливають на психічний стан дітей. Примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Просить шлюб між ними розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Просить шлюб між ними розірвати та дітей залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 лютого 2005 року зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про одруження. В шлюбі в них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких сторони вказані батьками (а.с.4,5,6) Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Шлюб на даний час існує лише юридично. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сторонам з метою збереження сім'ї надався строк для примирення, але сторони не примирились. Подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 гривень, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2014 році, мають одного малолітнього сина, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки. В суді позивачка доводи позову підтримує і пояснила, що не живуть як подружжя з початку лютого 2016 року. Строку для примирення просить не надавати. Відповідач з доводами позову не погоджується, просить надати строк для примирення. Суд надав сторонам строк для примирення. Позивачка після закінчення строку для примирення подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить шлюб розірвати. Відповідач в суд не прибув. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки на початку лютого 2016 року, ведення спільного господарства. Після наданого судом строку для примирення сторони не помирились. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб та народження дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Сторони не примирились в наданий їм судом для цього строк, тому подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved