Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

17 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати їхній з відповідачкою шлюб, що зареєстрований 21 квітня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського району Миколаївської області, запис №47. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 21 квітня 1990 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Сімейні стосунки між сторонами припинилися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. З грудня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сімя є неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Крім того, просив віднести судові витрати на його рахунок. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Крім того просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Мартинова». Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського району Миколаївської області, запис №47. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 12). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 14). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка проти позову не заперечувала, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, суд відносить судові витрати на його рахунок. Напідставі викладеного,

Outcome: approved