overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-03 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 10.12.2011 року та мешкали однією родиною до листопада 2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов,язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України.. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 31.05.1986 року виконавчим комітетом Олицької селищної ради Ківерцівського району, Волинської області, актовий запис №.5. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 31.05.1986 року, що підтверджується потворним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.02.2015 року (а.с. 4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільних дітей від шлюбу немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.07.1988р., зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №326. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з 2008 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.07.1988р., шлюб зареєстровано у відділ РАГС Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №326 (а.с.12). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з 2008 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2008 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] в селі Антонівка, Чемеровецького району, Хмельницької області є її бабусею. В обгрунтування вимог вказує, що вона народилася [INFO] в селі Антонівка, Чемеровецького району, її дівоче прізвище - [PERSON]. В серпні 1974 року вийшла заміж за [PERSON] і змінила своє прізвище на [PERSON]. ЇЇ батько [PERSON], народився [INFO] в селі Смотрич, Дунаєвецького району. Його батьками були - [PERSON] - українець та [PERSON] - полячка. Проживали в селі Смотрич, були католицької віри і відвідували костел. Їх діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за національністю є поляками. Її бабуся- [PERSON] померла в березні 1993 року, а батько [PERSON] - в червні 1996 року. Після смерті бабусі залишилася земельна ділянка, яку вона має намір переоформити на себе, проте у зв»язку із відсутністю документів, що підтверджують їх родинні відносини, вимушена звернутися з даною заявою до суду. Юридичний факт підтверджується документами, доданими до заяви. Представник заінтересованої особи Перун М.І. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи - Чорнянської сільської ради, Чемеровецького району. Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] - [PERSON], після її смерті залишилася земельна ділянка,яку вона має бажання переоформити. Проте, оформити не може, у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують їх родинні відносини. Юридичний факт підтверджується копією свідоцтва про народження заявника - серія [NUMBER]; копією витягу № 00014843261 з Державної реєстрації актів цивільного стану про шлюб заявника з [PERSON]; копією свідоцтва про зміну імені заявниці, серія [NUMBER]; копією запису в погосподарській книзі дітей подружжя [PERSON], з чого вбачається, що вони проживали в с.Антонівка є поляками за національністю; копією паспорта [PERSON] серія [NUMBER],копією запису акта про народження №19 від 24 січня 1937 року про народження [PERSON], батьками якого вказані-[PERSON]-українець та [PERSON]-полячка. Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану про реєстрацію шлюбу за 26.01.1962 рік дошлюбне прізвище [PERSON]-[PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть -[PERSON] померла [INFO] в с.Антонівка,Чемеровецького району.А [PERSON] помер [INFO] в с. Вербка, Кам»янець-Подільського району. Суд вважає заяву, щодо встановлення факту родинних відносин [PERSON] доведеною і такою, що підлягає задоволенню згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

18.02.2015 року заявник звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про визнання недієздатним його сина [PERSON], [INFO] , та призначення його опікуном. В судовому засіданні заявник підтримує заяву та пояснює, що його син [PERSON], [INFO], є дитиною - інвалідом другої групи в наслідок помірної розумової відсталості , в наслідок якої не має можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Житлово-побутові умови дозволяють заявнику забезпечити догляд за хворим сином. Представник органу опіки та піклування - Кілійської районної державної адміністрації із заявою згоден, пояснює, що [PERSON] перебуває на обліку органу опіки та піклування в зв'язку зі станом здоров'я. Органом опіки та піклування надано висновок про можливість призначення [PERSON] опікуном над його сином [PERSON] Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані у справі докази. вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 с. 41, ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опуки та піклування призначає їй опікуна. Згідно свідоцтва про народженняснрії І-ЖД № 091598 , виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області , батьком [PERSON], [INFO] , є заявник [PERSON]. Згідно епікризу , [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз : помірна розумова відсталість , резідуально органічного ґенезу. F=71. Згідно акту дослідження стану здоров'я , висновків лікаря психіатра [PERSON] визнано непридатним для військової служби із зняттям з обліку. Згідно довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 749119 [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства ІІ групи. Згідно Акту судово-психіатричної експертизи № 585 від 18.11.2015 року [PERSON], [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (F71 по МКБ-10) в наслідок якого він повністю позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Органом опіки та піклування - Кілійською районною державною адміністрацією надано висновок про можливість призначення [PERSON] опікуном над його сином [PERSON] , [INFO] , інваліда дитинства 2 групи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки. Опікуном [PERSON], [INFO] належить призначити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, що проживає в [ADDRESS] , який є його батьком , проживає з ним однією сімьєю та відповідає вимогам , передбаченими ст. 63, 64 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

18.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей є відповідач [PERSON] На даний час позивач з відповідачем разом не проживає, він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задовололення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20.08.2013 року та серії [NUMBER] від 24.09.2014 року батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як слідує з матеріалів справи, сторони проживають окремо, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та проти задоволення позову заперечень не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

18.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, вказуючи на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано рішенням Новотроїцького районного суду . Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.03.2014 року по справі №662/415/14-ц було затверджено мирову угоду між ними про поділ майна подружжя, внаслідок підписання якої їй було виділено в особисту приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] На підставі ухвали суду нею було зареєстровано право власності на цей будинок. Відповідач же постійно обіцяє їй виписатися з будинку добровільно, але цього не робить. Вона є власником будинку і тому вважає, що відповідач порушує її право власності. Просить визнати особу такою, що втратила право користування будинком. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права , а саме ст.ст.317,319,321 ЦК України, відповідно до яких власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, це право є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач, після затвердження мирової угоди та наступної реєстрації права власності позивачем на будинок за адресою [ADDRESS] в ньому не проживає. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для припинення дій, що порушують право [PERSON] розпоряджатися власним будинком. На підставі ст.. ст.. 107,155,156,157 ЖК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

18.02.2015 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.10.2006 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 475 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 06 жовтня 2006 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 475 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

18.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.09.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №301. Від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з грудня 2014 року. Сімейне життя не склалося через те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] на позові наполягала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04.09.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області (а.с.3), від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO](а.с.4) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з грудня 2014 року. Сімейне життя не склалося через те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, між сторонами постійно виникають сварки. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

18.02.2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму у місяць на утримання відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але попередньо надав заву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]., [INFO], [PERSON] [INFO], які є її дітьми та дітьми відповідача [PERSON]. Неповнолітні проживають з матір'ю та знаходиться на її утриманні . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Таким чином суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітей, починаючи з 18.02.2015 року . Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved