Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

18.09.2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 010/0284/82/0073574, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 7 000 грн. [INFO] року [PERSON]. помер, однак борг залишився непогашений і складає 7109, 68 грн. 21.02.2014 року Банком було направлено претензію кредитора за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] до Ківерцівської державної нотаріальної контори, а також надіслано вимогу щодо погашення боргу за кредитним договором спадкоємцю померлого, а саме його дружині [PERSON], яка проживала спільно з боржником і вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи те, що письмові вимоги банку про погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не виконані, тому просить стягнути з [PERSON] борг в сумі 7109, 68 грн. та судові витрати у виді сплаченого банком судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заперечення, згідно якого покликаючись на те, що їй не було відомо про отримання [PERSON]. кредиту, а також вона не приймала спадщини після його смерті, тому просила залишити заявлений банком позов без задоволення /а.с. 24-25/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]., жителем [ADDRESS] було укладено кредитний договір № 010/0284/82/0073574, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 7 000 грн. із встановленням процентної ставки за користування кредитом у 36 % річних, з кінцевим терміном повернення до 09.08.2017 року /а.с. 3-9/. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 16.11.2014 року позичальник [PERSON]. помер в м. Ківерці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 147940, актовий запис № 208, виданого Відділом ДРАЦС РС Ківерцівського РУЮ 16.11.2014 року /а.с. 15/. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 010/0284/82/0073574 від 09.08.2013 року, станом на дату смерті позичальника, заборгованість останнього перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» становить 7109, 68 грн., з яких 7000 грн. заборгованість по тілу кредиту та 109, 68 грн. заборгованості по відсотках /а.с. 11/. З метою досудового вирішення спору позивачем на адресу відповідача [PERSON] ([ADDRESS]) було надіслано вимогу про погашення кредитної заборгованості, в порядку ст. 1282 ЦК України, як спадкоємцю померлого [PERSON], і зазначена вимога була отримана відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 10/. Разом з тим, 21.02.2014 року позивачем до Ківерцівської державної нотаріальної контори, тобто за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та проживав в [ADDRESS], було направлено претензію кредитора про обов'язок спадкодавця /а.с. 12/, і згідно відповіді державного нотаріуса від 03.03.2014 року після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 72/2014 р., однак згідно алфавітних книг спадкових справ за 2013-2014 роки ніхто із спадкоємців для прийняття спадщини чи відмови від неї не звертався /а.с. 13, 35-49/. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] починаючи з 09.10.1998 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Волинської області і з реєстрації не знімалася, про що свідчать відомості адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області від 30.09.2014 року /а.с. 21/. Крім того, відповідач [PERSON] отримувала кореспонденцію суду за адресою: [ADDRESS] що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 55/, і зазначену адресу відповідач вказала у своєму запереченні на позов /а.с. 24-25/. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України). Факт того, що спадкодавець [PERSON]. приходиться чоловіком [PERSON] не оспорюється і визнається позивачем, про що свідчить заперечення останньої на заявлений позов /24-24/, тому в силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку (ч. 1 ст. 1270 ЦК України) він не заявив про відмову від неї бажає прийняти спадщину. Відтак, [PERSON], не відмовившись від спадщини у передбачений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, прийняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов'язання померлого [PERSON] Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, у виді судового збору в сумі 243, 60 грн., сплаченого позивачем при поданні позовної заяви, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved