Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

17 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення допомоги по безробіттю. В своїй заяві позивач зазначив, що з 16.05.2016 року по 16.11.2016 року відповідач перебував на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості, як безробітний. При проведенні розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, було виявлено, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач не повідомив про працевлаштування в ТОВ «ГлобиноАгро» з 03.10.2016 року, чим фактично приховав відомості про обставини, що впливають на умови реєстрації в службі зайнятості, призначення й виплати допомоги по безробіттю, про що 18.01.2017 року було складено відповідний [PERSON] № 32. В період з 03.10.2016 року по 15.11.2016 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 3839,27 грн. Посилаючись на те, що відповідач не мав право на отримання соціальних виплат в період, коли вже був працевлаштований, в добровільному порядку, на вимогу центру зайнятості кошти не повернув, позивач просив суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] районного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 3839,27 грн У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задовлення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідач 16.05.2016 року звернувся до [PERSON] районного центру зайнятості, з письмовою заявою надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, до вирішення питання його працевлаштування. При цьому, останній був ознайомлений із правами та обовязками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.( а.с. 11,13). Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по особі, [PERSON], наказом від 23.05.2016 р. № НТ150523 було надано статус безробітного з 16.05.2016 року. [PERSON] наказу центру зайнятості № НТ 160523 від 23.05.2016 року було призначено допомогу по безробіттю у звязку з наданням особі вихідної допомоги з 23.05.2016 року по 26.05.2016 року. Наказом № НТ 160606 від 06.06.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю з 27.05.2016 року. [PERSON] наказу НТ 160116 від 16.11.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю та знято з обліку як безробітного у звязку з поданням безробітним письмової заяви про відмову зняття його з реєстрації як безробітного. Наказом №НТ 170118 від 18.01.2017 року зобовязано повернути виплати у встановленому законом порядку за період з 03.10.2015 року по 15.11.2015 року в сумі 3839,27 грн. (а.с. 12). [PERSON] розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №32 від 18.01.2017 року, встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в [PERSON] РЦЗ як безробітний з 16.05.2016 року по 16.11.2016 року. Допомогу по безробіттю призначено з 23.05.2016 року по 17.05.2017 року. 16.11.2016 року безробітний [PERSON] знятий з обліку у звязку з поданням безробітним особистої письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від його послуг, цього ж дня виплата допомоги припинена. 03.10.2016 року, перебуваючи на обліку як безробітний, [PERSON] був прийняти на роботу в ТОВ «ГлобиноАгро», про що не повідомив фахівця центру зайнятості та порушив вимоги статті 36 Закону України № Про загальнообовязкове державне соціальне страхування». Внаслідок цього виникла переплата допомоги по безробіттю з вини особи в сумі 3839,27 грн. (а.с.7). [PERSON] листа ТОВ «ГлобиноАгро» №15 від 17.01.2017 року, [PERSON] прийнятий на роботу в назване підприємство з 03.10.2016 року, що підтверджується наказом №140-к від 03.10.2016 року ( а.с. 9,10). [PERSON] РЦЗ №110/05-06 від 19.01.2017 року [PERSON] повідомлено про необхідність повернення переплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 3839,27 грн ( а.с. 5,6). Розмір отриманих коштів по безробіттю відповідач в судовому засіданні не заперечував. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України «Про зайнятість населення»\~та\~Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»,\~до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом зокрема на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 2 \~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 зазначеного Закону встановлено, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до\~статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,\~фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач не мав право отримувати допомогу по безробіттю з коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, оскільки згідно діючого законодавства з 03.10.2016 рокубув віднесений до категорії зайнятого населення. Працівниками районного центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого допомоги по безробіттю, проте на час розгляду справи, сума допомоги не відшкодована. [PERSON] п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач визнає позов, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача виплати по безробіттю в сумі 3839,27 грн. є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved