Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

19.11.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., третя особа [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44339644 щодо нерухомого майна нежитлового приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , прийняте 30.11.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем, скасування вчиненого цим державним реєстратором 28.11.2018 запису під номером 29191601 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2за адресою: [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою судді від 20.11.2020 забезпечено позов шляхом заборони державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] ; та заборонено акціонерному товариству «Альфа-банк» чи за його дорученням іншим особам входити до нежитлового приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , з метою заволодіння ним, а також перешкоджанню іпотекодавцю [PERSON] використовувати вказане приміщення за призначенням. Ухвалою судді від 20.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.01.2021 на 10:00 год. 11.01.2021 до суду надійшов відзив відповідача-1 на позов з долученими до нього письмовими доказами. У відзиві на позовну заяву представник відповідача поросить суд відмовити у задоволенні позову повністю, обґрунтовуючи це тим, що посилання позивача на необхідність окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя є хибним та незаконним, адже застереження про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, яке міститься в іпотечному договорі, прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, редакція статей 36, 37 Закону України №898-ІV, викладена у підпункті 17 пункту 4 розділу ІІІ «Перехідні положення» Закону України №800-VІ, не змінювала встановлений раніше цими статтями порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави переходу права власності на нього до іпотекодержателя, а лише уточнювала їх, як неодноразово було підкреслено як Верховним судом України, так і Верховним Судом. 15.01.2021 до суду надійшло клопотання відповідача-2 про розгляд справи без його участі. 16.01.2021 до суду надійшло клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 26.01.2021 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову у справі в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України, відповідно до якої позивач [PERSON] просив: - скасувати державну реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк», ЄДРПОУ 0039019 на нерухоме майно нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101, здійснену 30.11.2018р. державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем; - припинити право власності АТ «Укрсоцбанк», ЄДРПОУ 0039019 на нерухоме майно нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101, здійснену 30.11.2018 р. державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем; - поновити право власності [PERSON] на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101. 21.09.2021 третьою особою [PERSON] подано позовну заяву з самостійними позовними вимогами, а саме позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенков С.О., в якому [PERSON] просить суд: - скасувати державну реєстрацію права власності AT «Укрсоцбанк», ЄДРПОУ 0039019, на нерухоме майно - на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101, здійснену 30.11.2018р. державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем; - припинити право власності AT «Укрсоцбанк», ЄДРПОУ 0039019, на нерухоме майно - на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101, зареєстроване 30.11.2018р. державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем; - поновити право власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на нерухоме майно - на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1708330523101. Позов обґрунтований тим, що постанова Запорізького апеляційного суду від 22.11.2020 у цивільній справі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/5136/19 доводить, що державний реєстратор Ільющенков С.О. не вправі був 30.11.2018 приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44339644, щодо нерухомого майна - нежитлового приміщення №27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] та не вправі був вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності під номером 29191601, а AT «Укрсоцбанк» набуло право власності на предмет іпотеки всупереч чинному законодавству. Позов [PERSON] ухвалою судді від 27.09.2021 прийнято до розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом та вирішено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження. 03.11.2021 представником відповідача АТ «Альфа-Банк» надіслано відзив на позовну заяву третьої особи із самостійними позовними вимогами [PERSON] . Представник просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки її позов є ідентичним, заявленим позовним вимогам первісного позову. Ухвалою суду від 04.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 24.11.2021. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та третя особа за позовом [PERSON] та його представник позовні вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, також підтримали позов третьої особи [PERSON] . Представник відповідача у судовому засідання не з`явився, у відзивах проти первісного позову та позову [PERSON] заперечив, з підстав зазначених у відзивах. Відповідач 2 за обома позовами - державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільскої ради Запорізького району Запорізької області Ільющенков Сергій Олександрович у судове засідання не з`явився. Проти первісного позову заперечив, про що зазначив у клопотанні від 13.01.2021 про розгляд справи за його відсутності. Третя особа і позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Також повністю погоджується з позовом [PERSON] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, судом встановлено наступне. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.07.1989, громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] , уклали шлюб 28.07.1989, про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу зроблено запис №1833. Після укладення шлюбу зокрема, дружині присвоєно прізвище [PERSON] . 09.10.2006 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладений договір про надання не відновлюваної кредитної лінії № 189М/06 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] , як позичальнику, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у межах максимального ліміту заборгованості у розмірі до 730 320,00 грн. зі сплатою 18% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за всіма траншами кредиту - не пізніше 07.10.2011. Додатковою угодою № 2 до кредитного договору визначено інший кінцевий строк погашення кредиту - до 07.10.2013 (пункт 2.1). У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним Кредитним договором між [PERSON] та АКБСР «УКРСОЦБАНК» було укладено іпотечний договір № 189М/06/11 від 09.10.2006, за яким в іпотеку було передано належне їй нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.1.1 Іпотечного договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нежитлове приміщення №27, загальною площею 36,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] , що видане Запорізькою міською радою 19.02.2002р., В подальшому, 28.10.2008 між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладений додатковий договір № 1 до іпотечного договору № 189М/06/1і від 09.10.2006, 28.04.2010 додатковий договір № 2 до іпотечного договору № 189М/06/1і від 09.10.2006 № 2, а 22.11.2010 року додатковий договір № 3 до іпотечного договору № 189М/06/1і від 09.10.2006. Відповідно до пункту 3.3.4 статті 3 кредитного договору, [PERSON] зобов`язувався сплачувати проценти за використання кредиту в строки та в розмірі, визначених пунктами 1.1.1, 2.5 цього кредитного договору та графіком погашення. [PERSON] зобов`язався своєчасного та повному обсязі повернути кредитору в повному обсязі транші кредиту в строк, визначений пунктом 1.1.1 цього договору та графіком погашення (пункт 3.3.6). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що 30.11.2018 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано за AT «Укрсоцбанк» право власності на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] , індексний номер: 44339644. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2019 у справі № 335/6420/16-ц (з урахуванням виправлень внесених ухвалою суду від 11.07.2019 по цій же справі), в позові ПАТ «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 06.05.2019. В обґрунтування рішення, судом зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018, ухваленому у справі № 335/69/18 за позовом ПАТ «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 189М/06, яке набрало законної сили 01.11.2018, до суду позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості після спливу як трирічного строку позовної давності за вимогами про стягнення відсотків та інфляційних втрат, так і річного строку позовної давності за вимогами про стягнення пені, в зв`язку з чим в позові було відмовлено у повному обсязі. При цьому при ухваленні вказаного рішення суд виходив з того, що позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував дійсну дату останнього платежу [PERSON] за кредитним договором, а тому при обчислення строків позовної давності виходив із кінцевої дати повернення кредитних коштів, визначеної у Додатковій угоді № 2 від 28.04.2010, а саме 07.10.2013. Тому, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «УКРСОЦБАНК» не обґрунтований, позивачем дійсно пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовом, предметом якого є вирішення питання щодо погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому сплив позовної давності та наявність заяви відповідача про застосування позовної давності є підставою для відмови у позові. Разом із тим, в рамках справи № 335/5136/19 розглядався позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, третя особа: [PERSON] , про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Ухвалою Орждонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2020 у цій справі відповідача АТ «Укрсоцбанк» замінено на його правонаступника ПАТ «Альфа-Банк». Рішенням Орждонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 позовні вимоги залишено без задоволення. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, наведену у постанові від 18.09.2012 по справі № 21-236а12 виходив з того, з підписанням іпотечного договору від 09.10.2006 позивач засвідчила, що вона надає Банку, як іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до Банку. З огляду на викладене, на момент укладення іпотечного договору діюче законодавство передбачало передачу права власності на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі. Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020, рішення Орждонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 по цій справі скасувати, прийняти нову постанову, за якою позов [PERSON] до Акціонерного товариства «АльфаБанк», державного реєстратора Ільющенкова Сергія Олександровича виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено частково. Скасовано вчинений державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. 28.11.2018 запис під номером 29191601 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності АТ «Укрсоцбанк» на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: [ADDRESS] . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення [PERSON] та отримання нею письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Повідомлення від 12.05.2018, на яке посилається АТ «Альфа-Банк», в матеріалах справи відсутнє. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що копію письмової вимоги та докази її вручення ними додаються до відзиву додатково, проте, всупереч зазначеному, представником відповідача долучено лише висновок про вартість майна. Висновок суду першої інстанції про встановлення факту направлення Банком на адресу [PERSON] повідомлення про усунення порушення із застереженням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності не відповідає матеріалам справи. Державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк» проведена з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.09.2021 постанову Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020 в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно скасовано. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О. про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовлено. Постанову Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «АльфаБанк» про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно залишено без змін. В обґрунтування постанови, суд касаційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення [PERSON] та отримання нею письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна; відповідачем не надано суду належних доказів направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення кредитного зобов`язання та доказів отримання [PERSON] цієї вимоги; повідомлення від 12.05.2018, на яке посилається АТ «Альфа-Банк» в матеріалах справи відсутнє. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що копію письмової вимоги та докази її вручення ними додаються до відзиву додатково, проте, всупереч зазначеному, представником відповідача долучено лише висновок про вартість майна. За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до банку. Щодо позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, суд зазначив, що цей спір виник між [PERSON] та банком. Тому державний реєстратор є неналежним відповідачем, і у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовив. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також, відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свою майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненій своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу, що судами у справі № 335/5136/19 встановлено, що державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим C.O. прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права власності за AT «Укрсоцбанк» на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] , за відсутності належних доказів про отримання письмової вимоги про усунення порушень, а отже наявні порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Як зазначено в ч. 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. У відповідності до абз. 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла станом на момент пред`явлення позову), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що позовні заяви [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які понесені позивачами [PERSON] і [PERSON] при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідачів у повному обсязі - 1 681,60 грн. та 2 724,00 грн. відповідно. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved