Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

\~ 19.02.2019 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між сторонами у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, та фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за своєї відсутності, свій позов підтримав, просив його задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. 19.02.2019 року вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. 25.02.2019 року судом здійснено електронний запит до Управління реєстрації місця проживання для встановлення місця перебування позивача та відповідача, відповідь на який повернувся до суду 25.02.2019 року. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.04.2019 року було закрито підготовче провадження по справі, та справу призначеного до судового розгляду по суті. Сторони вступили у шлюб 10 червня 1977 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 691. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Позивач на примирення не згодний. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4\~статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~111, ч. 1 ст.\~112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved