Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

18.03.2019 року позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 05.05.2000 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.01.2019 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 85515 грн. Ухвалою суду від 20.03.2019 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.12), відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Суд,\~дослідивши докази\~по справі,\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, [PERSON] з 05.05.2000\~року перебував у трудових відносинах з відповідачем, 29.01.2019 року був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с.7). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З наданого\~позивачем на\~підтвердження позовних\~вимог розрахункового\~листа,\~встановлено,\~що відповідач\~ПАТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~обєднання» не\~виплатив позивачу\~заробітну плату у\~розмірі 85515\~грн. (а.с.9) Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Тому порушене\~право позивача\~підлягає захисту,\~суд вважає\~необхідним позовні\~вимоги задовольнити\~-\~стягнути з\~Публічного акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~обєднання» на\~користь [PERSON]\~заборгованість по\~заробітній платі у розмірі 85515 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір у\~сумі 768\~грн.\~40\~коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved