Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

19 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування будинком 12 по вул. Кобилянської\~ в м. Шостка Сумської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 06 квітня 2013 року є власником житлового будинку №12 по вул. Кобилянської в м. Шостка Сумської області з господарськими будівлями та земельної ділянки відповідно до договору купівлі-продажу, який був укладений між нею та відповідачкою. На момент укладання договору відповідачка звільнила будинок і жодних особистих речей її там не має, але при цьому відповідачка залишилась зареєстрована в даному будинку та попросила не знімати її з реєстрації, поки вона не вирішить питання про реєстрацію на нову адресу. В добровільному порядку [PERSON] з реєстрації не знялась, фактичне місце її мешкання позивачці не відоме, а її реєстрація в належному [PERSON] будинку створює останній перешкоди у здійсненні права, а саме в отриманні субсидії. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилась. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №12 по вул. Кобилянської ([PERSON]) м. Шостка Сумської області з господарським спорудами та земельної ділянки, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 06 квітня 2013 року та копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8, 9-11). Згідно довідки про склад сімї, виданої Шосткинською міською радою від 17 квітня 2018 року, в вищезазначеному будинку зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає. Родинного звязку між [PERSON] та [PERSON]\~ не має (а.с. 12). Норми статей 15, 16, 386, 391\~ЦК України\~гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386\~ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно\~ст.346 ЦК України\~втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, а тому власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. Встановлено, що позивач набула право власності на спірне житло в результаті її придбання за договором купівлі-продажу у відповідача. Таким чином, з моменту продажу спірного будинку право власності відповідача є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування житлом, яка нерозривно пов'язана з власністю. Крім того, згідно ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач є єдиним власником спірного будинку, в якому відповідач залишається зареєстрованим й на час розгляду справи, тобто після припинення права власності на нього й, відповідно, після припинення права користування будинком колишнім власником, чим порушується право власності позивача, тому позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, ґрунтується на вимогах закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved