overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.09.2012 р. у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 548. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], 01.08.2013р.н. Вказує, що сімейне життя у них спочатку складалось добре. Однак мати позивача важко захворіла, перенесла кілька операцій на серце. Після того як мати виписали з лікарні, для того щоб піклуватись про її здоров*я позивач забрав матір у квартиру де спільно проживали з дружиною. З того часу на цій підставі постійно виникали сварки із відповідачкою. Відповідачка виявилась психологічно не готовою до спільного проживання з важко хворою людиною. В результаті чого 20 січня 2013 року вона переїхала жити до своїх батьків. В подальшому стосунки в певній мірі налагодились та все ж відповідачка відмовилась повертатись у спільне житло. Незабаром після народження сина мати позивача знову була змушена лягти у лікарню їй поставили діагноз рак. Після операції позивач весь час доглядав за матір*ю, а відповідачка із сином залишались жити у своїх батьків. В звязку з тим що сімейне життя не склалось шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2012р. у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 548. (а.с.9). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON] , 01.08.2013р.н. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2008 році, мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка живе з відповідачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони 01 червня 2013 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує. Відповідачка, повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибула, заяви про відкладення розгляду справи не подала, причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання з червня 2013 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з доводів позовної заяви та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дочки. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 12 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та особистих якостей. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; судові витрати у розмірі 243,60 грн. стягнути з відповідача на її користь. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 30.04.2015 року, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2012 року. Реєстрація шлюбу проводилась Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 10 (а.с.9). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча і проживають разом, на примирення позивачка не згідна, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 29 серпня 1981 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 29 серпня 1981 року виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 10 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Довідкою Карвинівської сільської ради Романівського району підтверджується та обставина, що сторони тривалий час (понад 10 років) разом не проживають, отже доводи позивача щодо необхідності розірвання її шлюбу з відповідачем суд вважає обгрунтованими. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11 квітня 2009 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові втрачено. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала, на примирення не згодна. Суду зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем припинені з літа 2011 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, на розірванні шлюбу теж наполягав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 11 квітня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 347, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 6). Причинами розпаду сім'ї є те, що у подружжя відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, почуття взаємоповаги та любові втрачено. З літа 2011 року шлюбні стосунки між ними припинені, з цього часу спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача в судовому засіданні [PERSON] відмовилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки з вересня 2014 року, з того ж часу мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалася, подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Калугер) [PERSON] (а.с. 4). Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл майна на даний час немає. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2014 року, з того ж часу мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач не заперечує проти задоволення позову, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25.02.2013 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в січні 2015 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 лютого 2013 року (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. /а.с.7/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня місяця 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

17 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2013р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] у них народилась донька, яку відповідач матеріально не забезпечує. Зазначає, що між нею з відповідачем склалися спірні правовідносини щодо утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання доньки. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 21 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 21.08.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про що складено відповідний актовий запис №243 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], про що 20.03.2014р. складено відповідний актовий запис №1030 та видано повторно свідоцтво про народження серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 29 липня 2014 р.. На підставі пояснень позивачки судом встановлено, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати їх малолітньої доньки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вік дитини, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є не працездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Враховуюче те, що відповідач позов визнав повністю то таке визнання позову не порушує закону, прав, свобод та інтересів інших осіб, то суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

17 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку 24.09.2011р., актовий запис про шлюб №474 від 24.09.2011р., свідоцтво про одруження серії [NUMBER] Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Зазначає, що від шлюбу дітей не мають, господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивач не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] не з'явилась у судове засідання про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом публікації оголошення у пресі та надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідачки в судові засідання 18.05.2015р., 28.05.2015р. та 04.06.2015р. а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 24 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку в книзі реєстрації шлюбів 24.09.2011р. зроблено відповідний актовий запис №474 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2015р. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони дітей не мають, спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

17 квітня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.09.2011 в розмірі 15813,88 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не зявилася, у поданій письмовій заяві надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.09.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-35). За розрахунком позивача, станом на 31.05.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.09.2011 становить 15813 грн. 88 коп., з яких 7999 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом; 5797 грн. 30 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;788 грн. 01 коп. заборгованість з пенею та комісії;а також: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 729 грн. 23 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання за кредитним договором № б/нвід 29.09.2011, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 15813 грн. 88 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved