Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

19 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку №28, з надвірними спорудами по вул. П. Осипенко в м. Бахмут (колишній Артемівськ) Донецької області від 10 вересня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1359. Свої вимоги мотивувала тим, що їй 78 років, вона є пенсіонеркою за віком, ветеран праці, має слабке здоровя, перенесла операцію та не може самостійно пересуватись без сторонньої допомоги і лише в межах свого будинку, часто хворіє, малозабезпечена, потребує матеріальної допомоги, мешкає зараз одна в житловому будинку №28 по вул. П. Осипенко в м. Бахмут (колишній Артемівськ). Раніше вона мешкала в цьому будинку із своїм чоловіком [PERSON], який помер 12 березня 2016 року. Втрата чоловіка стала для неї тяжкою втратою. У серпні-вересні 2015 року вона дуже погано себе почувала, тяжко хворіла, перенесла операцію, лежала в ліжку, потребувала сторонньої допомоги, матеріальної допомоги на ліки та сторонній догляд. Їй потрібні були кошти на ліки та операцію. 10 вересня 2015 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу її будинку №28 по вул. П.Осипенко в м. Бахмут (колишній Артемівськ) Донецької області. За договором купівлі-продажу вона продала відповідачу свій житловий будинок за 100 грн. Відповідач обіцяв надавати їй матеріальну допомогу, але цього не виконав. Просила визнати договір купівлі-продажу недійсним на підставі статті 233 ЦК України. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволені. Визнаний недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №28, з надвірними спорудами по вул. П.Осипенко в м. Бахмут (колишній Артемівськ) Донецької області від 10 вересня 2015 року, укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований в реєстрі за №1359. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Розглядаючи справу, суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд вирішив питання про її права та обовязки, не залучаючи її до участі у справі. Суд не врахував, що спірний жилий будинок був придбаний нею і відповідачем [PERSON] під час юридичного шлюбу і вона відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України має на нього рівні права з відповідачем. Будинок є обєктом спільної сумісної власності. Тому вирішення питання щодо його повернення позивачу порушує її законні права та інтереси . До того ж в суді вирішується спір про розподіл вказаного будинку між подружжям. Крім того, суд не мав законних підстав для визнання угоди недійсною. В засіданні апеляційного суду представник [PERSON] [PERSON] апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Представник [PERSON] [PERSON] просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомив суд. Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність відповідача. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Апеляційний суд вважає, що рішення суду вказаним вимогам закону не відповідає. Суд встановив, що [PERSON] зареєстрована (а.с.4) за адресою: м. Бахмут, вул. П.Осипенко, 28, згідно домової книги за вищевказаною адресою проживає там одна. Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) жилий будинок (а.с.7-8) власником будинку №28 по вул. П.Осипенко у м. Бахмут (раніше м. Артемівськ), Донецької області є [PERSON]. Загальна площа будинку 534 кв.м. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО №936338 (а.с.10) [PERSON] помер 12 березня 2016 року у віці 75 років. З копії епікризу за №3367/890 (а.с.11) вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 16 серпня 2015 року по 02 вересня 2015 року, також 16 серпня 2015 року вона перенесла операцію, рекомендації лікаря після стаціонару: ходьба з ходунками, контроль через 2 місяці після операції, огляд через 2 місяці після операції, до якого надані копії квитанцій про сплату ліків під час лікування (а.с.12-14) на різні суми. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10 вересня 2015 року (а.с.6) укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок з усіма будівлями та спорудами на вул. П.Осипенко, 28, в місті Артемівську, Донецької області за 100 (сто) гривень. Звертаючись с суд з позовом про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним, [PERSON] посилалась на те, що вказаний договір укладений під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції також виходив з того, що вказаний договір купівлі-продажу жилого будинку укладений під впливом тяжкої для позивачки обставини і на вкрай невигідних для неї умовах. Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем по справі є тільки [PERSON] Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можливо. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку, про визнання якого недійсним просить [PERSON], укладений сторонами договору 10 вересня 2015 року (а.с.6). З рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2016 року встановлено, що [PERSON] відповідач по справі і [PERSON] з 14 лютого 1996 року перебували в юридичному шлюбі. Тобто на час укладання оспореного правочину сторони перебували в шлюбі і тому спірний жилий будинок відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України є обєктом спільного сумісного майна подружжя. До апеляційної скарги [PERSON] додані копія рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2016 року про розірвання шлюбу між подружжя [PERSON], а також копія ухвали того ж суду від 4 липня 2016 року про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя шляхом заборони [PERSON] відчужувати житловий будинок №28 по вулиці Осипенка в місті Бахмуті, що належить йому на праві власності, до вирішення справи по суті. Визнавши оспорений [PERSON] правочин недійсним, суд першої інстанції фактично позбавив [PERSON] права на частку власності у спільному сумісному майні подружжя. Вказаний факт дає підстави зробити висновок про те, що рішенням Артемівського міськрайонного суду міста Бахмуті від 22 грудня 2016 року дійсно були вирішені питання про права та обовязки [PERSON], яка не була залучена до участі у справі і була позбавлена права давати пояснення з приводу спору між сторонами по справі. Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За таких умов апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, грубо порушив процесуальне законодавство, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до статті 309 ЦПК України є підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд не розглядає через те, що вони є передчасними. Доводи заперечень [PERSON] і [PERSON] проте, що [PERSON] не має ніякого відношення до спірного жилого будинку, про що власноручно написала в заяві від 10 вересня 2015 року, що посвідчена приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] не можуть бути підставою для відмови у задоволені апеляційної скарги [PERSON] Судом встановлено, що спірний жилий будинок придбаний [PERSON] під час юридичного шлюбу з [PERSON] Відповідно до статті 60 СК України є їх спільним сумісним майном подружжя. Рішення суду про те, що жилий будинок є особистою приватною власністю [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Крім того, заява [PERSON], що посвідчена нотаріусом 10 вересня 2015 року не була предметом дослідження суду першої інстанції, і не може бути належним доказом по цій справі про визнання правочину недійсним. Питання ж про визнання за [PERSON] особистою приватною власністю в цій справі не досліджувалось через відсутність відповідного позову.

Outcome: partial