Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

17 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено, до відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про визнання незаконною відмови у виплаті, стягнення страхового відшкодування, пені, збитків від інфляційних, три проценти річних. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 лютого 2013 року між позивачем [PERSON] та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було укладено Договір СТД №3142773 страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес-стандарт», відповідно до якого застрахованим транспортним засобом згідно умов Договору є автомобіль HONDA CIVIC, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Протягом дії договору страхування відбувся страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб, а саме 02 жовтня 2013 року на перехресті вул. Богданівська - Тракт Глинянський м. Львова гр. [PERSON] керуючи власним автомобілем марки HONDA CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER], не при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки MITSUBISHI LANCER реєстраційний номер [NUMBER]. Після настання страхового випадку, на виконання умов договору страхування, позивачем було повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 02.10.2013 року, позивачем були вчинені усі дії, передбачені договором страхування та нормами чинного законодавства України, які спрямовані на здійснення відповідачем страхової виплати, а також були подані для цього відповідні документи згідно переліку, передбаченого у договорі. Однак, в січні 2014 року позивачем отримано від ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» лист №283-22/01 від 15.01.2014 року, яким було повідомлено про прийняття Страховиком рішення про відмову у проведенні виплати страхового відшкодування. Оскільки, добровільно відповідач ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не провело виплати страхового відшкодування просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 68254 грн., пеню в розмірі 716,67 грн., збитки від інфляції в розмірі 2047,62 грн., 3% річних в сумі 589,04 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити з мотивів, що зазначені в поданому до суду позові. Представники відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду письмові заперечення на позов в яких проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Крім того, статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], є власником автомобіля HONDA CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 31.01.2013 року. 07 лютого 2013 року між позивачем та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було укладено Договір СТД №3142773 страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес-стандарт». Відповідно до п. 1.1. Договору страхування його предметом є майновий інтерес, пов'язаний із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, зазначеним в цьому Договорі. Згідно п. IV Договору страхування застрахованим транспортним засобом згідно умов Договору є автомобіль HONDA CIVIC, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], чорного кольору, номер кузова: [NUMBER], що належить позивачу. Згідно п. 2.1. Договору страхування страховим випадком є передбачена цим договором подія, що відбулась і з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 2.6. Договору страхування збитком вважається, крім іншого, пошкодження або знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди («ДТП»). Протягом дії Договору страхування, а саме 02.10.2013 року, відбувся страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВС1 №352079. В даному протоколі вказано, що позивач [PERSON] у м. Львові, на перехресті вул. Богданівська - вул. Тракт Глинянський, керуючи автомобілем HONDA CIVIC, д.н.з. [NUMBER], при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANCER, чим порушив вимоги п. 10.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. В результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення 30 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено постанову, якою позивача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (триста сорок грн.) в дохід держави. Таким чином, 02 жовтня 2013 року, під час дії Договору страхування виникла подія, а саме страховий ризик - ДТП, на випадок настання якої проведено страхування і з настанням якої виник обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно п. 5.1. Договору страхування Страховик здійснює виплату страхового відшкодування безготівково, протягом 15-и днів після оформлення і підписання Страхового акта. Відповідно до п. 5.2. Договору страхування Страховий акт оформлюється Страховиком на підставі письмової Заяви Страхувальника та документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, його причини та обставини, а також розмір заподіяного збитку. Строк складання страхового акта - один робочий день після одержання всіх необхідних документів. Після настання страхового випадку, на виконання п. п. 3.3., 5.3. Договору страхування, позивачем було повідомлено відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, а 03 жовтня 2013 року подано заяву на отримання страхового відшкодування разом із долученими до неї документами та пред'явлено пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику відповідача. В подальшому, 10 грудня 2013 року позивачем було отримано розширену довідку про дорожньо-транспортну пригоду № 9277615, складену Відділом ДАІ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, яку 11 грудня 2013 року було передано відповідачу для здійснення ним виплати страхового відшкодування. Таким чином, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 02.10.2013 року, позивачем були вчинені усі дії, передбачені Договором страхування та нормами чинного законодавства України, які спрямовані на здійснення відповідачем страхової виплати, а також були подані для цього відповідні документи згідно переліку, передбаченого у договорі. Однак відповідачем не було повідомлено та не було надано позивачу страховий акт, який згідно умов Договору страхування повинен був бути складений відповідачем не пізніше 12 грудня 2013 року (після отримання довідки органів ДАІ про ДТП №9277615 від 10.12.2013 року). Крім цього, 04 жовтня 2013 року представником відповідача було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та за наслідками проведеного огляду складено відповідний висновок. Крім цього в січні 2014 року позивачем було отримано від відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» лист №283-22/01 від 15.01.2014 року, яким позивача було повідомлено про прийняття відповідачем рішення про відмову у проведенні виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про страхування» відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. З аналізу змісту вищевказаного листа відповідача №283-22/01 від 15.01.2014 року вбачається, що рішення Страховика про відмову у здійсненні страхової виплати винесено на п. 5.3.3. Договору страхування №3142773 від 07.02.2013 року. Пункт 5.5.3. Договору страхування вказує, що страхові виплати не здійснюються, якщо Страхувальник (його представник) навмисне скоїв чи допустив дії, що призвели до виникнення збитку. На думку відповідача, про наявність у діях позивача умислу на вчинення або допущення дій, які призвели до виникнення збитку, свідчить довідка про дорожньо-транспортну пригоду №9277615, складена Відділом ДАІ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, в які вказано, що дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення мною пункту 10.1 Правил дорожнього руху, за фактом чого було складено протокол про адміністративне правопорушення ВС1№352079. Однак, наявність 02 жовтня 2013 року у діях позивача умислу, наслідком якого було настання дорожньо-транспортної пригоди, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказує, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Таким чином, встановлення компетентними органами вини позивача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не свідчить про наявність у позивача [PERSON] одного із видів вини - умислу - бажання або свідомого допущення настання негативних наслідків у вигляді заподіяння шкоди належному позивачу автомобілю. Вказане спростовує посилання відповідача на п. 5.3.3. Договору страхування, як на підставу для прийняття рішення про відмову у здійсненні страхової виплати, свідчить про безпідставність такого рішення ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та, натомість, свідчить про відсутність будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачеві у виплаті позивачу страхового відшкодування. Відповідно до п. 4.1. Договору страхування розмір страхового відшкодування визначається Страховиком як різниця між сумою матеріального збитку і франшизою, передбаченого цим Договором для відповідного страхового ризику. Частина 2 ст. 22 ЦК України вказує, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Внаслідок прийняття ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» рішення про відмову у здійсненні страхової виплати та у зв'язку із необхідністю використання належного позивачем транспортного засобу, останній був змушений власним коштом оплатити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 68254 грн. Дана обставина підтверджується документами, які додаються до позовної заяви, а саме: накладною 04/01/1.1 від 04.01.2014 року; товарним чеком від 04.01.2014 року; актом №15/01/01 від 15.01.2014 року; товарним чеком від 15.01.2014 року. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, втрати, які позивачем були понесені з метою відновлення пошкодженого транспортного засобу, є матеріальним збитком в розмірі 68254,00 грн. та підлягають до відшкодування відповідачем ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» шляхом здійснення страхової виплати згідно умов Договору СТД №3142773 від 07.02.2013 року. Відповідно до п. 5.1. Договору страхування Страховик здійснює виплату страхового відшкодування безготівково, протягом 15-и днів після оформлення і підписання Страхового акта. Пункт 5.2. Договору страхування вказує, що Страховий акт оформляється на підставі письмової Заяви Страхувальника та документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, його причини та обставини, а також розмір заподіяного збитку. Строк складання страхового акта - один робочий день після одержання всіх необхідних документів. Таким чином, Страховий акт на підставі письмової заяви позивача від 03.10.2013 року та документів, що підтверджують факт настання 02.10.2013 року страхового випадку, його причини та обставини, а також розмір заподіяного збитку, повинен був бути складеним 12.12.2013 року - протягом одного робочого дня після одержання відповідачем 11.12.2013 року довідки ДАІ №9277615 від 05.12.2013 року. А тому, виплата страхового відшкодування за письмовою заявою позивача [PERSON] від 03.10.2013 року підлягала до здійснення протягом 15-и днів, починаючи з 13.12.2013 року, а тому останнім днем виплати страхового відшкодування є 27.12.2013 року. Відповідно до п. 5.4. Договору страхування Страховик несе відповідальність за порушення строку виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення. З огляду на те, що у визначені Договором строки страхове відшкодування в розмірі 68254 грн. страховою компанією виплачено позивачу не було, з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» підлягає до стягнення пеня за період з 28 грудня 2013 року по 11 квітня 2014 року у розмірі 716,67 грн. згідно розрахунку, що долучається до позовної заяви. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, разом із сумою основного боргу та пенею, нарахованою згідно умов Договору страхування з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання з виплати страхового відшкодування, підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] 2047,62 грн. збитків від інфляції, нарахованих за період з 28.12.2013 року по 11.04.2014 року та 589,04 грн. трьох відсотків річних, нарахованих за цей же період часу, згідно розрахунків, які додаються до позовної заяви.

Outcome: approved