Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

18.10.2016 року позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказали, що 10.11.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,051 га., що розташована за адресою вул. Одеська, (до перейменування Кірова) 51 в м. Вознесенськ Миколаївської області, яка надана для обслуговування житлового будинку. Зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 17.11.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1821. Заповіт [PERSON] не складав, спадкоємицями за законом є його дружина [PERSON] та його донька [PERSON], які прийняли спадщину, шляхом подачі до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається з земельної ділянки, їм було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю. В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати за ними право власності на земельну ділянку в рівних частках за кожною. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, при цьому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2015 року в місті Вознесенськ Миколаївської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №231431, видане 12.11.2015 року). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина (свідоцтво про шлюб І-ЖД №341562, видане 26.12.1980 року) та дочка спадкодавця (свідоцтво про народження дитини ІІІ-ФП №267580, видане 29.11.1957 року). Спадкоємці прийняли спадщину, шляхом звернення до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа за № 55/2016. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,051 га., що розташована за адресою вул. Одеська, 51 (до перейменування Кірова) в м. Вознесенськ Миколаївської області, яка надана для обслуговування житлового будинку. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 17.11.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1821. Згідно відповіді державного нотаріуса від 13.05.2006 року № 350/02-14 спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу державного акта на право власності на земельну ділянку. Також в судовому засіданні було встановлено, що Державний акт, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку був втрачений, про що позивачем у засобах масової інформації було розміщено оголошення. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено неможливість оформлення позивачів своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачами спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно за [PERSON], та [PERSON] Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Outcome: approved