Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

19.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміна розміру аліментів, в якій позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в період з 23 квітня 2013 року по 30 червня 2018 року в сумі 22560 грн. 80 коп., змінити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2013 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.08.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано, під час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], 10 липня 2007 року, та [PERSON], [INFO]. 18.05.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області стягнуто з [PERSON] на утримання дітей 1200 грн. щомісячно. Відповідач після рішення суду сплатив 400 грн. аліментів протягом пяти років, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 74360 грн., та пеня за несвоєчасну сплату аліментів складає 22560 грн. 80 коп. Крім того позивач вказує, що її матеріальне становище погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім'ї, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Обухівського районного суд Київської області від 23 жовтня 2018 року у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. \~\~\~\~\~ \~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав суму заборгованості та згоден виплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 22560 грн. 80 коп., також вказав що згоден сплачувати аліменти на дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2013 року стягнуто з\~[PERSON],\~[INFO],\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей -\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~1200\~грн.,\~щомісячно на\~користь [PERSON], починаючи з 22 квітня 2013 року, до досягнення старшою дитиною повноліття . Такий розмір аліментів нині є незначним і недостатнім для задоволення потреб дітей. Матеріальне становище позивача є скрутним, вона не в змозі самостійно утримувати дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Положеннями ч. 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.\~183,\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України). Положення\~ст. 192 СК України\~лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)\~ст.\~184\~СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині, а саме про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2013 року та стягнення аліментів в розмірі\~3000\~грн.\~щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому суд бере також до уваги те, що згідно з розрахунком заборгованості по виконавчому листу 2-871/13 від 09.12.2013 року, що виконаний державним виконавцем, заборгованість по аліментах з [PERSON] рахується з 22.04.2013 по 30.06.2018 та становить 74360 грн., за вказаний період відповідачем в рахунок аліментів на користь позивача на утримання дітей сплачено 400 грн., що є незначною сумою і не відповідає дійсним, реальним грошовим витратам, які необхідні дітям на покращення рівня їх життя, який необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, тому має нести відповідальність, передбачену ст. 196\~СК України\~та сплатити неустойку (пеню). Відповідно до ст.196\~СК України при\~виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачем предявлені вимоги про стягнення пені за період з 23 квітня 2013 року по 30 червня 2018 року в сумі 22560 грн. 80 коп. Розрахунок проведений позивачем вірно. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, а тому вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору під час подання позову, він стягується з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial