Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374. 31 грудня 1982 року [PERSON] повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно, проте свідоцтво про право на спадщину їй не видали, оскільки [PERSON] за життя не було отримано відповідний правовстановлюючий документ та не було зареєстровано право власності на квартиру. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача на належного - [PERSON] Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року витребувано докази у справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа ОК «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» про визнання права власності. Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374. 31 грудня 1982 року [PERSON] повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру [ADDRESS]. Вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно. Постановою державного виконавця від 25 червня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] за життя не було отримано відповідний правовстановлюючий документ та не було зареєстровано право власності на квартиру. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач за первісним позовом та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позову з урахуванням поданого зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні підтримала зустрічну позовну заяву та просила її задовольнити. Третя особа за зустрічним позовом у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 115). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], який був батьком [PERSON] та [PERSON], був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374. 31 грудня 1982 року [PERSON] повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру [ADDRESS] в сумі 4273 рубля 98 копійок, що підтверджується довідкою ОК «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» № 19/15 від 11 серпня 2015 року (а.с. 12). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 15 липня 2015 року Серії [NUMBER] (а.с. 11). 25 червня 2016 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 1005/2015 щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 49-83). [PERSON] звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 50). [PERSON] звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 51). Відповідно до постанов державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвської О.О. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 79, 80). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової вбачається, що [PERSON] заповіт не складав. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 60, 61). З позову вбачається, що [PERSON] за життя не зареєстрував належну йому квартиру відповідно до норм законодавства України. З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 22 вересня 2015 року вбачається, що згідно з даними бюро квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 74). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виплати пайового внеску питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] не оформив право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 79, 80). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємицями за законом після смерті [PERSON] є його доньки - [PERSON] та [PERSON], які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 50, 51). [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості розпорядитися належним їм спадковим майном - квартирою, що належала спадкодавцю [PERSON], оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на квартиру, тому [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Враховуючи те, що у сторін існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру в порядку спадкування за законом по 1/2 частині кожній. З огляду на наведене, первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний - повністю.

Outcome: partial