overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявниця звернулася з даною заявою до суду, мотивуючи її тим, що її син [PERSON] [INFO], в листопаді 1987 року був призваний на військову службу. Під час проходження служби він був опромінений. 08 вересня 1988 року був звільнений із військової служби, так як його було визнано непридатним до військової служби. Повернувшись додому, син хворів, лікування не допомагало. [INFO] він помер. Від медичного освідування вона відмовилася, а тому медичну довідку їй не видали. Похоронила сина без довідки, в результаті чого факт смерті було не зареєстровано. 10 жовтня 2016 року Коломийський районний відділ државної реєстрації актів цивільного стану відмовив у реєстрації смерті її сина Зареєструвати смерть сина у позасудовому порядку в даний час не представляється можливим, а тому просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] в селі Ценява, Коломийського району, Івано-Франківської області. Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає. З'ясувавши обставини, на які заявниця посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], в листопаді 1987 року був призваний на військову службу. Під час проходження військової служби він був опромінений, а тому 08 вересня 1988 року був звільнений із військової служби. У зв'язку із хворобою [INFO] [PERSON] помер. Мати померлого відмовилася від проведення медичного освідування, так як не бажала, щоб робили розтин тіла, а тому медичну довідку їй не видали. Заявниця похоронила сина без даної довідки та не зареєструвала факт його смерті. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт смерті [PERSON], Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки в судовому засіданні було доведено факт смерті [PERSON], то суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] в селі Ценява, Коломийського району, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян /а.с.5/, копією воєнного білету /а.с.6/, довідкою Ценявської сільської ради /а.с.7/, копією паспорта /а.с.8-9/, листом Коломийського районного відділу ДРАЦС /а.с.10/. На підставі ст., ст. 234-235, 256-259 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач є його батьком, шлюб між батьками розірвано. 11 вересня 2016 року позивачу виповнилося 18 років. На даний час він проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач навчається в Маріупольському механіко-металургійному коледжі ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» на 4 курсі денного відділення, навчання закінчує 30 червня 2017 року, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на період його навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно. До судового засідання позивач не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-НО № 082602, виданого 03 грудня 1998 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 746, вбачається, що [PERSON] народився 11 вересня 1998 року, в графі «батько» зазначено [PERSON], мати [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-НО № 082900, виданого 21.06.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя. Згідно довідки №56 від 17 жовтня 2016 року [PERSON] є студентом Маріупольського мехніко-металургійного коледжу ДВНЗ «ПДТУ» IV курсу денного відділення, навчання закінчує 30 червня 2017 року. Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не пізніш досягнення ним 23-річного віку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просить скасувати арешту нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що 25.07.2011р. Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було внесено запис №11420853 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна в межах суми звернення 1020,00 грн. Запис внесено на підставі постанови державного виконавця № 27773873 від 20.07.2011р. 22.09.2016р. [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], якою володію на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 15.09.2016р. - приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Лермонтовою Н.М. за р/№812. Своїм листом вих.№12/5075 від 22.09.2016р. відповідач повідомив про відсутність необхідних для зняття арешту документів. Відсутність документів відповідач пояснює їх знищенням по причині нетривалого терміну зберігання документів виконавчого провадження - один календарний рік з моменту завершення. В зазначеному вище листі відповідач підтверджує відсутність до позивача будь-яких майнових або інших вимог, підтверджує факт завершення (закриття) виконавчого провадження 25.06.2012р., роз'яснює про наявність в [PERSON] можливості лише в судовому порядку зняти зазначений вище арешт. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заперечення, де зазначає, що 20.07.2011року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам для виконання та до відома. 25.06.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з повним погашенням боргу, в рамках якого накладено арешт. Виходячи із системного аналізу вище значених норм ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець має право приймати будь - які рішення лише в межах відкритого виконавчого провадження. Крім того, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, строк зберігання завершених виконавчих проваджень , переданих на зберігання, становить 3 роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.04.1991 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.04.1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.1991 року, актовий запис №68 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 18.06.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який зареєстровано 11 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6,7). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 січня 1994 року у виконавчому комітеті Данковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 02 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довір'я. Вказує, що подружні відносини припинені з серпня 2016 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від її представника [PERSON] до суду надійшла заява в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 27 січня 1994 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Данковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 02 (а.с.4). У сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що знаходилась у шлюбі з відповідачем, який розірвано 31.03.2016 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. шлюбні відносин сторін припинені, відповідач проживає окремо. У добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу позивачу та сину, хоча працює, та отримує заробітну плату. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та не отримує доходів, крім того, на її утриманні знаходиться також неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу відповідача . Позивач у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі, який розірвано 31.03.2016 року. Від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом з'ясовано, що малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, повністю знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що на утриманні позивача по справі знаходяться малолітня дитина, вона ніде не працює та доходів не має. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що [PERSON] на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, працює, отримує заробітну плату, тому може сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів доходу , до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишився житловий будинок [ADDRESS], який він 13 квітня 2001 р. купив на підставі договору зареєстрованого на універсальній товарній біржі «Південь». Зазначила, що вона не має можливості успадкувати придбаний батьком житловий будинок, оскільки нотаріусом повідомлено, що вказаний договір є нікчемним у зв'язку з тим, що протирічить чинному законодавству. З посиланням на ст. 1268 ЦК України просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на цей будинок. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання представника не надіслав, але той надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнали і не заперечували проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 47 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Згідно ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 13 квітня 2001 р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу з [PERSON], за яким купив у останнього за 500 грн належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS], оформивши цю угоду письмово на універсальній товарній біржі «Південь». 26 лютого 2002 р. Вознесенським бюро технічної інвентаризації здійснено державну реєстрацію вказаної угоди купівлі-продажу спірного житлового будинку на ім'я [PERSON] Судом з'ясовано, що [INFO] [PERSON] помер в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Спірні спадкові відносини регулюються відповідно до правил Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 р. (далі - ЦК УРСР), який діяв на час виникнення цих правовідносин, тобто відкриття спадщини. За правилами ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР). Єдиним спадкоємцем майна померлого є його донька - [PERSON], тобто позивач у справі, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене, ураховуючи відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на житловий будинок, що є перешкодою для успадкування майна померлого у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо визнання права власності на цей будинок за позивачем у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 лютого 2014 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2014 року, актовий запис № 205 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved