Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

18.05.2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з серпня 2008 року по вересень 2012 року проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідач є батьком її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.04.2013 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Нікопольського міськрайонного відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження ВП № 40300499 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення суду. У зв`язку з невиконанням обов`язку зі сплати аліментів, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2021 року складає 149\~838,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів по вказаному виконавчому листу. Нею, у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України та правової позиції палати Верховного суду від 12.09.2018 року по справі № 759/9457/15-ц здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів яка за період з 01.03.2013 року по 01.05.2021 року становить 1\~588\~713,19 грн. На даний час заборгованість відповідачем по аліментам не погашена, відповідачу відомо про існування заборгованості по сплаті аліментів, однак він ухиляється від їх сплати. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1\~588\~713,19 грн.\~ Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 11.08.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Копію зазначеної ухвали з доданими до неї документами було направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 23), у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 12.11.2021 року (а.с. 27). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 182/2048/13-ц, виданого 26.04.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері [PERSON] , починаючи з 05.03.2013 року і до повноліття дитини (а.с. 16). Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується Довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу про примусове виконання (а.с. 9) та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів проведеним старшим державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , згідно якого станом на 01.05.2021 року загальна заборгованість [PERSON] по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/1836/2013, виданого 26.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області становить 148\~354, 38 грн. (а.с. 13). Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів в розмірі 148\~354, 38 грн. станом на 01.05.2021 року. Належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача або внаслідок незалежних від нього обставин матеріали справи не містять. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 01.05.2021 року в розмірі 1\~588\~713,19 грн. у відповідності до наданого нею розрахунку. Згідно з ч. 3\~ст.195СКУкраїни розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч. 1ст.196СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача норми, передбаченої ч. 1ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Уст.196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки (пені) за період з 01.03.2013 року по 01.05.2021 року розрахований відповідно діючих норм законодавства та складає 1\~588\~713,19 грн. Однак у відповідності до ч.ч.1,2 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості по аліментам складає 148\~354, 38 грн., а розрахована позивачем пеня значно перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 100% заборгованості, що складає суму 148\~354, 38 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial