Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

19 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 23924,21 грн. заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між позивачем і відповідачем було укладено договір № б/н від 26.08.2010 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1100 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання позичальником зобовязань, станом на 30 вересня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 23924,21 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 319,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 18726,37 грн., заборгованість за пенею та комісією 3263,02 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1115,44 грн. В судовому засіданні відповідач заперечила по суті позову, вважає, що позивачем неправомірно нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом, а саме безпідставно збільшено розмір процентної стави з 30 % річних до 34,80% та 43,20 % річних, відсотки нараховувалися не лише на суму кредиту, а і на відсотки за попередній період, в порушення вимог статті 61 Конституції України в розрахунок заборгованості включені штрафи, також заборгованість за пенею нарахована з порушенням строків позовної давності. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 26 серпня 2010 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.6). Зі змісту Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної [PERSON] 26 серпня 2010 року , вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www. Privatbank. ua. Вона зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися із їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» www. Privatbank. ua. ( а.с.6) В Анкеті-Заяві у полі клієнт «П.І.Б. підпис» зазначено вручну прізвище, ім'я та по-батькові відповідача та проставлено скорочений підпис. За нормами ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, підпис під якими не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувалась кредитними коштами, тобто погоджувалась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами. Згідно із п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У п.п. 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта / Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням яких клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Карта може бути використана держателем для оплати товарів і послуг, отримання/внесення грошових коштів у банківських установах і через банкомати, з метою інших банківських операцій, передбачених Договором. Відповідно положень статей 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. За п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентах за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку із розрахунку 360 календарних днів на рік. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів кредитного ліміту визначено розмір щомісячного платежу 7% від суми заборгованості та встановлено процентна ставка 30 відсотків річних (а.с.7). Відповідно до довідки, наданої позивачем встановлено, що за кредитним договором були видані наступні кредитні картки № 5577212916341897 з датою відкриття 26.08.2010 року з терміном дії по 06/14; № 55772127017336970 з датою відкриття 18.02.2011 року з терміном дії по 11/14; № 4149437849491186 з датою відкриття 10.10.2014 року з терміном дії по 05/18. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 серпня 2010 року станом на 30 вересня 2017 утворилася заборгованість в розмірі 23924,21 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 319,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 18726,37 грн., заборгованість за пенею та комісією 3263,02 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1115,44 грн. ( а.с.4-5). Разом з тим суд вважає, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом не відповідає умовам укладеного сторонами договору, заборгованість в цій частині значно завищена, оскільки розрахунок зроблений таким чином, що відсотки нараховувалися не лише на суму кредиту, а і на відсотки за попередній період та безпідставно збільшено розмір процентної ставки з 30 % до 34,80 % та 43,20 % , а тому необхідно провести інший розрахунок, врахувавши погоджені умови договору, виходячи із зазначеної в розрахунку кількості днів користування коштами та відсоткової ставки річних ( 30%), а також, враховуючи, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік. Розрахунок заборгованості за кредитним договором проведено позивачем станом на 30 вересня 2017 року. Прострочена заборгованість за процентами рахується з 31.08.2010 року. А тому обрахування суми процентів необхідно провести наступним чином: з 31.08.2010 року по 30.09.2017 року включно: 319,38 грн. (заборгованість за кредитом) х 30 % (відсоткова ставка) : 360 календарних днів х 2526 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами згідно розрахунку позивача) = 672,29 грн. Заявлена банком до стягнення сума пені підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Ураховуючи суму заборгованості за кредитом, недоведеність позивачем негативних наслідків для нього через прострочення виконання зобовязання та фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої Банком до стягнення пені за порушення виконання зобовязань з 3263,02 грн. до 1000,00 грн. Так, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобов'язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1115,44 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 1991,67 грн. з яких: 319,38 грн. заборгованість за кредитом, 672,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 1000 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 133,20 грн.

Outcome: partial