Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті, заява мотивована тим, що 23.01.2016 року помер чоловік заявника [PERSON], в м. Алчевськ, причина смерті, пухлина правої лобно- скроневої області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 85 від 25.01.2016 року, однак вказаний документ є неналежного зразка, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. У звязку з невідповідністю виданих документів на тимчасово неконтрольованій території, зразку документів відповідно до вимог законодавства України, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка, тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку ст. 257-1 ЦПК України та просила встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], визнавши датою його смерті 23 січня 2016 року, місцем смерті Україна, Луганська область, м. Алчевськ. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву в якій просила розгляд заяви провести у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області до судового засідання не зявився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 23.01.2016 року помер чоловік заявника [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 85 від 25.01.2016 року (а.с. 10). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, 17.03.2016 року відмовлено у проведені державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 23.01.2016 року, оскільки заявником, для підтвердження факту смерті [PERSON], предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 5). Лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, серія І-ВВ № 000419 від 02.02.2016 року, виданого відділом записів актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видані на тимчасова неконтрольованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, суд приймає надане заявником лікарське свідоцтва про смерть № 85 від 25.01.2016 року, як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати вказане лікарське свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті 23.01.2016 року та місцем смерті Україна, Луганська область, м. Алчевськ. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved