Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

18 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на ст. 136 СК України, просить виключити відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , яка народилася [INFO] у м.Чернігів Чернігівської області, Україна, з актового запису про народження дитини № 08 від 02 січня 2020 року, складеного Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №163, який було розірвано відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 лютого 2021 року (справа №377/17/21). У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний позивач відповідно до ч.1 ст.122 СК України. Позивач зазначає, що біологічним батьком дитини є інша особа, оскільки відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження №32307 від 16 вересня 2021 року, проведеного Медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА», біологічне батьківство позивача відносно дитини [PERSON] , [INFO] , виключається, ймовірність батьківства складає 0 %. Підставою для проведення цього дослідження стали обґрунтовані сумніви позивача в тому, що він є біологічним батьком дитини, народженої відповідачем, оскільки, враховуючи загальні терміни вагітності, зачаття мало відбутись в другій половині березня 2019 року, а з березня 2019 року по травень 2019 року позивач, який працює у ВП «Атомремонтсервіс», був направлений у відрядження, а тому перебував у м.Енергодар на Запорізькій АЕС. З урахуванням наведеного, просив виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про її народження. Ухвалою судді від 26 листопада 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 грудня 2021 року. В призначене підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у призначене підготовче засідання не з`явилася, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, позивач [PERSON] дійсно не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , під час реєстрації дитини при видачі свідоцтва про народження він про це не знав, жодних вимог до позивача щодо матеріального забезпечення дитини та відповідача як матері дитини, остання не має. Славутицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче засідання свого представника не направив, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду надійшло клопотання начальника Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаталової Т., в якому вона просила розглядати справу без присутності представника Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з матеріалами справи ознайомлені, заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 163, який між сторонами було розірвано згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 лютого 2021 року ( справа №377/17/21, провадження №2/377/95/21), що набрало законної сили 25 березня 2021 року (а.с.26, 29-32). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 січня 2020 року Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [PERSON] народилася [INFO] у м.Чернігові Чернігівської області, Україна, про що 02 січня 2020 року складено відповідний актовий запис №08. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ( а.с.9). Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народила дочку [PERSON] , [INFO] , у шлюбі з позивачем, оскільки походження дитини згідно з вимогами ч.1 ст.122 СК України було визнано від подружжя, а тому позивач був записаний батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Як зазначено у ч.2 ст.122 СК України, походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини ( стаття 133 СК України). З позовної заяви вбачається, що позивач, маючи сумніви щодо біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та, отримавши висновок генотипоскопічного дослідження від №32307 від 16 вересня 2021 року, звернувся до суду з даною позовною заявою. За змістом частин першої, другої, третьої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктами 2.13., 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Передумовою звернення до суду у справах про виключення запису про батьківство є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. У разі доведення за допомогою застосування спеціальних знань відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 676/1200/20. Як вбачається з висновку генотипоскопічного дослідження №32307 від 16 вересня 2021 року, проведеного Медико-генетичним центром Товариства з обмеженою відповідальністю «МАМА-ПАПА», біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження виключається. Ймовірність батьківства складає 0 % ( а. с. 10-25). Відповідач не оспорює вказаний висновок, що підтвердила у поданій до суду заяві від 24 грудня 2021 року, в якій погодилась з даним висновком ( а. с. 50). Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, дослідивши в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими і достатніми, враховуючи, що відповідач визнала позов і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки кровне споріднення між ними відсутнє, тому необхідно виключити відомості про [PERSON] як батька дитини з актового запису, складеного Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №08 від 02 січня 2020 року, про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Чернігів Чернігівської області, Україна. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 908 гривень. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 гривні, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved