Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому зазначив, що 31 січня 2013 року між нею та ПАТ «Альфа- Банк» було укладено кредитний договір №500903439 за яким надано кредит на суму 20767 грн. 19 коп. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа -Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, за яким ПАТ «Альфа -Банк» відступив право вимоги коштів від відповідача, та в подальшому 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем було укладено договір факторингу № 2016 -1ДМГ/ЄАПБ за яким ТОВ «Дата Майнінг Груп» також відступив право вимоги коштів від відповідачки та передав це право позивачу, про що направив їй повідомлення. Однак відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, припинила сплачувати кредит, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 55253 грн. 70 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача Виссал В.В. (за довіреністю) в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду направила заперечення проти позову у яких просила застосувати до вимог позивача позовну давність (а.с.43). Її представник [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від представників позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, а відповідач не з'явилась в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 31 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» та відповідачем було укладено договір №500903439 за яким їй було надано кредит в сумі 20767 грн. 19 коп. строком до 01 лютого 2018 року зі сплатою 15,99 % річних та щомісячної комісії за обслуговування кредиту в сумі 267 грн. 90 коп. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування ним, комісію за обслуговування кредиту та сплачувати інші платежі за кредитом, а саме штраф за п.4 кредитного договору у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожен наступний прострочений платіж. ПАТ «Альфа - Банк» було сформовано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, який є невід'ємною частиною кредитного договору та підписаний відповідачкою (а.с.6-9). Оскільки відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором у неї виникла заборгованість в сумі 55253 грн. 70 коп. яку за договором факторингу від 30 вересня 2014 року ТОВ «Альфа - Банк» передало ТОВ «Дата Майнінг Груп», яке 10.10.2016 року за договором факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ передало заборгованість позивачу за реєстром заборгованостей (а.с.21-22). Про що відповідачу 24 жовтня 2016 року було направлено повідомлення (а.с.13,14). Станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №500903439 від 31.01.2013 року складається з : 19452 грн. 56 коп. - заборгованості за сумою боргу; 17101 грн. 14 коп. - заборгованості по процентам та комісії; 18700 грн. - заборгованості по штрафам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. При визначенні розміру заборгованості що підлягає стягненню на користь позивача суд враховує наступне. Згідно ст. 256 ЦК України, з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу особа може звернутися до суду в межах строку позовної давності . Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України, а спеціальна, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік (ст. 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч.1 ст.261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до графіку погашення кредиту повернення коштів відповідачкою здійснювалось частинами, щомісячними платежами починаючи з 01.03.2013 року по 01.02.2018 року у розмірі 772 грн. 81 коп., - суми погашення кредиту і нарахованих відсотків та 267 грн. 90 коп. - комісії банку (а.с.6). Тобто умовами укладеного між сторонами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначені місяцями. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання що деталізують обов'язок відповідача повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.(Вказані висновки містяться у правових позиціях Верховного суду України по справах № 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року та № 6-20цс14 від 19.03.2014 року). Таким чином, враховуючи що за умовами кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником щомісяця, то початок перебігу строку позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. З розрахунку заборгованості наданого позивачем убачається, що відповідач припинила виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту, відсотків за користування ним та комісії з 29 серпня 2013 року (а.с.12). У свою чергу позивач звернувся до суду з відповідним позовом 17 жовтня 2017 року. Враховуючи заяву відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності, з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним та комісії у межах загального трирічного строку позовної давності в сумі 25532 грн. 18 коп. з яких 15 874 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 4567 грн. 94 коп. - заборгованість за відсотками за користування ним, 5090 грн. 10 коп. - комісія. При цьому, суд доходить висновку, що у задоволенні вимог позивача про стягнення штрафу нарахованого з 01 квітня 2013 року по 10 жовтня 2016 року в сумі 18700 грн. слід відмовити через сплив спеціального річного строку позовної давності до звернення позивача до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial