Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

18 вересня 2014 року позивач звернулась з позовною заявою до відповідача, в якій просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], 2008 року народження, в розмірі 1/3 частини його щомісячно доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно і до повноліття сина. На наданий час [PERSON] офіційно працює у ТОВ «Церсаніт Інвест» та отримує заробітну плату, тому виникла потреба звернутись до суду з даним позовом. До початку розгляду даної справи по суті відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов до [PERSON] про оспорювання батьківства, в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO] вчиненого Городницькою селищною радою, за № 9 відомості про нього як про батька цієї дитини; з метою встановлення походження дитини просив призначити молекулярно-біологічну експертизу. В задоволенні первісного позову просив відмовити. Ухвалою суду від 15 квітня 2015 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду за заявою [PERSON] В судове засідання позивачка не прибула, подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до повноліття сина. Справу просить слухати без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, зазначаючи, що позовні вимоги, з урахуванням уточнень, визнає повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.2008 року [PERSON] та [PERSON], сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.2010 року - шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.4). Неповнолітня дитина [PERSON], знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки № 1410 від 16.09.2014 року на виконанні у ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ перебуває виконавчий лист № 2-531/10, виданий 12.01.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «Церсаніт Інвест» від 15.04.2015 року, [PERSON] працює на ТОВ «Церсаніт Інвест» та займає посаду ливарника на машинах для лиття; загальна сума доходу за період з жовтня 2014 року по березня 2015 року, за винятком аліментів, становить 28782 грн. 97 коп. (а.с.103). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги для свого сина, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення повністю. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення ним повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання сина. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved