Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

18.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.04.1991 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що спільне життя не склалось через втрату почуття любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння один до одного. Шлюбні відносини не підтримують останні півтора роки, через те, що він утворив іншу сім'ю, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. 09.11.2018 року відповідач [PERSON] направила на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказала, що визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. 06.12.2018 року представник позивача також направив до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі позивача, вказав, що позивач підтримує позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та відмовляється від позову в частині стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі зареєстрованому 20.04.1991 року Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 31 (а.с. 6). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. На примирення сторони не згодні. Враховуючи позиції сторін, суд вважає, що подальше збереження сім'ї є недоцільним, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Таким чином. у відповідності до ст. 113 СК України, відповідачу [PERSON] після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення судового збору, судовий збур відшкодуванню на його користь не підлягає. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved