Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

19.04.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 7362,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 12.09.2009 року по 22.12.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду у справі № 615/1930/15-ц. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 21.06.2016 року у справі № 615/190/16-ц з урахуванням змін, ухвалених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2016 року, визначено стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у сумі 720,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до [INFO]. З моменту набрання рішенням законної сили відповідач не регулярно сплачував присуджений розмір аліментів на утримання дітей, в зв'язку з цим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка за розрахунком державного виконавця станом на 22.03.2018 року складає 24493,10 грн. З урахуванням положень ст.196 СК України та Постанови ВСУ від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, позивачем самостійно проведено розрахунок пені за прострочені платежі по аліментах, загальна сума якої за період з 10.02.2016 року по 01.04.2018 року становить 7362,60 грн. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 01.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження та роз'яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Згідно поштового повідомлення відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009 року, заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 22.12.2015 року у цивільній справі № 615/1930/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу ростуть малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актові записи №03 від 13.01.2010 р., №08 від 07.02.2013 р., в яких батьками дітей значаться сторони у справі. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 21.06.2016 року у справі № 615/190/16-ц з урахуванням змін, ухвалених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2016 року, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у сумі 720,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до [INFO]. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, складеного старшим державним виконавцем МРВДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 22.03.2018 року складає 24493,10 грн. Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховує ту суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплати аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку є різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також різний. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в які виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Ч.4 ст.263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за прострочені платежі по аліментам за період з 10.02.2016 року по 01.04.2018 року, здійсненого з урахуванням викладеної правової позиції, розмір пені за весь період несплати аліментів становить 7362,60 грн. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо наявності або відсутності заборгованості зі сплати аліментів за вказаний позивачем період, а також розрахунку пені за прострочені платежі по аліментам у разі не погодження з розрахунком, здійсненим позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 10.02.2016 року по 01.04.2018 року становить 7362,60 грн. При вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.ст.7,8 СК України до цих правовідносин підлягають застосуванню норми гл.19 ЦК України щодо позовної давності, зокрема ст.258 ЦК України, у якій встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Отже, без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони. Отже, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved