Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

18.07.2019 року представник Твердохліб М.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 17.08.2012 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 19. Від подружнього життя сторони мають двох дітей. Спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому зсіданні відповідач позов визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, вимогу про стягнення судового збору просила залишити без задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити - « [PERSON] ». Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 17 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 19. Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Заперечуючи проти стягнення судового збору на користь позивача, відповідач зазначила, що вона знаходиться в скрутному фінансові стані, оскільки утримує дітей, позивач присуджені за рішенням суду аліменти не сплачує. Разом з тим, на підтвердження вказаного відповідачем відповідних доказів не надано. Згідно положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з викладеним, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved