Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

18.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої 31.10.2015 року та визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 та 1/2 частку земельної ділянки площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] та [PERSON], земельна ділянка площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. 28.09.1997 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала [PERSON] 31.10.2015 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 та земельної ділянки площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16.01.2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно умов якого все своє майно заповіла сину [PERSON]. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом час звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Документи, що посвідчують право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, які були би зареєстровані у встановленому законом порядку, відсутні і також неможливо визначити в яких частках він належав спадкодавцям, так як у довідці, виданій Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.07.2016 року за № 1012, належність кожному спадкодавцю яких часток житлового будинку не вказано. Відповідно до пп. 4.2 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів… У вищевказаному заповіті, посвідченому від імені [PERSON], вказано, що майно заповідається «сину [PERSON]». У паспорті громадянина України прізвище вказане «Чербаренко», а у свідоцтві про народження прізвище вказане «Черебаренко». Також у свідоцтві про одруження спадкодавців [PERSON] та [PERSON] прізвище їх обох вказане «Черебаренко», а у свідоцтві про смерть прізвище чоловіка вказане «Чербаренко». 07.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить визнати за нею в порядку спадкування, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з надвірним спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 належить [PERSON] та [PERSON], земельна ділянка площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. 28.09.1997 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала [PERSON] 31.10.2015 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 та земельної ділянки площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16.01.2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно умов якого все своє майно заповіла сину [PERSON]. [PERSON] має право на обовязкову частку, оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом час звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Документи, що посвідчують право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, які були би зареєстровані у встановленому законом порядку, відсутні і також неможливо визначити в яких частках він належав спадкодавцям, так як у довідці, виданій Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.07.2016 року за № 1012, належність кожному спадкодавцю яких часток житлового будинку не вказано. Відповідно до пп. 4.2 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів… У вищевказаному заповіті, посвідченому від імені [PERSON], вказано, що майно заповідається «сину [PERSON]». У паспорті громадянина України прізвище вказане «Чербаренко», а у свідоцтві про народження прізвище вказане «Черебаренко». Також у свідоцтві про одруження спадкодавців [PERSON] та [PERSON] прізвище їх обох вказане «Черебаренко», а у свідоцтві про смерть прізвище чоловіка вказане «Чербаренко». Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 належить [PERSON] та [PERSON], що підтверджено записами в погосподарській книзі виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 381. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854616, виданого 22.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00224 (кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0294). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 265921 від 29.09.1997 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 28.09.1997 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47107377 від 16.03.2017 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії XV-УА № 331659, виданим 07.05.1949 року; -син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯХ № 893129, виданим 10.03.1950 року бюро ЗАГС м. Миколаїв, -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 470141, повторно виданим 19.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 390917, виданим 19.08.1977 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Головченко». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 334 від 04.04.2016 року, наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкали та з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] померла 31.10.2015 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І ЖД № 446985, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 та земельна ділянка площею 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до заповіту від 21.02.2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 37, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і нащо вона по закону матиме право сину [PERSON]. Частиною 2 статті 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту, посвідченого 16.01.2007 року секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 21, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що за законом вона матиме право сину [PERSON]. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47107481 від 16.03.2017 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 16.01.2007 року, зареєстрований за № 21 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року\~(із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п.1\~ст.273 ЦПК\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯХ № 893129, виданим 10.03.1950 року бюро ЗАГС по м. Миколаїв та повторного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017473499 від 23.12.2016 року, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є донькою [PERSON], на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком, тобто має право на обовязкову частку. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заява, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідно до\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як вбачається із наявної у матеріалах справи письмової угоди про розподіл спадкового майна у власність [PERSON] переходить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Гагаріна, 100 та 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а у власність [PERSON] 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 3,87 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.03.2016 року за № 330/02-14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Документи, що посвідчують право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, які були би зареєстровані у встановленому законом порядку, відсутні і також неможливо визначити в яких частках він належав спадкодавцям, так як у довідці, виданій Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.07.2016 року за № 1012, належність кожному спадкодавцю яких часток житлового будинку не вказано. Відповідно до пп. 4.2 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів… У вищевказаному заповіті, посвідченому від імені [PERSON], вказано, що майно заповідається «сину [PERSON]». У паспорті громадянина України прізвище вказане «Чербаренко», а у свідоцтві про народження прізвище вказане «Черебаренко». Також у свідоцтві про одруження спадкодавців [PERSON] та [PERSON] прізвище їх обох вказане «Черебаренко», а у свідоцтві про смерть прізвище чоловіка вказане «Чербаренко». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved