Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

19.10.2016 позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення частини виплаченого кредиту у розмірі 86 703,02 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.02.2004 між позивачем та відповідачем о зареєстровано шлюб. Перебуваючи у шлюбі, позивач 31.10.2007 в інтересах сімї придбав автомобіль Hyundai Accent, державний номер [NUMBER], на підставі договору № КР-0161 ЗіФ, укладеного між ВАТ «ЛуАЗ» та [PERSON] на суму 82\~400 грн. Згідно вказаного договору оплата за автомобіль покупцем складалася з 10 % власних коштів (8240 грн.) і 90 % коштів, наданих покупцеві в кредит банком. 07.11.2007 з метою виконання умов договору купівлі-продажу автомобіля, між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] укладено цільовий кредитний договір № 5796199 на суму 14\~715,00 Доларів США. Згідно п. 1.2 Вказаного договору кредит надавався для придбання транспортного засобу марки Hyundai, номер кузову: NLHCM41AP7Z063773 у продавця ВАТ «Завод ім..Фрунзе» Автоцентр «Фрунзе-Авто», код 00236010, згідно рахунку-фактури №ЛУ -0161 ЗіФ від 31.10.2007. Погашення кредиту здійснювалось з грудня 2007 року по липень 2013 р. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28.05.2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились 15.12.2011. З січня 2012 року по липень 2013 року [PERSON] сплачено 6 697,8 Доларів США в рахунок погашення кредиту, що станом на день подання позовної заяви згідно курсу Долара США до Гривні, встановленого Національним банком України, становить 173\~406,04 грн. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015, зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.08.2016, право власності на ? частини автомобіля Hyundai Accent, державний номер [NUMBER], зареєстрованого за [PERSON], визнано за [PERSON]. Враховуючи, що частину боргових зобовязань за цільовим кредитним договором [PERSON] погасив після припинення фактичних шлюбних відносин за рахунок коштів, що належали йому особисто, то просив стягнути на його 86703,02грн., що становить ? частини від сплачених позивачем самостійно на користь банку 6 697,8 Доларів США на виконання кредитних зобовязань за кредитним договором від 07.11.2007 № 5796199 з січня 2012 р. по липень 2013р. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена судом належним чином та вчасно. Представник відповідача проти позову заперечував. Зазначав, що відповідач не була обізнана про укладення договору кредиту, своєї згоди на його укладення не надавала, крім того, позивачем не доведено сплату коштів у Доларах США, про що надав суду письмові заперечення (а.с. 100). Судом було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» копії платіжних документів, якими позивачем здійснено переказ готівки для погашення кредитних зобовязань. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 07.02.2004 по 28.05.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 18-20). Перебуваючи у шлюбі, позивач 31.10.2007 в інтересах сімї придбав автомобіль Hyundai Accent, державний номер [NUMBER], на підставі договору № КР-0161 ЗіФ, укладеного між ВАТ «ЛуАЗ» та [PERSON] на суму 82 400 грн.( а.с.6). Згідно п.2.1. вказаного договору оплата за автомобіль покупцем складалася з 10 % власних коштів і 90 % коштів, наданих покупцеві в кредит банком. 07.11.2007 між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5796199 на суму 14\~715,00 Доларів США. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,5 % річних. (а.с.9). Згідно п. 1.2 Вказаного договору кредит надавався для придбання транспортного засобу марки Hyundai, номер кузову: NLHCM41AP7Z063773 у продавця ВАТ «Завод ім..Фрунзе» Автоцентр «Фрунзе-Авто», код 00236010, згідно рахунку-фактури №ЛУ -0161 ЗіФ від 31.10.2007. При укладенні договору кредиту відповідач надала письмову згоду на передання автомобіля Hyundai Accent у заставу з метою забезпечення кредитних зобовязань перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» ( а.с. 70), а тому заперечення представника відповідача про укладення кредитного договору без згоди відповідача суд не приймає до уваги. Погашення кредиту здійснювалось позивачем з грудня 2007 року по липень 2013 р. (а.с. 71-78.) Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015, зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.08.2016, право власності на ? частини автомобіля Hyundai Accent, державний номер [NUMBER], зареєстрованого за [PERSON], визнано за [PERSON] (а.с.15-18). З наданих суду позивачем прибуткових касових ордерів та витребуваних судом заяв на переказ готівки (а.с.71-78) на підтвердження сплати позивачем за кредитним договором № 5796199 від 07.11.2007 судом встановлено, що з січня 2012 року по липень 2013 року [PERSON] сплачено 6697,80 Доларів США в рахунок погашення кредиту, що станом на день подання позовної заяви згідно курсу Долара США до Гривні, встановленого Національним банком України (а.с.5), становило 173\~406,04 грн. Згідно з довідкою ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» від 08.07.2013, заборгованість за кредитним договором від 07.11.2007 № 5796199 погашена в повному обсязі 05.07.2013 (а. с. 14). З досліджених судом прибуткових касових ордерів та заяв на переказ готівки на підтвердження сплати позивачем за кредитним договором № 5796199 від 07.11.2007 вбачається, що позивач здійснював оплату у Доларах США. Таким чином, заперечення представника відповідача щодо недоведеності виплати кредиту у Доларах США спростовані доказами, що містяться у справі. Відповідно до ч. 4\~ст. 65 СК України\~договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4\~ст. 65 СК України). Відповідно до частини четвертої\~статті 65 СК України\~договір кредиту, який укладено одним з подружжя створює обов'язок для іншого з подружжя,\~оскільки кошти, отримані за вказаним договором, використані в інтересах сім'ї, а саме на погашення кредиту за транспортний засіб, який є об'єктом права власності в рівних частинах за кожним з подружжя на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015. У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за їх рахунок автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору виникає також зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини внесених позивачем грошових коштів за кредитним договором № 5796199 від 07.11.2007, що становить 86703,02 грн. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 860,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved