Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

18.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Євгенівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 20.11.1992 р., належить житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS]. Крім нього, у належному йому будинку зареєстровані також відповідачі по справі - колишня дружина [PERSON], шлюб з якою розірваний рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2013 р., а також доньки [PERSON] та [PERSON] Фактично шлюбні відносини між ним та колишньою дружиною, відповідачкою по справі [PERSON], припинені з 2005 року. З цього часу вони проживають окремо, доньки проживають разом з матір'ю. Відповідачі залишили місце реєстрації добровільно, перешкод у користуванні житловим будинком їм ніхто не чинив, з 2005 року вони у спірному будинку не з'являються, витрати по утриманню будинку не несуть. Реєстрація відповідачів обмежує його у використанні його прав як власника житлового будинку і передбачає додаткові витрати по його утриманню. Тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, власником якого він є. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Євгенівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 20.11.1992 р., належить житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS]. У належному позивачу на праві власності будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі по справі - колишня дружина [PERSON], а також доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується наданою суду копією рішення. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Звертаючись з позовом до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивач посилається на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 2005 року в спірному домоволодінні не проживають, будинком не цікавляться та не користуються, витрати по утриманню будинку та земельної ділянки не несуть, їх речей в будинку немає. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] ще до розірвання шлюбу, з 2005 року, припинила шлюбні відносини з позивачем, добровільно покинула житловий будинок по [ADDRESS], забравши усі свої речі, та поселилась разом з дочками [PERSON] та [PERSON] за іншою адресою. Реєстрація відповідачів у житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, обмежує його у здійсненні передбачених законом прав як власника майна. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірному будинку без поважних причин понад строків, передбачених законом, і втратили право користування ним. Доказів того, що відповідачі якимось чином зберігали за собою право на користування житлом, були відсутніми в ньому з поважних причин, та того, що їх право на проживання та користування будинком було порушено, не надано під час розгляду справи, перешкод в користуванні житловою площею їм ніхто не чинив. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, в звязку з чим суд задовольняє їх в повному обсязі.

Outcome: approved