Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

17 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Іллінівської сільської ради, в якій позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) КСП «Катеринівське» розміром 8,79 умовних кадастрових га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 123009, виданого 22 червня 2007 року Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі рішення Костянтинівської райдержадміністрації від 20 червня 2007 року № 290 та зареєстрованого 22 червня 2007 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 10160. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі на зазначений земельний пай. Вона фактично прийняла спадщину та користується земельною ділянкою, оскільки єдиний спадкоємець за законом - син померлої та батько позивачки, - [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини. Вона не може оформити спадщину на себе, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 123009, виданого 22 червня 2007 року Костянтинівською райдержадміністрацією. Тому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Представник позивача адвокат Лендьєл С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Представник відповідача Іллінівської сільської ради Костянтинівського району, Донецької області у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив розглянути справу за відсутності представника (а.с.35). Представник третьої особи міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, заперечень з приводу заявлених вимог не надав. З`ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] у с. Катеринівка Костянтинівського району Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина у тому числі на земельну частку (пай) КСП «Катеринівське» розміром 8,79 умовних кадастрових га, який належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0206011, зареєстрований 26.10.1996 року за №5593 по КСП «Катеринівське» на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.09.1996 року № 510 «Про затвердження вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) для видання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в КСП «Катеринівське» Костянтинівського району» (а.с.19). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онука - позивачка [PERSON] , оскільки її батько, - син померлої, [PERSON] помер ще до відкриття спадщини [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.1988 року (а.с13). Родинні відносини позивачки із спадкодавцем підтверджується наступними документами: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00023605736 від 07.08.2019 року відповідно до якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] ; копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.11.2005 року, відповідно до якого батьком позивачки є [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.12.2007 року яке підтверджує зміну прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9-11). [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] та звернулась до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори з приводу її оформлення. Але Постановою від 02.09.2019 року їй було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, оскільки на підтвердження права власності на земельну частку (пай) Золотарьовою було надано дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 123009, виданого 22 червня 2007 року Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі рішення Костянтинівської райдержадміністрації від 20 червня 2007 року № 290 та зареєстрованого 22 червня 2007 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 10160, тобто після смерті спадкодавця (а.с.6). Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Зі змісту вказаних вимог законодавства України вбачається, що особа набуває права на земельний пай за наявністю трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного Акту на право колективної власності на землю та одержання самим КСП цього акту. У зв`язку із втратою оригінала сертифікату на земельну частку (пай), позивачка [PERSON] із відповідною заявою звернулася до Костянтинівської районної державної адміністрації та отримала вище вказаний дублікат. Відповідно до листа третьої особи міськрайонне управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), оформлений ім`я [PERSON] , був серії [NUMBER] , зареєстрований 26.10.1996 року за №5593 по КСП «Катеринівське» на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.09.1996 року № 510 «Про затвердження вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) для видання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в КСП «Катеринівське» Костянтинівського району» (а.с.19). Наведені обставин повністю доводять наявність права власності померлої [PERSON] на спірну земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.392 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року),

Outcome: approved