Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 19 липня 2016 року\~ до\~ Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON]\~про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. \~ \~ \~ \~ В своїй позовній заяві позивач [PERSON] прохає суд винести рішення, яким визнати за ним право власності, як за спадкоємцем за заповітом, на земельну ділянку площею 0,60 га., для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с.Ланцеве Куйбишевського району Запорізької області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 вересня 2014 року помер [PERSON] , який заповів усе своє майно заявнику [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять право на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована на території с.Ланцеве Куйбишевського району Запорізької області. Земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 00009 №15 виданого Ланцівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 12.01.1994 року, померлій 02 серпня 2014 року [PERSON] , дружині спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину , однак не оформив своїх спадкових прав.При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що ним, нотаріусу не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Дана обставина перешкоджає позивачу оформити права на спадкове майно, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. У судове засідання сторони та їх представники не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі. Позивач [PERSON] у письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] письмово повідомив судові про те, що позов визнає та зазначені у ньому обставини не оспорює, прохав розглянути справу без його участі. Представники третьої особи - Куйбишевської держнотконтори та управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі в судове засідання не з'явилися , про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про вікладення розгляду справи до суду не надходило . Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 26 вересня 2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована на території с.Ланцеве Куйбишевського району Запорізької області. Земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 00009 №15 виданого Ланцівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 12.01.1994 року, померлій 02 серпня 2014 року [PERSON] , дружині спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину , однак не оформив своїх спадкових прав , що підтверджується довідкою Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області №258 від 20.10.2014 року . Державний акт не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку. За правилами ст.ст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склав заповіт, за яким заповідав усе належне йому майно та майнові права своєму онуку [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 05.08.2014 року посвідченого секретарем виконкому Ланцівської сільської ради. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини що підтверджується копією заяви № 627 від 20.10.2014 року. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Державним нотаріусом Куйбишевської районної державної нотаріальної контори Запорізької області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку з підстав того , що [PERSON] не надав витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. На запит нотаріуса до управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області за № 1300/02-14 від 21 червня 2016 року про надання витягу на земельну ділянку , останній своїм листом № ПД-372/0-418/6-16 від 24 червня 2016 року повідомив, про те, що управління не має змоги видати такий витяг, оскільки на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 000009 №15 від 12 січня 1994 року на ім'я [PERSON] поземельна книга не відкривалась. На час виникнення спірних правовідносин, порядок ведення Поземельної книги документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, субєктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021. Передбачалось, що Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку. Поземельна книга повинна була вестися територіальними органами Держкомзему у паперовому вигляді (за місцем розташування земельної ділянки) і операторами структурними підрозділами ДП Центр державного земельного кадастру в електронному вигляді. Поземельна книга вважалася відкритою відразу після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги. З відповіді державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області вбачається, що витяг з Поземельної книги щодо земельної ділянки, яка належала померлій [PERSON], надати неможливо у звязку з тим, що вона не відкривалась . Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі відповідного державного акта на право приватної власності на землю. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) (в редакції станом на час видачі спадкодавцеві правовстановлюючого документа) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Як вже було зазначено вище, порядок ведення Поземельної книги було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 12 січня 1994 року. Після її смерті 02 серпня 2014 року спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який помер 26 вересня 2014 року і не встиг оформити свої спадкові права на земельну ділянку. За таких обставин, зволікання відділу Держкомзему у Куйбишевському районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Outcome: approved