Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 29 травня 2006 року між позивачем та [PERSON], позичальником, укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06, на підставі якого Банк надав позичальнику кредитні ресурси в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором та кінцевим строком повернення до 29.05.2021 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 року між позивачем, іпотекодержателем, [PERSON], іпотекодавцем-майновим поручителем, [PERSON], позичальником, 29 травня 2006 року був укладений договір іпотеки. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 236\~122,72 грн. Несвоєчасне виконання обовязків за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 рокупризвело до виникнення заборгованості, що станом на час подання позову до суду становить на загальну сумі 308\~473,74 грн., що складається з суми строкової заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту у розмірі 7\~350,31 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 159\~764,13 грн., суми простроченої заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту у розмірі 1\~124,80 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 24\~483,32 грн., суми строкової заборгованості за відсотками у розмірі 143,14 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 3\~111,25 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 1\~219,83 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 26\~513,86 грн., пені у розмірі 94\~636,18 грн. За таких обставин позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що складається з однієї жилої кімнати житловою площею 19,98 кв.м. загальною площею 31,95 кв.м. та належить на праві приватної власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2000 року, реєстровий № Д-736, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах із початковою ціною, встановленою на рівні не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29.05.2006 року, укладеному між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], на загальну суму 308\~473,74 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 243,60 грн. Ухвалою суду від 09 червня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 травня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банком «Фінанси та Кредит», Банком, правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON], Позичальником, укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06, згідно п. 2.1 якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, терміновості, платності у розмірі 17\~000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 15 відсотків річних (а.с. 4-5). В забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 року між позивачем, іпотекодержателем, [PERSON], іпотекодавцем - майновим поручителем, [PERSON], позичальником, 29 травня 2006 року був укладений договір іпотеки. Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS], що складається з однієї жилої кімнати житловою площею 19,98 кв.м. загальною площею 31,95 кв.м. (а.с. 6). Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 32). 29.05.2006 року позичальник [PERSON] отримав 12\~000,00 доларів США, 26.03.2007 року - 2\~000,00 доларів США, 05.03.2007 року 1 200,00 доларів США, 23.05.2007 року - 800,00 доларів США, 30.01.2008 року - 4\~000,00 доларів США, 01.02.2008 року 2 500,00 доларів США, 06.06.2008 року - 3\~000,00 доларів США, 04.08.2008 року 6300,00 доларів США, про що свідчать заяви на видачу коштів в рахунок кредитної лінії (а.с. 18-21). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2012 року, що набрало законної сили 05 березня 2013 року, позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання кредиту задоволений, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору від 29.05.2006 року у сумі 236\~122,72 грн., 1\~700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 82-83). На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2012 року виданий виконавчий лист (а.с. 7). Постановою Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 16.09.2014 року відкрито виконавче провадження (а.с. 15, 85-87). Несвоєчасне виконання обовязків за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 рокупризвело до виникнення заборгованості станом на 17.03.2015 року на загальну сумі 308\~473,74 грн., що складається: - сума строкової заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту 7\~350,31 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 159\~764,13 грн.; - сума простроченої заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту 1\~124,80 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 24\~483,32 грн.; - сума строкової заборгованості за відсотками 143,14 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 3\~111,25 грн.; - сума простроченої заборгованості за відсотками 1\~219,83 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 26\~513,86 грн.; - пеня 94\~636,18 грн., що підтверджується розрахунком загальної суми заборгованості (а.с. 8-14). 14.11.2014 року, 22.01.2015 року відповідачу направлялись вимоги про усунення порушень умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 року, у разі невиконання даних вимог повідомлено про здійснення дій по зверненню стягнення на заставлене майно (а.с. 16-17). З листа реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 03.07.2015 року та листа Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2015 року вбачається, що іншого майна, крім квартири [ADDRESS], [PERSON] не має (а.с. 99-101, 117). Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Спростовуючи розрахунок заборгованості відповідача, представник позивача та третьої особи надає копії квитанцій від 03.12.2012 року, 23 серпня 2013 року, 29 листопада 2013 року, 30 грудня 2013 року, 31 січня 2014 року (а.с. 72-76), виписку по особовому рахунку за період з 01.02.2014 року по 08.05.2015 року (а.с. 77-78), інформацію про заборгованість станом на 08.05.2015 року (а.с. 84), проте сплачені позичальником суми були враховані при складанні відповідачем розрахунку заборгованості. Розрахунок загальної суми заборгованості, наданий позивачем, є повним, чітким та зрозумілим, містить відомості про розмір заборгованості за кредитом, відсоткам, пені, в ньому також наявна інформація про погашення кредиту, відповідні періоди та розміри платежів. Будь-яких доказів (висновок спеціаліста тощо), які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним договором, суду не представлено. Суд не може взяти до уваги заперечення представника позивача стосовно того, що кредитні зобовязання були припинені у звязку з набранням 05 березня 2013 року законної сили рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, прийнятим 07 листопада 2012 року, оскільки згідно п. 3.2 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 року, позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси до 29 травня 2021 року. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 383 pv 12-06 від 29 травня 2006 року, що спричинило його істотне порушення. Відповідно до п. 3.3.5 договору іпотеки від 29 травня 2006 року, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави у випадку виникнення заборгованості зі сторони іпотекодавця по сплаті відсотків за користування кредитом більше ніж три місяці (а.с. 6). Зазначена умова договору узгоджується з нормами\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 якої передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, суд зауважує, що наявність судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, що викладено у постанові Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до його положень, протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4\~Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5\~Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як вбачається з матеріалів справи квартира [ADDRESS] є іпотечним майном, позичальник та іпотекодавець - майновий поручитель є громадянами України, договір іпотеки укладено в забезпечення виконання зобов'язань за споживчим кредитом, позивач є кредитною установою, кредит отримано в іноземній валюті, спірна квартира є місцем постійного проживання позичальника та майнового поручителя, доказів, що у власності позичальника та майнового поручителя є інше нерухоме житлове майно, матеріали справи не містять, загальна площа спірної квартири не перевищує 140 кв.м. Таким чином, за наявності загальних правових підстав для звернення стягнення на майно, суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки не слід звертати до виконання протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав законної сили з 07.06.2014 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved