Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

17 лютого 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1367, від якого є неповнолітня дочка. У позовній заяві зазначила, що за час шлюбу між ними виникали непорозуміння і з часом вона усвідомила, що у них різні погляди на життя. Це призвело до того, що у січні 2015 року їх шлюбні відносини фактично припинились. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання з відповідачем неможливе. Дитина залишається проживати з нею. У судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, пославшись на те, що поведінка відповідача в сім'ї та його ставлення до неї і дитини неприйнятні для них. Відповідач позов визнав і також просив розірвати шлюб, пояснивши, що погоджується з позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що згідно наданої копії свідоцтва про шлюб [PERSON], який народився [INFO] в м. Ватутіне Черкаської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Чернігові, громадянка України, зареєстрували шлюб 24 липня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1367. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою копією свідоцтва про народження. Згідно відміток у паспортах подружжя їх зареєстровані місця проживання різні. Вказані позивачкою обставини взаємовідносин з відповідачем ним не заперечуються. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Як з'ясовано судом, сімейні відносини між подружжям через відсутність взаєморозуміння щодо поведінки в сім'ї фактично повністю припинені і подружжя не бажає їх відновити. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона залишається проживати з матір'ю. Питання участі батька в утриманні та вихованні дитини вирішуватиметься за домовленістю батьків або в судовому порядку за наявності спору. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За правилом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що передбачені законом взаємні обов'язки подружжя належним чином не виконує, своїми правами не користується, сімейні відносини фактично припинені, взаємовідносини подружжя не притаманні сім'ї і не відповідають її інтересам. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин та збереження шлюбу не вбачається. За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги достатньо обгрунтованими, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Підстав для зміни прізвища дружини після розірвання шлюбу немає. Судові витрати по оплаті судового збору за подання позивачем позовної заяви на суму 243 грн. 60 коп. за правилами ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved