overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

18.12.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який розірвано 12.10.2011 року сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

18.12.2013 року позивачка звернулася до Селидівського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в якому зазначила, що 11.08.2012 року [PERSON], перебуваючи в її будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], тайно викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 700 грн., дві банки краски «Емаль» ємкістю 3 літри кожна, по ціні 70 грн. за банку. Загальна сума викраденого становить 840 грн. За даний злочин відповідача 05.12.2012 року засуджено вироком суду за ст.ст. 185 ч. 2, 296 ч. 1 КК України. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 840 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вироком Селидівського міського суду від 05 грудня 2012 року, який набрав законної сили 20.12.2012 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 296 ч. 1 КК України та призначено покарання за ст.ст. 185 ч. 2, 296 ч. 1, 70 ч. 1 КК України у виді арешту на строк 4 місяці. Даним вироком встановлено, що в результаті дій [PERSON] [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 840 грн. Згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов,язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

18.12.2013 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати спадщину [PERSON] - земельну частку (пай) площею 3,63 га, розташовану на території Лучицької сільської ради (далі - Земельна ділянка), відумерлою та передати її у власність територіальної громади останньої. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на Земельну ділянку, яка ніким не приймалася, коло спадкоємців невідоме, на прийняття цієї спадщини ніхто не претендує, заповіт сільською радою не посвідчувався. В судовому засіданні прокурор заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Лучицької сільської ради в судове засідання не з'явився. Його неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем її відкриття - останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини (ст. 278 ЦПК України). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовується також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим кодексом спливло не менше одного року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [INFO] померла [PERSON] у віці 77 років. Після її смерті відкрилася спадщина, яка знаходиться на території Лучицької сільської ради і складається із Земельної ділянки, яку у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк ніхто не прийняв. Останнім місцем проживання спадкодавця було с. Лучиця Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с.4,7,8) Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки виконані всі необхідні дії для настання правових наслідків для визнання спадщини [PERSON] відумерлою і права та інтереси сторін ніким не будуть порушені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

18.12.2013 року рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АРК у цивільній справі №124/447/13-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності та визначення порядку користування квартирою, вселення. Однак, судом не в повному обсязі було вирішено питання щодо розподілення судових витрат у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з цим, неявка учасників процесу у даному випадку, за ЦПК України, не перешкоджає суду розглянути зазначеного питання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу між сторонами судових витрат, з наступних підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може, у тому числі, за своєю ініціативою, ухвалити додаткове рішення про судові витрати. Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 18.12.2013 року у цивільній справі №124/447/13-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності та визначення порядку користування квартирою, вселення (а.с.120-123). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, в резолютивній частині рішення суду, в порушення вимог ст.215 ЦПК України, не зазначено про розподіл між сторонами судових витрат у повному обсязі з урахуванням проведеної у справі судової експертизи з дійсної оцінки спірного майна. Так, відповідно до ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Дійсна ціна позову складається з вартості спірного майна, яка, у відповідності до ексертного висновку у даній справі, складає 131500 грн. Таким чином, розмір судового збору, який підлягає розподіленню між сторонами складає ((131500 грн. : 100) - 894,50 грн.) = 420,50 грн., який і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. У зв'язку з чим, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: у відповідностні до ст.88 ЦПК України, внаслідок задоволення позову, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі по 420 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

18.12.2013р. позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.01.2001. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій прохала розглянути справу без її присутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій прохав розглянути справу без його присутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с. 6/ в графі відомості про батька значиться відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи, дитина проживає з матірю, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже, відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

18.12.2013р. Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позові зазначалося, що відповідач злісно ухиляється від виховання дитини, байдуже ставиться до сина, не піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, разом з дитиною не проживає. [PERSON] мешкає разом з бабусею - [PERSON], мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. Вказані обставини підтверджуються довідкою дитячого садку, який відвідує [PERSON], довідкою поштампу про відсутність грошових переказів з боку відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

18.12.2014 [PERSON] звернулась до суду із позовом, яким просила ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання, встановленого судовим рішення про стягнення суми боргу за договором позики. Свою позицію позивач мотивує тим, що 30.03.2010 між сторонами було укладено договір позики, за яким [PERSON] взяла в борг у [PERSON] суму в 7 093.85 грн. Вказана сума, разом із судовими витратами у розмірі 388.2 грн., загалом 8 625.64 грн. була стягнута з [PERSON] рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.03.2012, яке відповідач не виконує. Посилаючись на те, що ухваленням вказаного рішенням у [PERSON] виникло перед [PERSON] грошове зобов'язання просила стягнути з неї 708.96 грн. трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання, що встановлена рішенням від 05.03.2012, а також 1 742.38 грн. інфляційних нарахувань від простроченої суми вказаного грошового зобов'язання. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши на підтримку позовних вимог та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленим законом порядку, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду поважність своєї відсутності, свого представника не направила. Врахувавши думку позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за її відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

18.12.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 07.03.2003 зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до листопада 2014 року. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача 1/3 частини, оскільки в нього зменшилася заробітна плата та він виплачує кредит. Відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/3. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 07.03.2003 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Микільської сільради Волноваського району в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2 (а.с.8). Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9-11), які згідно довідки Микільської сільради Волноваського району за №938 виданої 12.12.2014, проживають разом з позивачкою (а.с.12). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

18.12.2014 р. [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій прохає встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 26 квітня 1993 року, видане згідно з рішенням виконкому від 15 квітня 1993 року №164 на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], яка померла [INFO] р; встановити факт, що технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], реєстровий номер 1027 кн 62 ст. 198 за життя належав [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги уточнив, просив встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, в частині встановлення факту належності технічного паспорту відмовився. Пояснив, що [INFO] р. в м. Охтирка Сумської області померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Заявник мав намір звернутися у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак виявилося, що в свідоцтві про право власності на житло від 26 квітня 1993 р. та у витягу з рішення Охтирської міської ради №164 від 15.04.1993 р. про приватизацію квартир державного житлового фонду прізвище покійної матері помилково вказано «[PERSON]», тоді як правильне прізвище «[PERSON]». Тому заявник і звернувся в суд із заявою, якою просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Представник заінтересованої особи по справі - Охтирської міської державної нотаріальної контори , - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] р. в м. Охтирка Сумської області померла матір заявника - [PERSON] (а.с.12), після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] (а.с.6-10, 11). [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Охтирської міської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] неточно вказано прізвище померлої: замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Той факт, що свідоцтво про право власності на житло дійсно видані на ім'я померлої [PERSON], підтверджується письмовими доказами, перевіреними в судовому засіданні: копією заповіту копією паспорта померлої [NUMBER], виданого Охтирським МРВ УМВС України Сумській області від 29.06.1998 р. (а.с.13-14), копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] (а.с.15), копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 02.09.2014 р. (а.с. 12). Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право власності на житло від 26 квітня 1993 року, видане згідно з рішенням виконкому від 15 квітня 1993 року №164 на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], яка померла [INFO] р. На підставі викладеного, ст. 256 п. 6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

18.12.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4частини всіх видів його заробітку(доходу). Вказує, що з 30.07.2014р.перебуває в шлюбі та проживає однією сім'єю з [PERSON], від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], з яким знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, відповідач працює, матеріальної допомоги не надає, на утриманні має дочку [PERSON], 02.11.2002р. народження від іншого шлюбу та сплачує аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх доходів. Позивач - [PERSON]в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомленна належним чином, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що сторони проживають однією сім'єю, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в відпустці по догляду за якимзнаходиться позивач [PERSON], що підтверджується також свідоцтвом про народження дитини та реєстрацію шлюбу, а.с.5,6. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, та з урахуванням інших обставин що мають суттєве значення. Як встановлено рішенням Тернівського районного суду м. Кривого рогу від 25.07.2012 р. то з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. При розміру доходу відповідача, сплаті аліментів на одного утриманця, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вважаючи такий розмір аліментів співмірним з доходом батька, утриманні двох малолітніх дітей. Згідно Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі ст.ст.75, 80 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

18.12.2014р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумістності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з квітня 2014р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі та просить постановити заочне рішення.(а.с.31) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 02.03.2014р., причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved