Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року станом на 30 травня 2017 року у розмірі 11\~927,29 доларів США в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду. Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року. Відповідно до умов договору, банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 20\~230,00 доларів США з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 11 % річних строком користування до 16 травня 2021 року для придбання нерухомого майна. В свою чергу позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому договорі. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредит у розмірі 20\~230,00 доларів США. Видача коштів відбулась 17 травня 2006 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача на підставі його кредитної заявки від 17 травня 2006 року. Позичальником не виконуються його зобовязання за кредитним договором, а саме: не сплачуються чергові щомісячні платежі відповідно до графіку повернення кредиту, у звязку із чим у відповідача перед позивачем станом на 30 травня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11 927,29 доларів США. З огляду на викладене вище, позивач ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з даною позовною заявою. Представник позивача ПАТ «ОТП Банк» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача АТ «ОТП Банк» [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності представників позивача та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-B00/078/2006, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 20 230,00 доларів США з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 11 % річних строком користування до 16 травня 2021 року для придбання нерухомого майна (а.с. 7-12). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На виконання вимог кредитного договору № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року, відповідачу було надано грошові кошти в сумі 20\~230,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 17 травня 2006 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п.п. 1.1. частини 2 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині 1 цього договору, а позичальник приймає, зобовязується, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому договорі. Однак, позичальником [PERSON], в порушення своїх зобов'язань, визначених кредитним договором № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року, несвоєчасно здійснюється погашення заборгованості, відповідно до умов, передбачених кредитним договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 30 травня 2017 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, щодо суми кредиту становить 9\~103,39 доларів США - заборгованість по кредиту, 2\~823,90 доларів США - заборгованість по відсотках. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Національний банк України станом на 23 серпня 2017 року встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США 25,45 грн. (11\~927,29 доларів США*25 грн. 45 коп. = 303\~549 грн. 53 коп.) Враховуючи наведене вище, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № ML-B00/078/2006 від 17 травня 2006 року в розмірі 11 927,29 доларів США, що станом на 23 серпня 2017 року еквівалентно 303 549 грн. 53 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 610 грн. 02 коп.

Outcome: approved