Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

18 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з 21 жовтня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, під час перебування у якому у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року шлюбні відносини погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У зв`язку з наявністю між стонами різних поглядів на сімейне життя, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, з огляду на що вона звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, у якій зазначила, що спори щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини відсутні. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 20 січня 2021 року позивачем недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі, призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 15 лютого 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено телефонограмою. До початку судового засідання на електронну пошту суду направила заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, до судового засідання також не з`явився. До початку судового засідання на адресу суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , з 21 жовтня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 31 травня 2017 року (а.с. 7). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2017 року (а.с. 8). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі, оскільки клопотання про відновлення дошлюбного прізвища нею не заявлялось. Сторонами не заявлено про спорів щодо спільного майна та визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved