Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

18 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 22.10.2015 біля будинку №50 по вул.Баранова в м.Житомирі, належний відповідачу автомобіль «МАЗ 53371», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на пішохода - її матір [PERSON] , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Посилаючись на те, що власником автомобіля є відповідач ПП «Нічний експрес», з яким водій [PERSON] перебував у трудових відносинах, позивач з урахуванням збільшень позовних вимог від 17 квітня 2019 року (а.с.130-132) просить стягнути з відповідача на свою користь 33 121,72 грн. матеріальної шкоди, яка полягала у витратах на поховання матері та встановлення пам`ятнику, судові витрати і 300 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що в наслідок смерті матері позивач втратила одну з найдорожчих для неї людей, пережила тяжкий емоційний стрес, втратила душевний спокій та рівновагу, був порушений її звичайний ритм життя. Ухвалою судді Бондарчука В.В . від 10 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 10 липня 2018 року, 10 липня 2018 року після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 23 липня 2018 року прийняв до свого провадження справу та призначив її судовий розгляд. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до відзиву, який надійшов від відповідача, ПП «Нічний експрес» просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в СК «Галицька», в зв`язку з чим, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди за рахунок відповідача є безпідставними. Також, відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення моральної шкоди (а.с.77-80, 138-142). [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. За викладених обставин, суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для об`єктивного вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.10.2015 біля будинку №50 по вул.Баранова в м.Житомирі, належний відповідачу автомобіль «МАЗ 53371», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на пішохода - її матір [PERSON] , [INFO] , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Вказані обставини підтвердились копією постанови про закриття кримінального провадження, свідоцтвом про народження та укладення шлюбу позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5-14). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичній особі, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям, (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , джерело підвищеної небезпеки яким заподіяно шкоду, а саме автомобіль «МАЗ 53371», реєстраційний номер [NUMBER] належить відповідачу ПП «Нічний експрес» (а.с.18). Судом також достовірно встановлено, що водій [PERSON] , який керував вказаним автомобілем, перебував з відповідачем у трудових відносинах та під час скоєння ДТП виконував свої трудові обов`язки, що підтвердилось наказом №9/5-к від 13.01.2011 про прийняття [PERSON] на роботу, наказом №61 про передачу [PERSON] автомобіля в управління, подорожнім листом (а.с.20-22). Отже, враховуючи те, що джерело підвищеної небезпеки належало відповідачу та водій вказаного джерела перебував з відповідачем у трудових відносинах, суд дійшов до висновку про наявність підстав для настання цивільної відповідальності відповідача за шкоду заподіяну позивачу. При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що він є неналежним відповідачем так, як його цивільно-правова відповідальність була застрахована, оскільки договірні відносини відповідача із страховою компанією не створюють обов`язку для позивача, а відтак, він має право на реалізацію положень наведених статей цивільного кодексу про відшкодування шкоди за рахунок власника джерела підвищеної небезпеки та роботодавця. Відповідно до наданої позивачем накладної №170 від 23.10.2015, фіскального чека ТОВ Кафе №7, заказу-меню від 24.10.2015, квитанції №741452, витрати позивача на ритуальні послуги, пов`язані з похованням матері становлять 13 991,72 грн., зокрема: 10 070.00 грн. на придбання труни, хреста, хреста-віка, таблички з написами прізвища та дати народження-смерті покійної, костюма, туфель, білизни, покривала, подушки, вінків, стрічок, рушників, хусток, платочків , свічок, квітів; замовлення транспортного засобу - катафалк - 650.00 грн.; поминально-обрядовий обід в ТОВ кафе №7 - 3 271,72 грн.(а.с.27-31). Крім цього, позивач понесла витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника на суму 16 430.00 грн., що підтвердилось копіями квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 12.09.2016, накладною від 12.09.2016 та товарним чеком від 22.11.2016 (а.с.33-35). Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що нею крім іншого було витрачено кошти на суму 2 700.00 грн. за послуги священника, копку поховальної ями ,бальзамування та підготовку тіла покійної мами, оскільки на підтвердження даних обставин суду не надано належних та допустимих доказів. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 30 421,72 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Беззаперечним фактом є те, що смертю матері позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях пов`язаних з цим. Така шкода, відповідно до ст.ст.23, 1167, 1168, 1172, 1187 ЦК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується глибина душевних страждань позивача від втрати самої близької та рідної людини - матері, та їх тривалість яка обмежується лише строком її життя. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин спричинення моральної шкоди, оскільки по-перше сам факт звернення позивача до суду із вказаним позовом свідчить про наявність моральної шкоди про яку вона стверджує, а по-друге - є загальновідомим фактом те, що смерть такої рідної людини як мати є психотравмуючою подією для дитини, у якому б віці вона не була. Оцінюючи зазначені обставини у їх сукупності суд стягує з відповідача на користь позивача 150 000 гривень на відшкодування спричиненої маральної шкоди. Відповідно до 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial