Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

19.03.2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві [PERSON] зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2002 року є власником будинку, який знаходиться в м. Малині Житомирської області по вул.Мічуріна,7. Разом з ним у вказаному будинку зареєстрований та проживав з 2005 по 2007 рік син [PERSON] Однак з 2007 року відповідач переїхав проживати до іншого місця. В домоволодінні по вул. Мічуріна,7 в м. Малині відповідач фактично не проживає та його речей там не має. Позивач, як власник будинку, позбавлений можливості в повній мірі користуватись своїми правами, оскільки за даною адресою зареєстрований відповідач, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач також зазначає, що раніше вже звертався з даним позовом до суду. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 року було встановлено кінцевий термін проживання відповідача у спірному домоволодінні це жовтень 2017 року та скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду України від 31.01.2019 року касаційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а постанову Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2018 року залишено без змін. Позивач вважає, що з жовтня 2017 року по час подання ним позову минуло вже понад один рік і обставини щодо відсутності за місцем реєстрації відповідача не змінилися. Отже, [PERSON] просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №7 по вул. Мічуріна в м. Малині Житомирської області. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити відповідно до обставин, зазначених у позовній заяві, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив, відзив на позов [PERSON] не подав. \~ \~ \~ \~ \~За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], [PERSON] являється власником житлового будинку №7 по вул. Мічуріна в м. Малині Житомирської області (а.с.7-8). Даний факт підтверджується також і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 86948392 від 13.05.2017 року (а.с.9). Як вбачається з довідки №208 від 12.03.2019 року, виданої Малинською міською радою Житомирської області на підставі свідчень сусідів та депутата міської ради ради [PERSON], в житловому будинку, що розташований в м. Малині Житомирської області по вул. Мічуріна,7 [PERSON], [INFO], фактично не проживає (а.с.13). Виходячи з встановлених судом обставин, суд вважає вимоги позивача доведеним та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved