Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

18 травня 2021 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що він зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , балансоутримувачем якої є Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради. Його дідусь [PERSON] отримав право на зайняття даної квартири на підставі ордера виданого Дніпропетровським шинним заводом та був головним квартиронаймачем. Окрім позивача та його дідуся у вказаній квартирі зареєстрована його двоюрідна сестра [PERSON] однак фактично в ній не мешкає. Після смерті дідуся позивач основним квартиронаймачем та переоформив на себе особовий рахунок. Родинних відносин з відповідачем не підтримує, адресу її фактичного місця проживання та засоби зв`язку не знає. Жилим приміщенням відповідач не цікавиться вже протягом шістнадцяти років, комунальні послуг не сплачує, не брала участі в утриманні квартири. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягає, а в частині стягнення судового збору з відповідача відмовляється. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Суд з`ясував, що [PERSON] з родиною, яка складається з чотирьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) було видано Дніпропетровським шинним заводом ордер на право заняття трьох кімнат площею 42,91 кв. м. у квартирі [ADDRESS] . Як зазначає позивач він є онуком [PERSON] , якому відповідно ордеру надане зазначене житло та який [INFO] помер. Відповідно до виписки з рішення адміністрації та профсоюзного комітету ОЖКП «Південне» №133 від 27 травня 2007 року вирішено змінити договір найму на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , а саме у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] , переоформити лицьовий рахунок на онука [PERSON] , 1980 р.н. склад сім`ї 2 особи у тому числі сестра [PERSON] 1974 р.н. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] тривалий час в квартирі [ADDRESS] не проживає, залишила її добровільно, та переїхала проживати в інше місце, що підтверджується актами від 03 березня 2017 року, 30 листопада 2018 року, 21 лютого 2019 року, 07 липня 2020 року, 20 квітня 2021 року. Житлом вона не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла. Дані обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved