Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

18 березня 2020 року з Ленінського районного суду м. Миколаєва в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява, предметом якої є: позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є донькою відповідача, який перестав з нею спілкуватися, з 2018 року не бере участь у її утриманні та вихованні, у зв`язку із чим вона свідомо звертається до суду з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка та її законний представник в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 169). Представник третьої особи служби у\~справах дітей\~адміністрації Інгульського\~району Миколаївської\~міської ради в судове засідання не з`явився. До судового засідання до суду надійшов лист за підписом представника третьої особи, в якому останній просить розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування, проти задоволення позову не заперечує. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і відсутність будь-яких заяв та клопотань з боку відповідача, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові\~докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, не приділяє уваги її вихованню та утриманню, матеріально не забезпечує, долею та життям не цікавиться, дитину не відвідує. Дитина проживає з матір`ю. Вказані обставини підтверджуються довідкою Миколаївської спеціалізованої школи № 59, висновком практичного психолога щодо психологічного стану позивачки, довідками Миколаївської гімназії № 2, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, (а.с. 55, 57-62, 67, 127-128). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності спілкування та матеріального забезпечення позивачки з боку [PERSON] протягом останніх трьох років. З висновку\~Служби у\~справах дітей\~адміністрації Інгульського\~району Миколаївської\~міської ради\~вбачається,\~що комісія\~вважає за\~доцільне позбавити\~відповідача батьківських\~прав відносно\~ [PERSON] (а.с. 166-167). Згідно з листом сільського голови Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області, 14 травня 2020 року начальником відділу соціального захисту, захисту дітей та роботи з сім`ями з [PERSON] проведено бесіду з метою з`ясування його думки щодо позбавлення батьківських прав, під час якої відповідач проти позбавлення його батьківських прав відносно позивачки не заперечував (а.с. 158). Вирішуючи цивільну справу, суд виходить з такого. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею164\~Сімейного Кодексу\~України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] , що виражається у відсутності матеріальної підтримки, незацікавленості у долі дитини та небажанні брати участь у її вихованні, що також підтверджується і позицією самого відповідача, який проти позбавлення його батьківських прав не заперечував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved