Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

19.08.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд дозволити тимчасовий виїзд малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за межі України без згоди та супроводу матері - [PERSON] , у супроводі батька - [PERSON] , у період з 12.11.2019 року по 30.11.2019 року в Арабську Республіку Єгипет, місто Шарм-ель-Шейх, протягом туру 7-8 ночей; дозволити отримання дозволу на оформлення проїзних документів на [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він 07.06.2003 року уклав шлюб з відповідачем, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції 07.06.2003 року складено відповідний актовий запис № 626. Так сталося, що після неоднозначної поведінки відповідача шлюб між ними було розірвано за рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 13.11.2017 року, справа №639/6051/17, що набрало чинності 24.11.2017 року. В шлюбі з відповідачем у них народилося двоє доньок: старша [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після того як відповідач в липні 2018 року вдруге вийшла заміж, вона переїхала разом з дітьми жити до чоловіка за адресою: [ADDRESS] , та почала перешкоджати спілкуванню позивача з дітьми, зокрема з молодшою донькою - [PERSON] , всіляко порушувала графік спілкування і усні домовленості між сторонами. Позивач зазначає, що він як батько завжди піклувався про своїх доньок і кожен рік вивозив їх на відпочинок за кордон. Зокрема в липні 2018 року він зі своєю сестрою - [PERSON] та його дітьми [PERSON] і [PERSON] відпочивали у Республіці Туреччина. У грудні 2018 року він попросив [PERSON] надати дозвіл на виїзд дочки [PERSON] з позивачем до Арабської Республіки Єгипет, на що [PERSON] відповіла відмовою. Шляхом переконання і перемовин відповідач все ж таки зробила нібито дозвіл на виїзд, але так і не віддала його на руки, у зв`язку з чим молодша донька не поїхала з позивачем на відпочинок і оздоровлення після хвороби. 27.06.2019 року і 02.07.2019 року позивач відправив відповідачу листи з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон з позивачем його доньки - [PERSON] з метою оздоровлення і відпочинку, розширення її кругозору, відвідування закладів дитячого дозвілля, а також духовного і культурного розвитку, на що [PERSON] відповіла, що лист отримала, але дозволу не дасть. При цьому позивач вважає, що [PERSON] порушує не тільки право позивача, а і його доньки на спілкування, виховання і гідний рівень життя. Тому позивач був вимушений не одноразово звертатися до Департаменту служб у справах дітей міста Харкова, зокрема 09.07.2019 року він звернувся з заявою про перешкоджання йому у спілкуванні і вихованні його дочки [PERSON] , на що отримав відповідь від 08.08.2019 року № 2302/0/202-19, в якій працівники Департаменту у справах дітей Харківської міської ради пояснили, що матері малолітньої [PERSON] повторно були роз`яснені норми діючого законодавства, передбачені ст.ст. 141,153,157 СК України щодо рівності прав батьків відносно дитини, [PERSON] попереджена про наслідки щодо перешкоджання у спілкуванні батька з дитиною та участі у її виховання. Також відповідач заперечує проти виїзду [PERSON] на відпочинок за кордон, оскільки вважає дочку занадто малою для закордонної поїздки без її супроводу, але це суперечить наступним фактам: подорож з позивачем його доньки [PERSON] без супроводу її матері у липня 2018 року. Тим не менш, відповідач навесні 2019 року без дітей виїжджала за кордон до Європи, а у травні 2016 року залишила доньку [PERSON] з позивачем і поїхала за кордон до США на тривалий строк. Разом з тим, позивач зазначає, що він виплачує аліменти у повному обсязі і вважає що спільний відпочинок доньки у будь-якому віці з батьком, який проживає окремо від неї, буде проявом батьківської любові і турботи, послужить забезпеченню позитивного клімату у відносинах дитини з батьком, тому поїздка дитини за кордон з батьком відповідає інтересам дитини і принципам справедливості, сумлінності і розумності сімейних відносин, тим більше, що молодша донька - [PERSON] часто хворіє на ОРЗ і є припис лікарів для оздоровлення дитини на морському узбережжі. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.08.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини. Призначено судове засідання. Відповідачем [PERSON] на адресу суду 01.10.2019 року надано відзив на позов позивача [PERSON] , в якому відповідач зазначила, що вона, обґрунтовано вважає вказані [PERSON] обставини в позовній заяві такими, що не відповідають дійсності, а докази - недостатніми, неналежними для вирішення цієї справи на користь позивача, у зв`язку з чим вимоги останнього не підлягають задоволенню. Так відповідач вказує, що ніколи не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню батька з дітьми, і повністю дотримується досягнутої усної домовленості з колишнім чоловіком про його порядок спілкування з дітьми. Але траплялися випадки, коли сам позивач не виявляв інтересу щодо запланованого побачення, або мати повідомляла батька про неможливість побачення з дитиною через стан її здоров`я,

Outcome: dismissed