Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

18 листопада 2016 року орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області звернувся до суду з названим позовом з вимогами про відібрання дитини [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, передачу дитини для подальшого влаштування органу опіки і піклування, стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісяця на користь органу опіки і піклування до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги орган опіки і піклування мотивував тим, що з 2013 року відповідачка [PERSON] неналежно виконує батьківські обов'язки з причини зловживання алкогольними напоями, а відповідач [PERSON] самоусунувся від їх виконання та залишив матір дитини. Сім'я перебувала на обліку у центрі соціальних служб, щодо неї здійснювався соціальний супровід, проводилась відповідна робота щодо формування відповідальності за виховання дитини, профілактична робота щодо запобігання зловживання алкогольними напоями. Однак відповідачі не стали на шлях виправлення. З 23 по 26 лютого 2016 року дитина перебувала у квартирі з матір'ю, яка зловживала алкогольними напоями разом з батьком, квартира була в антисанітарному стані, ліжка не застелені, посуд немитий, продукти харчування відсутні, дитина не відвідувала ДНЗ. Матір дитини було притягнуто до адміністративної відповідальності на ст. 184 ч. 1 КУпАП. Батько дитини тричі притягався до адміністративної відповідальності по ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. 9 та 10 листопада 2016 року при відвідуванні комісією відповідачка [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, у дитини не було свіжозвареної їжі, були тільки банани та заморожені продукти, вона не відвідувала дитячий садок. Дитина була налякана, плакала, мала неохайний та хворобливий вид. На підлозі були розкидані речі, пляшки з-під горілки, цигарки, дитячі іграшки тощо. У сумці відповідачки була пляшка горілки. У зв'язку з цим виконавчим комітетом було прийнято рішення про відібрання дитини та поміщення її до Центру захисту дітей, де вона і перебуває з 10 листопада 2016 року. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування та представник служби у справах дітей та сім'ї просили про задоволення позову, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини, зловживання відповідачами алкогольними напоями, неналежне виховання і утримання дитини, що загрожує її здоров'ю. Відповідачка [PERSON] та її представник позов не визнали. Відповідачка пояснила, що дійсно допускає епізодичне вживання алкоголю, проте дитині це нічим не загрожує і вона справляється з належним виконанням батьківських обов'язків. Дитина регулярно відвідує дитячий садок, гурток, нормально розвивається, вона піклується про неї, дитина забезпечена всіх необхідним для життя та розвитку. У вихованні та утриманні дитини допомагає її мати [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши суду, що з колишньою дружиною [PERSON] та їх дитиною спільно не проживає, однак спілкується з ними і надає по можливості матеріальну допомогу на дитину. Дійсно кілька разів вони зустрічались у неї вдома і вживали алкогольні напої, однак інтереси дитини при цьому не постраждали. Більше півроку алкогольними напоями він не зловживає. Вважає, що колишня дружина справляється з вихованням дитини і відбирати її у неї не треба. Свідок [PERSON] суду показала, що працює директором Центру захисту дітей. [PERSON] поступила у Центр захисту дітей 10 листопада 2016 року після відібрання у матері і мала неохайний вид. Вперше мати з'явилась до дитини з запахом алкоголю. Після проходження медичного огляду вона отримала дозвіл на побачення з дитиною і у подальшому приходила до неї без ознак вживання алкоголю, приносила їй гостинці, вела себе адекватно, зауважень до її поведінки не було. Баба дитини [PERSON] також пройшла медичний огляд і відвідувала дитину. Батько дитини першого разу з'явився в стані сп'яніння і тому йому було відмовлено у спілкуванні з дитиною. У зв'язку з цим він вчинив сварку і викликав поліцію. У подальшому він приходив до дитини в кінці дня, коли її на роботі не було. У сім'ї відсутня взаємоповага і це заважає вихованню дитини. Також для нормального виховання дитини батькам не вистачає побудови педагогічно обґрунтованих відносин з дитиною. Свідок [PERSON] суду показала, що працює спеціалістом Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Сім'я [PERSON] перебувала на обліку у зв'язку із зловживанням алкогольними напоями з 2013 по 2014 рік, під час якого проводилась профілактична робота з матір'ю дитини, яка відвідувала заходи, виконувала рекомендації, припинила зловживати алкогольними напоями і сім'я була знята з обліку. У вересні 2015 році знову надійшло повідомлення про зловживання матір'ю дитини алкогольними напоями. При відвідуванні комісією факт було підтверджено, у квартирі був безлад. Тоді дитину під нагляд забрала баба. У лютому 2016 року знову надійшло повідомлення про зловживання матір'ю дитини алкогольними напоями. При відвідуванні комісією було встановлено, що дитина голодна, у неї були лише банани. У квартирі були антисанітарні умови. На столі у кухні була пляшка горілки. Дитина плакала. Матері було запропоновано передати дитину родичам. За нею погодився наглядати знайомий, який викликав довіру. На комісію мати дитини не з'явилася. Наступного дня при відвідуванні дитина ще більше не доглянута, їла тільки морозиво. Мати зловживала алкогольними напоями кілька днів. Для попередження загрози здоров'ю дитини, органом опіки і піклування було прийнято рішення по вилучення дитини та поміщення до Центру захисту дітей. Свідок [PERSON] суду показала, що працює практичним психологом ДНЗ №» 8, який відвідує [PERSON]. В ДНЗ мати дитини ніколи в стані сп'яніння не з'являлась. Батько з'явився одного разу в стані сп'яніння. У вересні 2016 року дитина не відвідувала ДНЗ, оскільки разом з матір'ю була в Москві у баби. У жовтні 2016 року вона відвідувала сім'ю і там були нормальні умови для дитини. Тривалих перерв у відвідуванні дитиною ДНЗ не було. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає по сусідству з відповідачами, які наразі спільно не проживають. Відповідачка [PERSON] проживає в квартирі разом зі своєю матір'ю та дитиною, стосунки з якими нормальні. Років два назад у неї були проблеми з вживанням алкоголю. Про причини відібрання дитини у лютому 2016 року йому нічого не відомо. Вважає, що у [PERSON] є можливість і бажання виховувати дитину. Свідок [PERSON] суду показала, що вважаю свою дочку [PERSON] дбайливою матір'ю. Коли відібрали дитину, вона була відсутня за місцем проживання і перебувала у Москві у справах приватного підприємця. Коли дізналася про відібрання дитини, то повернулася відразу як дозволили обставини. За час перебування дитини у Центрі захисту дітей вони з дочкою займалися її вихованням, відвідували дитину. Дочка не зловживає алкогольними напоями і це їй не притаманно. Вона дуже хоче переживає з причини відібрання дитини і хоче повернути її. Дитина була всім забезпечена. Їжу у їх сім'ї прийнято готувати щодня, щоб вона була свіжою. В Росію вона їздить періодично на 10 днів у справах приватного підприємця і за рахунок цих доходів допомагає дочці утримувати свою дитину. Колишній її чоловік [PERSON] з ними не проживає останні 2 роки. Чи зловживає він алкогольними напоями їй невідомо. Останні два місяці до дитини він не приходив. Відносини з його матір'ю нормальні. Вислухавши сторони, інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Славутичі. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Між батьками дитини було зареєстровано шлюб 12.10.2012 р., який розірвано заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року, що набрало законної сили 2 лютого 2016 року (а.с. 7-9, 84-85). Відповідачка [PERSON] проживає разом з дитиною та матір'ю [PERSON] у трикімнатній квартирі, власником якої є [PERSON] (а.с.10). Відповідач [PERSON] проживає з батьками у чотирикімнатній квартирі, власником якої є його мати [PERSON] (а.с.11). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 березня 2014 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку, починаючи з 05.02.2014 р., до повноліття дитини (а.с.14). Як пояснила відповідачка [PERSON] у судовому засіданні, виконавчий лист про стягнення аліментів вона пред'явила до виконання, але потім його забрала і аліменти не стягуються за рішенням суду. За даними Славутицького МВ ГУ МВС у Київській області за 23.01.2014 р. [PERSON] зверталася у 2013-2014 р. із заявами про вчинення щодо неї протиправних дій чоловіком [PERSON]. Кримінальне провадження за статтею 125 ч. 1 КК України було закрито (а.с.12). За відомостями ВДАІ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області за 21.01.2014 р. [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме: 31.05.2013 р. по ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані сп'яніння); 14.07.2013 р. по ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані сп'яніння); 14.07.2014 р. по ст. 126 КУпАП (керування транспортними засобами без відповідних документів) (а.с.13). Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради на засіданні 10 січня 2014 року рекомендовано батькам вести здоровий спосіб життя, не допускати неадекватної поведінки у присутності дитини, звернутися до лікаря за консультацією для уточнення діагнозу матері, рекомендовано службі у справах дітей та сім'ї взяти на облік дитину як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах та затвердити індивідуальний план, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді взяти сім'ю під контроль та здійснювати соціальний супровід (а.с. 15). За даними лікаря-хірурга ДЗ СМСЧ-5 за 21.01.2014 р. у [PERSON] мав місце консолідований перелом лівого бедра, з приводу якого їй надавалась медична допомога (а.с. 20). Названою комісією на засіданні 30 січня 2014 року батькам рекомендовано бездоганно виконувати вимоги статті 150 СК України, намагатись знаходити компромісні вирішення питань приватного життя, а також питань щодо утримання, виховання малолітньої дитини, вести здоровий спосіб життя, поводити себе толерантно у присутності дитини, близьких людей та посадових осіб. За бажанням батька передати дитину бабі [PERSON], яка допомагатиме матері дитини слідкувати за станом здоров'я дитини. Матері дитини не чинити перепони батькові щодо його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Батькам дитини врегулювати свої родинні відносини в судовому порядку (а.с.16). При обстеженні умов проживання дитини 01.09.2015 р. комісією встановлено, що [PERSON] проживає з батьками у приватизованій трикімнатній квартирі з централізованим опаленням, електроводопостачанням, заборгованість за які відсутня. У квартирі наявні необхідні меблі та побутова техніка. На дитину виплачується допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною до трьох років. На час обстеження батьки перебували в нетверезому стані, по квартирі були розкидані речі, соняшникове насіння, папірці тощо. Дитина не мала окремого спального місця, спала разом з матір'ю. В наявності місце для проведення дозвілля дитини. Дівчинка забезпечена сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування. Стосунки між батьками невизначені. Мати дитини запрошена до ССДС, розгляд питання сім'ї винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 18). При обстеженні умов проживання дитини 25.02.2016 р. комісією встановлено, що батьки перебували в нетверезому стані. Квартира була в антисанітарному стані, одяг, дитячі іграшки, фломастери, олівці, засоби гігієни, овочі, недопалки розкидані по квартирі, ліжка не застелені, посуд немитий, продукти харчування відсутні. У дитини є все необхідне, крім свіжозвареної їжі. Дитина не відвідує ДНЗ з 23.02.2015 р., а 22.02.2015 р. мати забрала її о 15 год.. Мати дитини запрошена до ССДС, розгляд питання сім'ї винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 19). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради 2 березня 2016 року слухали [PERSON], яка підтвердила факт неналежного утримання малолітньої дочки [PERSON] через зловживання алкогольними напоями та запевнила членів комісії, що надалі дбатиме про дитину. Батьки застережені про необхідність неухильного виконання вимог ст. 150 СК України та попереджені про відповідальність, їм рекомендовано вести здоровий спосіб життя, не допускати проявів асоціальної, звернутися за консультацією до фахівців соціально-психологічного центру та співпрацювати зі спеціалістами центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 15). Постановою судді від 14 березня 2016 року [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 184 КУпАП (Ухилення від виконання батьківських обов'язків) (а.с.21). При обстеженні умов проживання дитини 09.11.2016 р. комісією встановлено, що мати перебувала у нетверезому стані, квартира була в антисанітарному стані, одяг, дитячі іграшки, фломастери, олівці, засоби гігієни, овочі, печиво розкидані по квартирі, ліжка не застелені, посуд немитий. Порожні пляшки з-під горілки та пива валялись у дитячій кімнаті та кухні, а також недопалки. За дитиною був відсутній належний батьківський догляд через зловживання матір'ю алкогольними напоями. Дитина з 03.11.2016 р. не відвідує ДНЗ № 8, знаходиться у квартирі з матір'ю. Свіжозварена їжа для дитини відсутня. У наявності були лише банани та заморожені продукти в морозильній камері. Дитина розповіла, що вночі спала на підлозі і показала подушку, що мати заперечила. На пропозицію помістити дитину до лікувального закладу або до Центру захисту дітей чи близьких родичів відмовилась. Нагляд за дитиною погодився здійснювати її знайомий Жуков, який викликає довіру. Мати [PERSON] перебувала у Москві. Питання щодо захисту прав дитини винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Матір попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків (а.с. 22). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради 10 листопада 2016 року було ухвалено про підготовку проекту рішення виконавчого комітету про відібрання дитини та поміщення її до Центру захисту дітей (а.с.23). Виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області 10.11.2016 р. прийнято рішення № 504 про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] та поміщення до дитячого будинку «Центру захисту дітей» з 10.11.2016 р. і призначення опікуном директора цього Центру [PERSON] (а.с.26). В судовому засіданні представником органу опіки і піклування суду надано висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради від 27.12.2016 р. № 628, згідно якого батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківських обов'язків і тому є доцільним відібрання від них дитини без позбавлення батьківських прав (а.с.70-72). Представником третьої особи суду також надано копію акту від 10.11.2016 р. про тимчасове вилучення дитини із зазначенням правових підстав, інформацію про дитину від 09.11.2016 р., фотографії домашнього інтер'єру за місцем проживання відповідачки з дитиною (а.с. 73-83). Представником відповідачки [PERSON] суду надано копію заочного рішення про розірвання шлюбу між відповідачами (а.с.84-85), довідку про доходи за місцем постійної роботи [PERSON] за грудень 2016 року (а.с.86), інформацію про дитину з ДНЗ № 8 «Теремок» від 09.12.2016 р., згідно якої [PERSON] відвідує ДНЗ з 28 серпня 2015 року. У 2016-2017 навчальному році дитину приводила та забирала мати [PERSON]. Дівчинка спокійна, врівноважена і контактна. До групи завжди приходила з улюбленою іграшкою, якою залюбки ділилася з дітьми. На заняттях проявляла зацікавленість, активно включалась в діяльність. Зовнішній вигляд дитини охайний, одяг чистий, наявна спортивна форма. Ангеліна забезпечена необхідним канцелярським приладдям для участі у навчально-виховному процесі (а.с.87). Суду також надано характеристику з місця роботи [PERSON], згідно якої вона працює касиром торговельного залу в ТОВ «Сільпо-Фуд» з 23.11.2016 р., характеризується позитивно, порушень трудової дисципліни не допускала, за характером спокійна, стримана, відповідальна, з повагою ставиться до співробітників, за період роботи поганих звичок не проявляла (а.с.88). Суду також надано характеристику вихованки творчого об'єднання Палацу дитячої та юнацької творчості [PERSON], яка займається з 05.10.2016 р. по цей час. За час навчання та творчої роботи показала себе здібною, допитливою, творчою дівчинкою. Легко засвоює викладений матеріал, добра, чуйна, товариська дитина, легко йде на контакт з дітьми та дорослими. Батьки дитини проявляють зацікавленість в розвитку здібностей дочки. На заняття гуртка переважно приводить мати (а.с. 89). Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства (частина третя). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї (частина восьма). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев'ята). Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 152 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша). Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам (частина друга). Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (частина третя). Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно (частина перша). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга). Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частина третя). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (частина перша статті 152 СК України). Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування (частина 1). У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав (частина 2). Наявності підстав для відібрання дитини від відповідачів судом не встановлено. В судовому засіданні з'ясовано, що відповідачі епізодично вживали алкогольні напої, проте на обліку у нарколога не перебувають і даних про наявність у них психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками відсутні. Судом також встановлено, що малолітній дитині забезпечено необхідні житлово-побутові умови проживання, вона забезпечена необхідним харчуванням, одягом, взуттям, іграшками для розвитку, дитина відвідує ДНЗ, де характеризується цілком позитивно, нормально розвивається фізично і духовно, спокійна, стримана, врівноважена, доброзичлива, ввічлива у відносинах з дорослими та дітьми, особисто прихильна до матері, що свідчить про її належне виховання матір'ю, з якою проживає дитина. Батько дитини спільно з матір'ю та дитиною не проживає, шлюб між батьками розірвано, проте батько бере участь у вихованні дитини, періодично спілкується з нею, проте основний тягар виховання дитини покладено на матір і з належним вихованням дитини вона в цілому справляється. Після вилучення дитини з сім'ї та поміщення до дитячого будинку мати дитини припинила вживати алкогольні напої, пройшла необхідний медичний огляд, працевлаштувалася на постійну роботу, де характеризується позитивно, бере активну участь у вихованні та розвитку дитини. Даних про те, що внаслідок епізодичного вживання відповідачами алкогольних напоїв вони жорстоко поводилися з дитиною та існувала реальна загроза здоров'ю дитини та її моральному розвитку, суду не надано. Факт притягнення матері до адміністративної відповідальності, наявність певних недоліків у веденні домашнього господарства, епізодичне вживання алкоголю без шкідливих наслідків самі по собі не свідчать про неналежне виконання батьківських обов'язків та наявність порушення прав дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Таким чином, позбавлення батьківських прав чи відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є крайнім, винятковим засобом захисту дітей від порушень їх прав батьками внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків і може бути виправданим лише у разі реального їх порушення. Встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про наявність реального порушення прав дитини та неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами чи їх зловживання алкогольними напоями зі шкідливими наслідками для здоров'я та морального розвитку дитини. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з викладеного, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування про доцільність відібрання дитини та відмовляє у позові у зв'язку з недоведеністю та відсутністю підстав для його задоволення.

Outcome: dismissed