Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

17 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою у якій просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Губинська, б. 29, смт Зарічне Зарічненського району Рівненської області, після смерті [PERSON]. В позовній заяві зазначила, що 25 серпня 2015 року помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Губинська, б. 29, смт Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області. Позивач є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем під час відкриття спадщини, що підтверджує довідкою Зарічненської селищної ради від 15 січня 2016 року № 166. Покликається на те, що не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Зарічненська селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засідання не забезпечила. Згідно листа вих. № 661 від 20 липня 2017 року просить суд розглядати справу без представника сільської ради. Щодо задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що 25 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 174106 від 27 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно. Позивачка по справі являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як дружина померлого, інших спадкоємців першої черги немає. За технічним паспортом власником садибного (індивідуального) житлового будинку № 29 по вул. Губинська у смт Зарічне, Рівненської області є спадкодавець [PERSON]. Згідно довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області № 166 від 15 січня 2016 року на день смерті 25 серпня 2015 року із спадкодавцем проживала та була зареєстрована лише [PERSON]. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент його смерті. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 09 серпня 2016 року видно, що після смерті [PERSON] державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори 09 серпня 2016р. було заведено спадкову справу. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 11 липня 2017 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт Зарічне, вул. Губинська, 29, Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документа на цей житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved