Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

19 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В своїй заяві позивач зазначив, що 06 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії Полтавського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та відповідачем було укладено заяву про приєднання № 952160 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням даної заяви клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на офіційному сайті АТ «Ощадбанк». Відповідно до п. 6.3 Заяви, банк надав Позичальнику кредит в сумі 43000,00 грн. з процентною ставкою 38,00 % річних, які сплачуються щомісячно в порядку та розмірах визначеному в Заяві та відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Взяті на себе зобов`язання\~ [PERSON] не виконує. Станом на 05 липня 2019 року його заборгованість перед банком складає: 40133,23 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9254,63 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 1253,48 грн. строкова заборгованість по відсотках, 3677,43 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 1010,00 комісія за розрахунково-касове обслуговування. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, які згідно розрахунку банку становлять: 364,05 грн. втрати від інфляції, 357,95 грн. - 3% річних. Посилаючись на викладене позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за заявою про приєднання № 952160 від 06 липня 2018 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в сумі 56050,77 грн., з яких: 40133,23 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9254,63 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 1253,48 грн. строкова заборгованість по відсотках, 3677,43 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 1010,00 комісія за розрахунково-касове обслуговування, 364,05 грн. втрати від інфляції, 357,95 грн.- 3% річних, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує.\~\~ Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 06 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії Полтавського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 952160 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Заява). Відповідно до п. 6.3 Заяви, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано кредит в розмірі 43000, 00 грн. Згідно п. 6.6.1 Заяви, процентна ставка за кредитом становить 38% річних. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~ [PERSON] за заявою про приєднання № 952160 становить 56050,77 грн., з яких: 40133,23 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9254,63 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 1253,48 грн. строкова заборгованість по відсотках, 3677,43 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 1010,00 комісія за розрахунково-касове обслуговування, 364,05 грн. втрати від інфляції, 357,95 грн.- 3% річних. 17.05.2019 року та 26.06.2019 року на адресу відповідача було направлено листи про необхідність сплати заборгованості. Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України,\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633\~Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти у позивача в розмірі 43000,00 грн., за користування якими повинен був сплатити 38% річних та не належним чином виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим, згідно наданого Банком розрахунку виникла заборгованість: 40133,23 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9254,63 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 1253,48 грн. строкова заборгованість по відсотках, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку в частині стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками підлягають задоволенню. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту та відсотків, стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 3677,43 грн. а також комісію за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1010,00 грн. Відповідно до ст. 549\~Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.ч.1,2 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.\~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що в разі укладення кредитного договору розмір неустойки, який підлягає стягненню у разі порушення боржником зобов`язання повинен бути встановлений законом або визначений у договорі за погодженням сторін. Разом з тим, судом встановлено, що у заяві позичальника від 06 липня 2018 року, яка підписана сторонами відсутні умови договору, які визначають розмір неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та відсутні умови, які встановлюють розмірі комісії за розрахунково-касове обслуговування. Позивачем надано суду Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, пунктом 9.1 якого встановлений розмір пені, який нараховується за несвоєчасне або не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву про приєднання № 952160, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному сайті позивача можуть змінюватися самим банком, тобто позивач міг додати до позовної заяви Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях. Крім того, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщені на інтернет сторінці банку, який містися в матеріалах даної справи не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 липня 2018 року шляхом підписання Заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 3677,43 грн. а також комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1010,00 грн. до задоволення не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена в постанові\~Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Стосовно позовної\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача 364,05 грн. втрат від інфляції, 357,95 грн.- 3% річних суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України,\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду розрахунку розміру втрат від інфляції та 3 % річних, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити час прострочення грошового зобов`язання та його розмір. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь 364,05 грн. втрат від інфляції, 357,95 грн.- 3% річних до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141\~ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 56050,77 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 50641,34 грн., що становить 90,34 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1735,43 грн., що складає 90,34 % від 1921,00 грн. \~

Outcome: partial