overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.03.2009 року між ними був зареєстрований шлюб. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 19.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив змінити договір найму житлового приміщення: квартири №108 по вул..8Березня 14-а в м. Миколаєві, зобовязати ЖЕД укласти окремий договір найму жилого приміщення, відкривши окремий рахунок, визначити порядок користування вищезазначеною квартирою. Ухвалою суду від 17.09.2014 року за заявою позивача, позовні вимоги в частині зміни договору найму житлового приміщення: квартири №108 по вул..8Березня 14-а в м. Миколаєві, зобовязання ЖЕД укласти окремий договір найму жилого приміщення, відкривши окремий рахунок були залишені без розгляду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою №108 по вул..8Березня 14-а в м. Миколаєві підтримує у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справа була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження дослідженими судом доказами. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1984 року по 26.03.2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно довідки ЖКП «Бриз» від 20.05.2014 року, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Крім того у квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] Відповідно з витягу поверхового плану: загальна площа квартири №108 по вул..8Березня 14-А в м.Миколаєві - 51,3 кв.м., житлова площа - 28,2 кв.м., службова - 23,1 кв.м. Зазначена квартира складається з двох окремих кімнат площею 16 кв.м., та 11 кв.м, кухні, ванної, туалету, лоджії, балкону. Після розірвання шлюбу між сторонами склались неприязнені стосунки. На теперішній час позивач займає окрему кімнату площею 11 кв.м. у квартирі №108 по вул..8Березня 14-А в м. Миколаєві. Відповідач проживає у кімнаті площею 16 кв.м. Відповідно до ст..64 ЖК України сторони мають рівне право у користуванні спірним житлом. Оскільки між сторонами існує спір з приводу користування квартирою, враховуючи характеристики спірного житла, стосунки між сторонами, вимоги щодо визначення порядку користування житлом є обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14.11.2008р., зареєстрованим у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №459. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, з березня 2014 року між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, беручи до уваги позицію позивача, враховуючі вищезазначені обставини, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.11.2008р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №459 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з березня 2014 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивачка не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: дочку - Злату, 14.11.2010 року, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в січні 2014 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою з грудня 2006 року. Позивачка також зазначила, що вона є власником вищезазначеного жилого будинку. При цьому реєстрація відповідача, який є сторонньою особою, перешкоджає їй у реалізації своїх прав власності на зазначений жилий будинок. Посилаючись на ці обставини позивачка вважала, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин повторно. Заперечень або письмових пояснень щодо позову до суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка є власником жилого будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], і постійно проживає в ньому разом із членами своєї родини. (а.с. 6-8) За цією ж адресою зареєстрований і відповідач, який не є членом родини позивачки. (а.с. 8) З досліджених доказів також вбачається, що договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи відсутність правових підстав для проживання відповідача в житловому приміщенні належному позивачці, а також те, що реєстрація відповідача в цьому житловому приміщенні створює перешкоди позивачці в реалізації нею свого права власника, позовні вимоги є обґрунтованими. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки також належить стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітня донька [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері (а.с.7), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 600 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а також просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2009 року). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.10.2009р.) і доньку [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.11.2011р.), батьком яких в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а також просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2004 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.02.2007р.) і сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.02.2007р.), батьком яких в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання сина. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивачка з відповідачем проживають окремо. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, він офіційно працює в ТОВ «Хенкель Баутехнік Україна» - водієм, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] подала до суду позов про зміну розміру аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що стягуються з [PERSON] Позов обґрунтувала тим, що вона та відповідач є батьками дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка після зменшення розміру позовних вимог просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та стягувати їх у фіксованій сумі - 400 грн. на місяць. Позов обґрунтувала збільшенням потреб дітей та тим, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, приховує вказані доходи і платить визначені рішенням суду аліменти нерегулярно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у зменшеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Представник відповідача, уповноважений на те, визнав позов у зміненому позивачкою розмірі. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає визнання позову відповідачем і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved