Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 15.07.2012 року померла [PERSON], про що 16.07.2012 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 10, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконкомом Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті, тобто 15.07.2016 року. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, зокрема майнові права на нерухоме майно, яке належало померлій. До спадкового майна входить житловий будинок, який знаходиться у с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області по вул. Рось 62 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1313 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району. Дане нерухоме майно належало спадкодавцю на праві власності. Однак за життя померла не оформила в законному порядку право власності на житловий будинок в органі БТІ. За життя [PERSON] скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту від 08.09.2008 р., посвідченого в [PERSON] сільській раді, зареєстрованого реєстрі за № 16. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. Інших спадкоємців на майно померлої немає. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи, що підтверджували право власності померлої на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, він на підставі ст. 1298 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. [PERSON] надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не має змоги, оскільки померла [PERSON] за життя не оформила, а державний акт про право власності на земельну ділянку, за невстановлених обставин був втрачений. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 764 від 28.07.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [PERSON], яка померла 15.07.2012 року в м. Погребище Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 8) була власником житлового будинку та господарських споруд, що розташований по вулиці Рось № 62 в с. Гопчиця, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області № 753 від 03.06.2016 року (а.с. 38) та земельної ділянки площею 3,1313 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 18 ). У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємиць за заповітом, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з вітсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову в нотаріальні дії №332/0116 від 15.07.2016 року (а. с. 40) Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 15.07.2012 року була власником житлового будинку та господарських споруд, що розташований по вулиці Рось № 62 в с. Гопчиця, Погребищенського району, Вінницької області та земельної ділянки площею 3,1313 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON], як спадкоємиць за заповітом подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, однак у звязку з вітсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно.

Outcome: approved