Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

18 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) Л.А., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2007 році між ним та відповідачкою була досягнута домовленість про купівлю-продаж належного останній житлового будинку №144, розташованого по вул. Шевченка в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області з розстрочкою розрахунку. 16 липня 2007 року ним було сплачено відповідачці завдаток у розмірі 400 доларів США, 27 липня 2007 року 700 доларів США, та 21 серпня 2007 року 1300 доларів США. Відповідачка зобовязалася оформити документи на будинок, після чого при нотаріальному посвідченні угоди він мав доплатити ще 600 доларів США. Отримавши завдаток у розмірі 2400 доларів США, відповідачка свої зобовязання не виконала, посилаючись на те, що в неї з колишнім чоловіком виникли суперечки щодо вартості будинку, тому доведеться почекати з оформленням будинку. Повернути отримані кошти також відмовилась та зникла на тривалий час. Посилаючись на викладені обставини, вважає, що відповідачка порушила зобовязання щодо укладення договору купівлі-продажу будинку, а тому, у відповідності з положеннями ст. 571 ЦК України, просить стягнути з неї суму сплаченого завдатку у розмірі 2400 доларів США, що еквівалентно 27960 грн., та таку ж суму за невиконання зобовязання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив поновити позивачеві строк позовної давності для звернення до суду, пропущений з поважних причин, оскільки відповідачка повідомила про відмову від укладення договору лише у квітні 2011 року. Представник відповідачки та відповідачка в судових засіданнях, які відбулися 20 березня 2014 року та 09 квітня 2014 року, позов не визнали. Так, відповідачка [PERSON] підтвердила, що у 2007 році між нею та [PERSON] була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу житлового будинку №144, розташованого по вул. Шевченка в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області за 3000 доларів США, з розстрочкою платежу. Співвласниками вказаного будинку є вона та її колишній чоловік [PERSON] з частками по 1/2. На той час не були оформлені належним чином правовстановлюючі документи на будинок, про що було повідомлено [PERSON] Не заперечує факт складення нею письмових розписок та отримання грошових коштів згідно вказаних розписок: 16 липня 2007 року 400 доларів США та 27 липня 2007 року 700 доларів США. Згодом [PERSON] повідомив, що втратив вказані розписки і на його прохання, отримавши ще 200 доларів США, вона написала розписку на загальну суму отриманих коштів 1300 доларів США. Інших платежів від позивача не надходило. Вважає, що договір купівлі-продажу будинку не було укладено з вини позивача, оскільки з квітня 2008 року по квітень 2011 року документи на будинок знаходились у нього, він повинен був доплатити решту коштів та ініціювати укладення договору. З квітня 2011 року вона не має наміру продавати будинок [PERSON], оскільки ціна будинку підвищилась і вона бажає сама проживати в ньому. Крім того, проживаючи в будинку, [PERSON] пошкодив його, чим завдав їй матеріальну шкоду. Посилаючись на викладені обставини, відповідачка та її представник вважають, що сума отриманого завдатку повинна залишитись у відповідачки. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно письмових розписок від 18 липня 2007 року, від 27 липня 2007 року та від 21 серпня 2007 року, наданих представником позивача, [PERSON] отримала завдаток від продажу будинку у розмірі 400 доларів США, 700 доларів США та 1300 доларів США відповідно. Згідно письмової розписки від 24 вересня 2007 року, [PERSON] продає будинок за 3000 грн., отримала 21 серпня 2007 року завдаток у розмірі 1300 грн. та зобовязується належним чином оформити документи. Факт написання цих розписок [PERSON] відповідачка [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) Л.А. в судовому засіданні підтвердила. Таким чином, згідно письмових розписок, [PERSON] отримала за будинок грошові кошти на загальну суму 2400 доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що 21 серпня 2007 року була присутня при написанні [PERSON] розписки та отриманні останньою грошей за будинок від [PERSON] у розмірі 1300 доларів США, що спростовує твердження відповідачки про отримання нею в цей день лише 200 доларів США. Посилання відповідачки про сплату [PERSON] всього 1300 доларів США, нічим обєктивно не підтверджені, а тому суд вважає їх безпідставними та не приймає до уваги. З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним отримання [PERSON] від [PERSON] в якості розрахунку за будинок 2400 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07 квітня 2014 року складає 27960 грн. Як вбачається з копії реєстру прав власності на нерухоме майно від 08 квітня 2008 року №18416413, житловий будинок №144, розташований по вул. Шевченка в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2014 року та рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 квітня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виселення та стягнення матеріальної шкоди, встановлено, що між позивачкою та відповідачами 24 вересня 2007 року в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу спірного будинку за 3000 доларів США, але нотаріально вказаний договір посвідчений не був та не пройшов державну реєстрацію, а тому не є укладеним. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, зазначені обставини, встановлені вищевказаними судовими рішеннями у цивільній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, оскільки в ній беруть участь особи, щодо яких встановлено ці обставини. Главою 49 ЦК України передбачено 6 видів забезпечення виконання зобовязань, одним з яких є завдаток. Всі вони є додатковими зобовязаннями, їх метою є стимулювання належного виконання сторонами основного зобовязання і вони слідують долі головного зобовязання. Забезпечувальні зобовязання можуть встановлюватися тільки по відношенню до дійсних вимог, які містяться в головному зобовязанні. Без укладення головного зобовязання неможливе укладення забезпечувального зобовязання. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, підтвердження зобовязання на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Для договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, у відповідності зі ст. 657 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, належною формою його укладення є нотаріальна форма та державна реєстрація. Недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу будинку тягне за собою його нікчемність, а тому він не є реальним, і не може забезпечуватися додатковими зобовязаннями. У звязку з цим, грошові суми, передані стороною до укладення договору купівлі-продажу, слід вважати авансом, а не завдатком. Таким чином, оскільки між сторонами не було належним чином укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, [PERSON], відповідно до ч. 2 ст. 570 та ст. 1212 ЦК України, повинна повернути [PERSON] отримані грошові кошти, як безпідставно набуті, у сумі, що відповідає отриманій, в перерахунку у валюту України по курсу, що діє на час ухвалення рішення. Посилання відповідачки на пошкодження відповідачем будинку, як на підставу залишення їй отриманих грошових коштів, суд не приймає до уваги, оскільки питання відшкодування матеріальної шкоди було предметом розгляду іншої цивільної справи за участю сторін. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення грошових коштів підлягають частковому задоволенню на суму авансу у розмірі 2400 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на час розгляду справи 27960 грн. Суд вважає можливим поновити [PERSON] строк звернення до суду з позовом про повернення коштів, оскільки відповідачка відмовилася від укладення договору у квітні 2011 року, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача, пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial