Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

19.12.2018р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 2014 року. У квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але він з вересня 2010 року добровільно виїхав з квартири зі своїми речами. З того часу у вказаній квартирі не проживає, його речі відсутні. Перепон відповідачу у користуванні квартирою він не чинить. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки та виклики за останньою відомою адресою місця реєстрації [PERSON], однак в судове засідання він так і не з'явився. У зв'язку із цим, про місце, дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Втім, відповідач [PERSON] не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання не з'явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 2014 року, а інша 1/2 частка квартири належить [PERSON] (а.с. 10-12). Згідно з довідкою про склад сім'ї № 4167 виданої ТОВ «Ліра ЛТД» від 30.08.2018р., у квартири [ADDRESS] зареєстрований відповідач (а.с.8) Відповідно до Акту, виданого ТОВ «Ліра ЛТД» від 30.08.2018р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не мешкає за даною адресою з вересня 2010 року по теперішній час, особистих речей у квартирі не має (а.с. 13). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], з наступних причин: відповідач дійсно не мешкає у даній квартирі більш одного року та не є власником цієї квартири, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України він втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved