Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 грудня 1998 року між ним та [PERSON] від імені якого, в зв`язку з його неповноліттям, діяла його мати [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , посвідчений Очаківською філією Південної товарної біржі за № 0244. Обидві сторони виконали всі умови договору, відповідач передав йому у власність зазначений вище будинок, а він його прийняв та сплатив ціну, обумовлену договором. У теперішній час він не може зареєструвати право власності на вказаний будинок, оскільки укладений на біржі договір підлягає нотаріальному посвідченню. Посилаючись на викладене, просив визнати дійсним зазначений договір купівлі-продажу. Учасники справи до суду не з`явилися. Представник позивача адвокат Михайленко Н.М. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначила, що вони повністю підтримують заявлені вимоги та судові витрати просять віднести на рахунок позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Очаківської філії Південної товарної біржі в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 28 грудня 1998 року між [PERSON] , 1989 року народження, від імені якого, в зв`язку з його неповноліттям, діяла його мати [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , який посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі за № 0244, що підтверджується цим письмовим договором (а. с. 8). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов`язання одна перед однією, а саме [PERSON] було передано у власність вказане нерухоме майно та він його прийняв і сплатив ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. 11 січня 1999 року за позивачем на підставі вказаного договору Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської міської філії зареєстроване право приватної власності на будинок [ADDRESS] , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням. Відповідно до ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» від\~10\~грудня 1991\~року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України\~від 14\~червня 1994\~року №\~18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст.\~227\~ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved