Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

17 січня 2019 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з вказаним позовом в якому просило стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року у розмірі 15 702,42 доларів США та 983 261,18 гривень, а також понесені судові витрати (судовий збір) у сумі 21 291,37 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-M00/015/2008 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 21 315,00 доларів США. 18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н за умовами якого банк відступив, а товариство прийняло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року. В забезпечення укладеного договору 06.12.2013 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-M00/015/2008 за яким остання взяла на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати за виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року у повному обсязі. Умови укладеного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконувалися, у зв'язку з чим станом на 28.11.2018 року виникла заборгованість за кредитом яка становить 15 702,42 доларів США. Крім того, у зв'язку з несвоєчасним поверненням кредиту, нарахована пеня, відповідно до п.4.1.1 договору, у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочки, яка становить 983 261,18 гривень. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року вказаний позов був прийнятий до розгляду, призначено підготовче судове засідання на 21.02.2019 рік. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Просив справу розглянути за його відсутності на підставі поданих доказів, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення у справі заочного рішення. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов не подавали. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 15 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-M00/015/2008 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 21 315,00 доларів США з кінцевим строком повернення кредиту до 15 лютого 2023 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5,49% річних + FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщу в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Також сторонами було обумовлено, що погашення кредиту та нарахованих на нього відсотків здійснюється щомісячно рівними частинами, згідно встановленого Графіку платежів. 15 вересня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року згідно якого сторонами було погоджено, що на період з 15 вересня 2009 року по 15 лютого 2010 року для розрахунків процентів за користування кредитними коштами буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 12,99 % річних, а з 15.02.2010 року - плаваюча процентна ставка у розмірі 5,50% річних + FIDR. Також сторонами був визначений новий графік платежів. 18 березня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю згідно якого до товариства перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року. 30 травня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, був укладений додатковий договір №2 до кредитного договору №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року згідно якого сторонами було погоджено, що на період з 30 травня 2011 року для розрахунків процентів за користування кредитними коштами буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 12,00 % річних, та відповідно визначено новий графік платежів. 06 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, був укладений додатковий договір №3 до кредитного договору №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року згідно якого сторонами було погоджено, що з 06 грудня 2013 року для розрахунків процентів за користування кредитними коштами буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 00,00 % річних, та відповідно визначено новий графік платежів. Також 06 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, був укладений договір поруки № SR-M/015/2008 за яким остання зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати за належне виконання умом кредитного договору №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року у повному обсязі. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ML-M00/015/2008 від 15.02.2008 року станом на 28.11.2018 року становить 15 702,42 доларів США. Також, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 28.11.2017 року по 28.11.2018 рік у розмірі 983 261,18 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. Доказів виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору ні перед ПАТ «ОТП Банк», ні перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в матеріалах справи не міститься. Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON], як позичальником, не виконувались умови, встановлені кредитним договором (у визначений строк кредит не погашений, не сплачені відсотки за його користування), то вимоги позивача про стягнення у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], як поручителя за вказаним кредитним договором, заборгованості по кредиту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення пені з відповідачів суд зазначає наступне. Згідно положень частин 1 та 3 ст.549 та ч.1 ст.550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно положень ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON], як боржник, порушив умови укладеного кредитного договору, за що позивачем правомірно, у відповідності до вимог діючого цивільного законодавства та умов укладеного договору, нараховано пеню за останній рік перед зверненням до суду у сумі 983 261,18 гривень. Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що розмір збитків (сума несплаченого кредиту) за вказаним договором становить 15 702,42 доларів США, що станом на час ухвалення судом рішення становить (15702,42х27,08=425221,53) Отже розмір пені, яку просить позивач стягнути з відповідачів значно перевищує розмір збитків позивача. За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру заборгованості за кредитом договором, а саме, до 425221,53 гривень. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що поданий ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 15 702,42 доларів США (заборгованість за кредитом) та пеню у розмірі 425221,53 гривень. В решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір, (850443,06х21291,37/1408482,71=12855,74) по 6427,87 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial