Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

19.09.2014 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 12.03.2013 №002-28518-120313 в розмірі 23998,85 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.03.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-28518-120313, за умовами якого банком надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] в розмірі 15000,00 грн. згідно тарифного пакету «Новий Класичний». Відповідач скористалась кредитною лінію отримавши від позивача кредит на загальну суму 14982,32 грн. Згідно умов кредитного договору відповідачка зобов'язалась повертати кредит та сплачувати проценти за його користуванням шляхом сплати кожного місяця обов'язкового мінімального платежу. Однак відповідачка порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 05.06.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №002-28518-120313 на умовах визначених у заяві клієнта, Правилах надання банківських послуг при здісненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельтабанк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18.07.2012 №392, тарифах банку, зазначених у п. 2.6 частини 2 заяви клієнта. Відповідно до умов договору банком надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] в розмірі 15000,00 грн. згідно тарифного пакету «Новий Класичний». За вказаним тарифним планом визначено, що держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту - 2% від суми використаних коштів на день розрахунку, нарахованих процентів за кредит - 14,99% річних, плати за обслуговування кредитного залишку - щомісячно, 3,95% використаних кредитних коштів станом на останній день місяця, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу - 0,01% але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення та суми заборгованостей минулих періодів. Як визначено статтею 526 ЦК України (ЦК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що позивач на виконання умов договору №002-28518-120313 надав відповідачці кредит на загальну суму 14982,32 грн. Відповідачка в порушення умов договору обов'язку повернути кредит та сплатити проценти належним чином не виконала у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачам за кредитним договором від 12.03.2013 №002-28518-120313 станом на 05.06.2014 складає 23998,85 грн., в тому числі: тіло кредиту - 11776,12 грн., прострочене тіло кредиту - 3206,20 грн., заборгованість за відсотками - 2219,12 грн., заборгованість за комісіями - 6797,41 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень ст.ст. 15, 16 ЦК у разі порушення майнового права особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачкою умов кредитного договору, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 23998,85 грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved