Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 06 листопада 2012 року у відділі РАЦС Хотинського РУЮ, за актовим записом № 66 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу в них 27 липня 2013 року народився син [PERSON], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Вказує, що відразу після народження дитини між ними почалися непорозуміння, прояви принципово різного ставлення до життя, виявилися розбіжності у поглядах на сімейні цінності, виникло почуття нетерпимості й не сприйняття по відношенню один до одного. Відповідач поступово самоусунувся від обовязку по утриманню, вихованню дитини та матеріального забезпечення сімї. за останній час взаємні почуття любові та поваги взагалі зникли, а їхні міжособистісні шлюбні стосунки, як подружжя, повністю припинилися. Зазначає, що з початку 2015 року вони майже не спілкуються, сумісного господарства не ведуть, спільного майна не мають. Таким чином, збереження сімї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, розірвати шлюб та визначити місце проживання неповнолітньої сина [PERSON] разом із нею. Спору про майно на даний час не виникає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 06 листопада 2012 року у відділі РАЦС Хотинського РУЮ, за актовим записом № 66 (а.с.4). Від шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки (а.с.7). Спору про майно не виникає. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спір, щодо місця проживання дитини у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким будуть проживати діти суду не надано, а тому суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial