Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

19.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що з 19.11.2004 року, між нею та відповідачем у справі був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 94. [INFO] у них народилася спільна донька - [PERSON]. На момент народження [PERSON], позивач із відповідачем разом не проживали. З пологового будинку [PERSON] доньку не забирав і не бачив її. 08 вересня 2006 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «[PERSON]» відновлене. 17 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і у них народилась спільна донька. Вони проживають однією сім'єю і [PERSON] бажає усиновити [PERSON]. Спільна з відповідачем донька, [PERSON], проживає разом із нею. Жодної участі у вихованні доньки, [PERSON] не бере, жодним чином не цікавиться її життям, не бере ніякої участі в її розвитку. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, тому що він не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. [PERSON] взагалі не спілкується і не бачиться з донькою, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками. Вважає, що відповідач, повинен бути позбавлений батьківських прав відносно доньки, [PERSON], у відповідності до законодавства України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо позбавлення батьківських прав відносно його доньки. Представник третьої особи, служби у справах дітей Хотинської РДА - Ілліка О.І., позов підтримала пояснивши, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Представник прокуратури _ Козловський О.А., який вступив до участі у справі після відкриття провадження у справі, підтримав позов та вважав за доцільне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносного його дитини. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, а також дослідивши письмові докази по справі, суд ураховуючи характер спірних правовідносин сторін, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що за час сумісного проживання [PERSON] із відповідачем [PERSON] у них народилася донька [PERSON], [INFO] (10). Відповідно до висновку Хотинської РДА за № 22-104-02-25 від 27.02.2015 року, адміністрація дійшла висновку за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки, оскільки із дня народження доньки батько жодного разу дівчинку не відвідував, не цікавився її здоров'ям, розвитком, життям, успіхами у школі, не надає їй ніякої фінансової допомоги, дівчинка батька не знає навіть у обличчя (а.с.11-12). Із довідки Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 316 від 18.03.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але останні два місяці за даною адресою не проживає, за вказаною адресою проживає [PERSON] і його двоє неповнолітніх дітей (а.с.13). Відповідно до характеристики № 25 від 28.01.2015 року, виданої ПП «Класік-КООП», [PERSON] характеризується позитивно, користується авторитетом у своїх співробітників (а.с.13). Судом встановлено та підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов від 28.01.2015 року, що відповідач [PERSON] зовсім не приймає участі у вихованні дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, не відвідує доньку на протязі дев'яти років (а.с.16). Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своєї неповнолітньої доньки, не здійснює належного догляду за нею, не забезпечує необхідного медичного догляду, а також не спілкується з нею в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, її навчання, не забезпечує необхідним харчуванням. Таким чином, судом достовірно встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] проживає, виховується та перебуває на повному утриманні матері, а її батько [PERSON] своїх батьківських обов'язків не виконує, не займається їх вихованням, не цікавиться здоров'ям та навчанням, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки та не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли свого повного підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком тощо, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. При цьому, судом при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав також враховується й наданий 27.02.2015 року висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його доньки. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved