Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

18 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктурізацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.09.2013 року [PERSON] отримала кредит у сумі 5677,96 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних на суму заборгованості за кредитом. Згідно укладеного договору погашення кредитної заборгованості здійснюєть шляхом сплати щомісячних платежів в період з 1 по 25 число кожного місяця. Узяті на себе зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, своєчасно та у повному розмірі заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за його коистування не сплачавала у зв`язку зч им, станом на 02 серпня 2017 рік утворилася заборгованість у розмірі 15\~594,40 гривень з яких: 4724,11 гривень заборгованість за кредитом, 3099,16 гривень заборгованість за відсотками, 6424,64 гривень заборгованість за пенею та комісією та 1346,49 гривень штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 15\~594,40 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності не надав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. На підставі статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. З матеріалів справи встановлено що, 30 вересня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укалдений Генеральна угода про реструктурізацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої остання отримала кредит у сумі 5677,96 гривень на строк 24 місяців з 30.09.2013 по 30.09.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за корстування кредитними коштами у розмірі 1,5% на місяць. Також умовами укладеного договору було визначено, що погашення кредитної заборгованості та сплата відсотків за користування кредитними коштами здійснюється в період з 1 по 25 число кожного місяця шляхом сплати щомісячного платежу у сумі 284,13 гривень. Згідно з розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2013 року, [PERSON], станом на 02 серпня 2017 року має заборгованість у розмірі 15\~594,40 гривень з яких: 4724,11 гривень заборгованість за кредитом, 3099,16 гривень заборгованість за відсотками, 6424,64 гривень заборгованість за пенею та комісією та 1346,49 гривень штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором позовні вимоги банку стосовно стягнення з останньої заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки суд виходить з наступного. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Генеральної угоди (п. 2.2) передбачено застосування до відповідача штрафу пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил передбачена сплата позичальником пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у частині стягнення пені не може бути задоволений, а на [PERSON] слід покласти штраф у розмірі 1346,49 гривень, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Всього з [PERSON] на корить ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню 9169,76 гривень заборгованості за кредитним договором (заборгованість за кредитом у сумі 4724,11 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 3099,16 гривень та штраф у сумі 1346,49 гривень). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 940,82 гривень (9169,76 грн. * 1600,00грн. / 15594,40 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial