Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

19 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24 листопада 2021 року, обґрунтовував тим, що наказом командира військової частини [NUMBER] від 19 червня 2020 року № 122 його було звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до пп. «а» ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». На момент\~звільнення його\~вислуга років\~у Збройних\~Силах України\~становила:\~календарна 20\~років 11\~місяців 05\~днів,\~пільгова:\~09\~років 06\~місяців 02\~дні. 02 листопада 2020 року житлова комісія військової частини [NUMBER] прийняла рішення, що було оформлено протоколом № 6 про виключення його зі списків черги на отримання житла у зв`язку зі звільненням у запас. Про прийняття житловою комісією рішення про зняття з квартирного обліку його ніхто не повідомляв, на засіданні комісії він не був присутній. Посилаючись на викладене, просив скасувати вказане рішення житлової комісії в частині зняття його разом із членами його сім`ї з обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати відповідача поновити його та членів його сім`ї на цьому обліку у загальній черзі на отримання житла з 30 березня 2006 року та у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 20 листопада 2015 року. Позивач у судове засідання не з`явився, представник останнього надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, в якій, крім цього, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав пославшись на те, що відповідно до п. 2.5 та п. 2.16 Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737-11 військовослужбовець, якого звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту не може перебувати на квартирному обліку. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ст. 92\~Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами України. Відповідно до вимог п. 1 ст. 12 Закону України\~«Про соціальний\~та правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Абзацом першим п. 9 ст.\~12\~вказаного Закону визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні норми закріплені і в п. 29 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2016 року та п. 2.16. Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», що затверджена Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року. Як встановлено\~в судовому\~засіданні, протоколом № 60 від 30 березня 2006 року засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] (в подальшому назву військової частин змінено на [NUMBER] ) м.Очакова позивача [PERSON] було зараховано на квартирний облік в загальну чергу зі складом сім`ї одна особа (а.с. 17). В подальшому протоколами № 127 від 28 листопада 2011 року та № 141 від 19 вересня 2013 року засідання вказаної житлової комісії було внесення зміни у списки військовослужбовців в/ч [NUMBER] та зараховано на квартирний облік членів сім`ї позивача дружину [PERSON] , 1984 року народження, сина [PERSON] , 2010 року народження, та доньку [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 18-19). 20 листопада 2015 року протоколом № 23 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] м. Очакова було постановлено зарахувати позивача [PERSON] в чергу на першочергове отримання житлових приміщень з 20 листопада 2015 року як учасника бойових дій (а.с. 21). Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 122 від 19 червня 2020 року позивача [PERSON] було звільнено з військової служби у запас та направлено для зарахування на військовий облік до Очаківського районного військового комісаріату Миколаївської області (а.с. 22). Як вбачається з рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 02 листопада 2020 року №6, позивача виключено зі списків черги на отримання житла (а.с. 23). Як на підставу законності такого рішення представник відповідача в судовому засіданні посилався на п. 2.5 та п. 2.16 Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737-11. Разом з тим, оскільки Житловий кодекс\~України є основним спеціалізованим законодавчим актом в житловій сфері, норми Інструкції можуть застосовуватися лише в тій частині, в якій вони не суперечать цьому Кодексу. Згідно зі ст.\~40\~ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Перелік цих випадків є вичерпним і жодним чином не стосується звільнення з військової служби за закінченням контракту. Таким чином, підстави для виключення позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у відповідача були відсутні і він не дотримався вимог ст. 40 ЖК України, приймаючи рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Крім того, як установлено судом, відповідач не повідомив позивача належним чином про час та місце проведення засідання житлової комісії 02 листопада 2020 року і всупереч вимогам Інструкції таке засідання було проведено за відсутності останнього. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення відповідача, яке оформлене протоколом, про зняття позивача з обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно й підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача поновити його на вказаному вище квартирному обліку. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved