Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

17 березня 2021 року (за поштовим штемпелем) позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2021 року приватний нотаріус Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис за реєстровим номером 6856 щодо звернення стягнення із нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» боргу в розмірі 11751,00 грн. Цей напис приватного нотаріус вчинив на підставі договору, вчиненого у простій письмовій формі, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, заборгованість не є безспірною та розрахована неправильно, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні необхідні документи. 10 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрив виконавче провадження № 64768799 на підставі цього напису, про який він дізнався 10 березня 2021 року. Цей виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку його вчинення, оскільки зазначена сума у виконавчому написі не є безспірною, відповідач не надав нотаріусу документи, визначені у п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому просить визнати виконавчий напис, зареєстрований приватним нотаріусом Баршацьким І.В. 28 січня 2021 року у реєстрі за № 6856, таким, що не підлягає до виконання, та стягнути із відповідача понесені судові витрати. До початку першого судового засідання позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати виконавчий напис, зареєстрований приватним нотаріусом Баршацьким І.В. 28 січня 2021 року у реєстрі за № 6856, таким, що не підлягає до виконання, стягнути із відповідача понесені судові витрати та безпідставно стягнуті кошти за цим виконавчим написом в розмірі 911,69 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 9 квітня 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано від Приватного нотаріуса Баршацького І.В. матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 28.01.2021, зареєстрований в реєстрі за № 6856, яка не виконана. У судове засідання учасники справи повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач та третя особа - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, про причини неявки суду не повідомили, відповідач копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву на позов не подав, третя особа Приватний нотаріус Баршацький І.В. відсутній за такою адресою. Позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд постановив ухвалу про заочнй розгляд справи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 28 січня 2021 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис, який був зареєстрований в реєстрі за № 6856, посилаючись на ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За цим написом нотаріус пропонує стягнути заборгованість із [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» за кредитним договором від 18 квітня 2019 року № 439942 за період з 17 травня 2019 року по 19 січня 2021 року в розмірі 11751,00 грн, з яких, прострочена заборгованість за сумою кредиту - в розмірі 1500,00 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 826,50 грн, строкова заборгованість за пенею за період з 17 травня 2019 року по 12 березня 2020 року - 9424,50 грн, та плата за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. Загальна сума заборгованості боржника становить 12251,00 грн (а.с.17 - копія виконавчого напису). Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. на підставі виконавчого напису від 28 січня 2021 року № 6856 постановою від 10 березня 2021 року відкрив виконавче провадження № 64768799 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» боргу в розмірі 11751,00 грн, з яких, прострочена заборгованість за сумою кредиту - в розмірі 1500,00 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 826,50 грн, строкова заборгованість за пенею за період з 17 травня 2019 року по 12 березня 2020 року - 9424,50 грн.Крім того, стягнув із позивача плату за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн (а.с.18-20 - копія постанови). 12 березня 2021 року Приватний виконавець Канцедал О.О. виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника, зобов`язавши ТОВ «АЛЛО» здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника щомісячно у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 13615,19 грн, із врахуванням основної винагороди в розмірі 1225,10 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження - 139,09 грн (а.с.29-31 - копія постанови). ТОВ «АЛЛО» здійснило відрахування із заробітної плати позивача за період з 1 березня 2021 року по 31 березня 2021 року у розмірі 555,53 грн та з 1 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року - 356,16 грн, а всього 911,69 грн (а.с.70, 71 - копії звітів). При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн (а.с.12, 43 - квитанції). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок від 22.02.2012 № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком від 29.06.1999 № 1172. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - після спливу тридцяти днів з моменту надісланої письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 1 Переліку від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Посилання позивача не те, що оскаржуваний виконавчий напис виконаний нотаріусом не на документі, що встановлює заборгованість, вбачається обгрунтованим. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що нотаріус не дотримав умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідач не спростував зазначені аргументи позивача, а приватний нотаріус не надав матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 28.01.2021, зареєстрований в реєстрі за № 6856. Як похідні від зазначених вище позовних вимог підлягають задоволенню і вимоги позивача про повернення відповідачем безпідставно стягнутих коштів із заробітної плати позивача у розмірі 911,69 грн. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved