Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

18.04.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27921,71 грн. за кредитним договором №б/н від 29.01.2011. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 29.01.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив умови угоди, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 27921,71 грн. станом на 31.12.2016, яку відповідач добровільно погашати не бажає. Тому позивач і пред'явив даний позов. У суд представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у суд не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов визнає частково, оскільки розмір пені має бути зменшений. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.36). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 ПАТ КБ «ПриватБанк» замінив свідоцтво про державну реєстрацію 17.07.2009 у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи. Дата проведення державної реєстрації 19.03.1992 (а.с.35). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.35). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб'єкта - юридична особа, види діяльності за КВЕД: інші види грошового посередництва, інші види кредитування, надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у., управління фінансовими ринками, посередництво за договорами по цінних паперах або товарах та інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а.с.34). У суді встановлено, що 29.06.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний договір укладався шляхом приєднання відповідно до ст.634 ЦК України. Згідно з анкетою-заявою позичальника про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач згоден з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, становить 3,0 %. Пеня за невчасне погашення заборгованості становить пеня(1) + пеня (2), де пеня (1) - (базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. (а.с.7). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.06.2011 станом на 31.12.2016, останні платежі були здійснені 03.12.2013 та 12.06.2014 в розмірі 50,00 грн. та 10,31 грн. (а.с.4-5). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних і кримінальних справах 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі №6-155цс13, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У постанові від 03.09.2014 у справі №6-100цс14 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідачем суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 31.12.2016 в розмірі 27921,71 грн., яка складається з наступного: 1995,45 грн. - заборгованість за кредитом, 21030,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3089,69 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1305,80 грн. - штраф (процентна складова). Так, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Однак враховуючи те, що розмір пені становить 3089,69 грн., а розмір заборгованості за тілом кредиту становить 1995,45 грн., суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000,00 грн. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial