Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

18.04.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини . Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до часу закінчення нею навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав позов частково, погодився на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини з пенсійних виплат, проте не погодився з відрахуванням аліментів з регресних виплат, мотивуючи тим, що вказані виплати витрачаються на реабілітацію та лікування. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє частковому задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є донькою та батьком відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], виданого 23.06.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 477 від 23.06.1998, батько - [PERSON]. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач пенсіонер, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Відповідно до довідки № 621 Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету [PERSON] є студентом І курсу, факультету менеджменту і маркетингу, денного відділення, бюджетної форми навчання. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи визнання сторонами обставини, що відповідач отримує регресні виплати, суд доходить висновку, що стан здоров'я відповідача має ненормальний стан, останній потребує постійного лікування, тому суд доходить висновку, що достатнім розміром аліментів на утримання повнолітньої дитини буде становити 1/5 частка з усіх видів заробітку. Посилання відповідача щодо стягнення з нього аліментів лише з одного виду заробітку, а саме з пенсії, є безпідставними, оскільки відповідно до пп. 12, пп.14 п. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 № 143 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв'язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров'я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними. Крім того, позивачем заявлено вимогу щодо мінімального розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка є безпідставною та незаконною для повнолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок)

Outcome: partial