Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

18.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 10.11.1979 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей, які є повнолітніми. Проте життя з відповідачем не склалося. Спочатку вони жили добре, але останнім часомвідповідач почав зневажати її, принижував її людську гідність, зловживав алкогольними напоями, бували випадки, що бив. Понад шість років подружні відносини не підтримують, вона втратила до відповідача повагу та любов, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] просив справу слухати у відсутності відповідача, оскільки відповідачем неодноразово подавалися заяви про відкладення справи і жодного разу він не надав суду підтверджуючих документів щодо неявки в судове засідання його представників. Позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив шлюб розірвати, оскільки сторони понад шість років проживають окремо, примирення між сторонами не відбулося, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні 07.07.2017 року позивач [PERSON] суду пояснила, що вже подавала заяву на розлучення, так як відповідач знущався над нею, бив її, з цього приводу зверталася в поліцію. Більше 14 років знаходиться на заробітках в Італії, вона не має жодних почуттів до відповідача, він став для неї чужою людиною, в неї є інший мужчина з яким підтримує звязки. З 2011 року подружні відносини з відповідачем припинили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та місце слухання справи був належно повідомлений. 27.04.2018 року до суду поступила заява [PERSON] про відкладення розгляду справи так як представник [PERSON] з 28.04.2018 року по 20.05.2018 року знаходиться у відпустці, а представник [PERSON] з 25.04.2018 року по 15.05.2018 року знаходиться на щорічному профілактичному лікуванні в медичному закладі, однак суд на підставі ст.ст.223,\~280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, так як відповідач неодноразово клопотав про відкладення справи, однак жодного разу не представив суду підтверджуючих документів про поважність причин неявки в судове засідання. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони одружилися 10.11.1979 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 46 у виконавчому комітеті Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням позивач змінила прізвище Артимовська на [PERSON], мають двох спільних дітей, які є повнолітніми. Як встановлено в судовому засіданні сторони проживають понад шість років окремо, позивач [PERSON] за межами України, а відповідач [PERSON] в смт. Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд з метою збереження сімї сторін в порядку, передбаченому ст.111 СК України зупиняв розгляд справи, проте сторони примирення не досягли. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не досягнуто, позивач втратила до відповідача повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved