Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

18.05.2021 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власником зазначеного житлового будинку. Відповідачі зареєстровані у будинку, однак фактично не проживають у ньому понад строки, протягом яких зберігається право користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідачів у будинку позбавляє позивача можливості оформити субсидію з оплати житлово-комунальних послуг. Ухвалою судді від 22.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», однак у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.1996 року, виданого Балаклійською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 1-793. Зареєстровано в Балаклійському БТІ 02.07.1996 реєєстр №4 (а.с. 6,12). У вищевказаному житловому будинку з 12.12.2012р. зареєстрована відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , яка згідно довідки Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 06.04.2021р. фактично за даною адресою не проживала з моменту реєстрації і не проживає по теперішній час, місце її перебування не відомо (а.с. 9, 23-24). Також належному позивачу житловому будинку з 20.12.2019р. зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 06.04.2021р. фактично за даною адресою не проживав з моменту реєстрації і не проживає по теперішній час, місце його перебування не відомо (а.с. 10, 21-22). Тобто відповідачі за місцем реєстрації не проживають без поважних причин з моменту реєстрації, втратили зацікавленість до вказаного житла, не несуть витрат на його утримання, їх речі у будинку відсутні. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, однак не проживають в ньому. Вони не є членами родини позивача. Реєстрація відповідачів у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , створює позивачу перешкоди в оформленні субсидії з оплати житлово-комунальних послуг, порушує його права власника. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 908,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів у рівних частках.

Outcome: approved