Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

18.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа: приватний нотаріус Новоград-Волинського міського округу Житомирської області Лінкевич Б.А. про зняття накладеної заборони на відчуження майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 2-478 стягнуто із [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором та договором поруки. Постановами державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ від 16.07.2010 року та 14.02.2015 року було накладено арешт на все нерухома майно боржника [PERSON] , у тому числі накладено арешт на квартиру, що належить [PERSON] та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , який є рідним братом позивача, [INFO] помер. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про прийняття спадщини на тій підставі, що на квартиру, яка належала спадкодавцю, накладено арешт. Відповідач відмовив йому у знятті арешту на нерухоме майно спадкодавця. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду. У позові просить зобов`язати відповідача зняти арешти за постановами державного виконавця від 16.07.2010 року та від 14.02.2015 року на майно боржника - [PERSON] , вжити заходи про виключення відомостей про померлого боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати всі інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання судового рішення (виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-478, виданий 11.06.2010 року про стягнення заборгованості), а також провести всі інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Судові витрати просив покласти на відповідача. Заявою від 03.09.2019 року позивачем було змінено позовні вимоги, у якій він просив зняти арешти за постановами державного виконавця від 16.07.2010 року та від 14.02.2015 року на майно боржника - [PERSON] , які було вжито посадовими особами відповідача у справі при виконанні судового рішення (виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-478, виданий 11.06.2010 року про стягнення заборгованості) та скасувати відповідні записи та скасувати записи про проведену державну реєстрацію цих арештів. 29.08.2019 року протокольною ухвалою було залучено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кобрина Н.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Адвокат Кобрина Н.В. додатково пояснила, що [PERSON] не може прийняти спадину після смерті брата - [PERSON] оскільки на нерухоме відповідачем майно накладено арешт. Зазначила, що [PERSON] погоджується із боргом перед ПАТ «КБ «Надра» та погасить заборгованість у межах спадкового майна після прийняття спадщини. Крім цього зазначила, що навіть після зняття арешту з майна та оформлення спадщини позивач не вправі буде відчужити цю квартиру до погашення заборгованості перед ПАТ «КБ «Надра», оскільки ця квартира перебуває в іпотеці. На відміну від арешту, наявність іпотеки дозволяє нотаріусу оформляти спадщину. Тому просять позовні вимоги задовольнити, оскільки це принесе користь усім учасникам спірних правовідносин. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився. 23.08.2019 року до суду надіслали відзив на позовну заяву у якій просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Треті особи у судове засідання повторно не з`явились. Заслухавши позивача та його представника, вивчивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24.01.2017 року (а.с. 11). Згідно виконавчого листа № 2-478/10 від 11.06.2010 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі 2-478/10 стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» у солідарному порядку 166820 грн. 63 коп. заборгованості за кредитним договором (а.с. 26). Постановами державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ від 16.07.2010 року та від 14.02.2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , зокрема на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5, 24, 26, ). Ця ж квартира перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки ВКР № 858572-858573 від 22.08.2008 року, яка позивачем не оспорюється (а.с. 5). Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено обтяження - арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова ВДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2010 року (а.с. 4-5). Постановою відповідача ВП № 42272038 від 23.03.2018 року було закінчено виконавче провадження щодо [PERSON] за виконавчим листом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11.06.2010 року у зв`язку зі смертю боржника (а.с. 27). Довідкою Приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу від 30.10.2018 року підтверджується те, що згідно матеріалів спадкової справи № 4/2017, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його рідний брат - [PERSON] (а.с. 12). Згідно листа Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 08.11.2018 року виконавче провадження щодо [PERSON] завершено відповідно до п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 13). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент внесення заборони, - у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з вище викладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту накладеного на майно, порушується право на спадщину позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. В позовній заяві позич просить судові витрати щодо сплати судового збору покласти на відповідача. Ухвалою суду від 19.07.2019 року № 285/2558/19 було звільнено позивача [PERSON] від сплати судового збору. Позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі, а тому в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved