Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

17 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що рішенням Камінь-Каширської міської ради №47/19 від 11 липня 2014 року їй надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], в м. Камені-Каширському орієнтованою площею 0,10 га. Звернувшись до Камінь-Каширського виробничого відділу «Центр державного земельного кадастру», їй було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який було затверджено рішенням Камінь-Каширської міської ради № 52/50 від 29 січня 2015 року. 24 квітня 2015 року реєстраційна служба Камінь-Каширського РУЮ видала їй свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 36733909 по [ADDRESS], в м. Камені-Каширському. Маючи намір використовувати вказану земельну ділянку виявила, що її кадастровий номер присвоєно сусідній земельній ділянці під [ADDRESS]. Причиною цього вважає, що адреса в правовстановлюючому документі вказана вірна, а розташування земельної ділянки не відповідає цій адресі і знаходиться на чужій земельній ділянці. Вказана помилка була допущена працівником Камінь-Каширського виробничого відділу «Центр державного земельного кадастру» коли він виносив межі ділянки в натурі, він помилково почав проводити заміри на сусідній земельній ділянці. Посилаючись на викладене та окремі норми законів, просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 36733909 від 24 квітня 2015 року на земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] в м. Камені-Каширському Волинської області та скасувати рішення Камінь-Каширської міської ради № 52/20 від 29 січня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник Камінь-Каширського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» пояснив, що дійсно їх працівник помилково провів заміри на земельній ділянці, яка межує із ділянкою позивача, у зв'язку з чим виникла помилка вказана [PERSON] Не заперечує проти задоволення позову. Відповідач на розгляд не з'явився, подав до суду заяву, де просить справу розглянути без участі його представника, позовні вимоги визнає. Реєстраційна служба Камінь-Каширського РУЮ Волинської області просить справу розглянути без її участі про що подала до суду відповідне клопотання. Заслухавши пояснення позивача, представника Камінь-Каширського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Судом установлено, що рішенням Камінь-Каширської міської ради №47/19 від 11 липня 2014 року (а.с. 5) позивачу надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], в м. Камені-Каширському орієнтованою площею 0,1000 га. Рішенням названої ради № 52/20 від 29 січня 2015 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, який був виготовлений Камінь-Каширським виробничим відділом «Центр державного земельного кадастру». Згідно ст. 126 ЗК України право власності, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За п.2 ч.1 ст. 4 згаданого Закону право користування земельною ділянкою підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно п.8-1 ч.1 ст. 18 цього Закону право власності фізичної особи на передачу їй безоплатно земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування нею виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як убачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] (а.с. 6), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕЕХ №462271 (а.с. 7), позивач є власником вищевказаної земельної ділянки за кадастровим номером 0721410100:01:003:1410. Державна реєстрація її у відділі Держземагенства у Камінь-Каширському районі здійснена 22 січня 2015 року, а у Реєстраційній службі Камінь-Каширського районного управління юстиції - 24 квітня того ж року. Як убачається із акту встановлення та узгодження меж між землекористувачами суміжних земельних ділянок (а.с. 8), кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером 0721410100:01:003:1410, викопіювання з генерального плану м. Каменя-Каширського та ситуаційної схеми земельної ділянки (а.с. 9 зворот), вищевказаний кадастровий номер присвоєно земельній ділянці по [ADDRESS], м. Каменя-Каширського. Наведене створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Серед способів захисту прав на земельні ділянки і такі як визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином позивач, як законний власник названої земельної ділянки, має право вимагати усунення будь-яких порушень прав у її користуванні. Враховуючи наведене, порушені права позивача на його земельну ділянку підлягають захисту, а тому позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити.

Outcome: approved