Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

18.10.2017 та уточнено 12.01.2018, 12.06.2018, 10.10.2018, 21.03.2019 та 24.10.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Криворізького відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області, про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими 20.10.2014 вона стала жертвою кримінального правопорушення (погроза життю), яке скоєно сусідом - [PERSON] . У той же день вона звернулась до підрозділу відповідача № 2 - Центрально- Міського районного відділу Криворізького МУ ГУНП в Дніпропетровської області з заявою про внесення відомостей до ЕРДР. Але працівники Відповідача № 2 відомості до ЕРДР не вносили, тому вона вимушена була звернутись до Центрально-Міського районного суду в м. Кривому Розі зі скаргою на бездіяльність. 14.11.2014слідчий суддя Центрально-Міського районного суду в м. Кривому Розі визнав бездіяльність працівників Відповідача № 2 протиправною та ухвалив про задоволення скарги (справа № 216/7992/14-к). 25.12.2015 постановою слідчого Відповідача № 2 удруге кримінальне провадження закрито. Але їй копія постанова своєчасно надана не була. Про існування постанови від 25.12.2015 позивач дізналась в результаті таких дій. 13.01.2016 позивач подала до канцелярії слідчого Клопотання № 3, в якому вказувала, що у зв`язку з названим вище провадженням [PERSON] останні тижні постійно навмисно провокує конфлікти, змітає сніг на територію проходу до земельної ділянки, якою користується потерпіла, а також на стіни споруд, якими вона користується. На заперечення потерпілої та її чоловіка реагує вкрай агресивно: намагається нанести лопатою та іншими предметами тілесні ушкодження, погрожує, зневажає. З кожним днем відносини сторін загострюються створена реальна можливість спричинення важких тілесних ушкоджень потерпілої або ії чоловіку з боку [PERSON] або спричинення подібних ушкодження самому [PERSON] з боку потерпілої або її чоловіка в порядку необхідної оборони. Тому позивач в Клопотанні № 3 просила здійснити усі можливі дії щодо забезпечення безпеки потерпілої та її чоловіка. Лише 18.02.2016 позивач отримала від поштарки два простих листа від слідчого. В першому разом з супровідним листом №21/Ш-19з, датованим 02.02.16 містились: постанова від 25.12.2015 про закриття кримінального провадження, постанова від 20.01.2016 про відмову у задоволенні Клопотання № 3 від 13.01.2016 з посиланням на те, що провадження закрито. 29.02.2016 ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду чергова скарга позивача задоволена частково, дії слідчого знову визнані протиправними, постанова про закриття кримінального провадження від 25.12.2015 скасована. 29.02.2016 приблизно о 12-00 год. на території присадибної ділянки домоволодіння потерпілої [ADDRESS] співвласник вказаного домоволодіння [PERSON] наніс позивачу кулаком декілька ударів у обличчя. Позивач одразу зателефонувала до поліції. На місце прибули працівники поліції, зайшли до приміщення [PERSON] після чого працівник поліції відібрав письмові пояснення від позивача. Після цього, позивач була госпіталізована до вказаного ОКЗ. З 29.02.2016 до 23.03.2016 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії ОКЗ «Міська клінічна лікарня №2». 23.03.2016 за заявою позивача відкрито кримінальне провадження № 12016040770000717 від 23.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, досудове розслідування проводять працівники Відповідача № 2. 21.01.2017 постановою слідчого Відповідача № 2 кримінальне провадження № 12014040770003735 закрито. Постанова не була своєчасно надана позивачу. Копію постанови вона отримала під підпис 16.06.2017 року коли з`явилась до Відповідача № 2 з інших справ. 23.06.2017 ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду поновлено позивачу строк подання скарги, дії слідчого визнані протиправними, постанова про закриття кримінального провадження від 21.01.2017 скасована. 21.04.2017 року чоловік позивача подав заяву про скоєння злочину, яка зареєстрована в ЖЕО за № 7045. 28.04.2017 позивач подала до канцелярії Центрально-Міського районного суду в м. Кривому Розі скаргу на бездіяльність слідчого - невнесення відомостей до ЄРДР. 25.05.2017 ухвалою судді Центрально-Міського районного суду в м. Кривому Розі дії слідчого визнані протиправними, скарга задоволена, зобов`язане компетентну особу Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР. Слідчий продовжував порушувати права позивача та спричинювати позивачу моральну шкоду: 05.12.2017 слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровської області капітан поліції Пеклун P.O. по кримінальному провадженню № 12017040230000961 від 02.06.2017 за ч. 1 ст.194 КК України прийняв постанову про закриття вказаного кримінального провадження. 10.01.2018 слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задовольнила скаргу позивача та ухвалила про скасування вказаної вище постанови слідчого. 25.01.2018 слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області п. Жукова І.В. постановила про чергове закриття кримінального провадження внесеного до ЕРДР № 120160040770000717 від 29.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, (спричинення тілесних ушкоджень). 05.03.2018 слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задовольнив скаргу позивача та ухвалив про скасування вказаної вище постанови слідчого. При цьому суд встановив численні та грубі порушення процесуального закону з боку слідчого (порушенням порядку пред`явлення підозри та інше). 20.07.2018 слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровської області капітан поліції І.В. Жукова знову прийняла постанову про закриття вказаного кримінального провадження № 12016040770000717 від 23.06.2017 за ч. 1 ст.122 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального порушення. Позивач з закриттям КП не погодилась подала скаргу слідчому судді. 03.09.2018 слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задовольнив скаргу позивача та ухвалив про скасування вказаної вище постанови слідчого. При цьому суд встановив численні та грубі порушення процесуального закону з боку слідчого. 01.02.2019 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області Жукова Ірина Володимирівна прийняла постанову про закриття кримінального провадження № 12016040770000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Позивач визнана потерпілою по вказаному кримінальному провадженні. Позивач з постановою не погодилась, подала скаргу слідчому судді. 04.03.2019 слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу встановила порушення прав потерпілої, визнала постанову протиправною, скаргу позивача задовольнила, постанову скасувала. 17.05.2019 позивач склала та у той же день особисто доставила до канцелярії Криворізького відділу поліції ГУНП в ДО Клопотання, в якому просила призначити судову психологічну експертизу, для вирішення питання спричинення моральної шкоди та справедливого розміру відшкодування такої шкоди. Просила доручити Київському НДІСЕ надати відповіді на 4 запитання сформульовані згідно рекомендації у п. 6.6. Орієнтовного переліку вирішуваних питань розділу VI. «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮ України від 08.10.1985 № 53/5 (зі змінами від 26.12.2012). 21.06.2019 слідчий склала Клопотання на ім`я слідчого судді Центрально-Міського суду про призначення судової психологічної експертизи. При цьому до 4 запитань позивача слідчий додала ще 3 запитання щодо психіатричного стану позивача. 23.09.2019 КНДІСЕ отримав ухвалу слідчого судді, однак КНДІСЕ повідомила, що не може надати відповідь на 3 запитання, які слідчий приєднала до 4 запитань потерпілої, оскільки вказані запитання є предметом дослідження не психологічної експертизи, а належать до компетенції судово-експертних установ Міністерства охорони здоров`я України. Спробою поставити на вирішення психологічної експертизи запитань, які вочевидь не є компетенцією судової психологічної експертизи позивачу спричинена чергова додаткова моральна шкода, яка полягає у наступному: 1. Негативні переживання через розуміння, що слідчий знову здійснює дії, які перешкоджають вирішення справи у розумний строк. 2. Негативні переживання через розуміння, що слідчий допускає, що Потерпіла страждає на якійсь психіатричне захворювання. 3. Необхідність змінювати життєві плани через те, що виникла потреба звертатись за правовою допомогою до адвоката, суду, адвокату, сплачувати за таку допомогу кошти з пенсії, якої не вистачає на життя. 4. Відчуття власної незахищеності через очевидне небажання слідчого, всупереч законодавству та численних судових рішень належним чином розслідувати справу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити стягнути з відповідачів Державної казначейської служби України та КВП ГУНП України в Дніпропетровській області на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 13 500 грн. Представник позивача - адвокат Якименко С.Г. в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав просив її задовольнити. Представник відповідача - КВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судовому засіданні проти позовної заяви [PERSON] заперечувала, у своєму відзиві на позовну заяву, представник відповідача [PERSON] зазначила, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів неналежного виконання відповідачами службових обов`язків, які завдали [PERSON] моральної шкоди. Представник відповідача - Державної казначейської служби України, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. 23.03.2016 слідчим відділення Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНГІ за заявою [PERSON] по факту завдання тілесних ушкоджень її знайомій, що мало місце біля будинку [ADDRESS] розпочато досудове розслідування кримінального провадження №12016040770000717 за ч. 1 ст. 125 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження, 18.05.2016 допитана в якості потерпілої [PERSON] 07.06.2016 додатково допитана у якості потерпілої [PERSON] . 10.06.2016 слідчим винесено постанову про призначення судово- медичної експертизи потерпілої [PERSON] , відповідно до висновку якого від 24.06.2016 № 1082, у потерпілої [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася забоєм головного мозку з контузив ними вогнищами в області лівої тім`яної долі, субарахноідального крововиливу; забою м`яких тканин голови і обличчя. Час виникнення ушкоджень згідно представлених медичних документів може відповідати 29.02.2016. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, які могли мати як обмежену так і необмежену травмуючу поверхню чи при ударі об такі предмети, могли виникнути при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Кількість прикладення фізичної сили в область голови і обличчя потерпілої визначити не представляється можливим із-за відсутністю судово-медичних даних, всіх тілесних ушкоджень у потерпілої при одноразовому падінні з височини власного зросту малоймовірне. 19.07.2016 слідчим винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 12016040770000717 з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України. 16.06.2016 допитано у якості свідка [PERSON] 13.07.2016 слідчим у порядку ст. 40 КПК України надано доручення, за результатами якого опитаний 28.07.2016 [PERSON] , встановити свідків та очевидців кримінального правопорушення на надалося можливим. 20.09.2018 Криворізькою місцевої прокуратурою №3 Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 12016040770000717 від 23.03.2016 надано письмові вказівки. До матеріалів кримінального провадження № 12016040770000717 долучено довідки з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», згідно яких [PERSON] та [PERSON] на обліках у лікаря-психіатра не перебувають. 12.10.2016 начальнику Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП у порядку ст. 40 КПК України надано доручення, витребувано побутові характеристики на [PERSON] та [PERSON] . До матеріалів кримінального провадження № 12016040770000717 долучено матеріали кримінального провадження № 12016040770000485 від 29.02.2016 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою [PERSON] про те, що 29.02.2016 сусідка на ім`я [PERSON] , перебуваючи на території домоволодіння [ADDRESS] , спричинили заявнику тілесні ушкодження. 12.05.2016 допитано у якості потерпілого [PERSON] . Згідно висновку експерта від 14.03.2016 № 427, у потерпілого [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 12.05.2016 допитана у якості свідка [PERSON] 18.06.2016 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.І ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. До матеріалів кримінального провадження долучено довідку з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», згідно яких [PERSON] та [PERSON] на обліках у лікаря-нарколога не перебувають. 10.01.2017 начальнику Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП направлено доручення у порядку ст. 40 КПК України, з метою допиту у якості свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] за відомими їм обставинами кримінального правопорушення. 16.01.2017, на виконання доручення слідчого до матеріалів кримінального провадження № 12016040770000717 долучено протоколи допитів сусідів [PERSON] та [PERSON] від 13.01.2018 [PERSON] , [INFO] , що мешкає: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] . Під час допиту зазначених свідків слідством було встановлено, що про обставини конфлікту між [PERSON] та [PERSON] свідкам не відомо. 16.01.2017 кримінальне провадження № 12016040770000717 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 07.02.2017 постановою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Бідного С.С. постанова слідчого Насадюк К. Ю. від 16.01.2017 про закриття кримінального провадження № 12016040770000717 скасована, у зв`язку з передчасністю прийнятого процесуального рішення. 21.02.2017 до кримінального провадження у якості представника потерпілого залучено адвоката Чепурнова В. І. 21.02.2017 проведено слідчий експеримент за участю потерпілої [PERSON] та судово-медичного експерта. 21.02.2017 у кримінальному провадженні №12016040770000717 призначено додаткову судово-медичну експертизу потерпілої [PERSON] . Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 283 (10082-16р) від 24.02.2017, тілесні ушкодження у потерпілої [PERSON] могли виникнути при механізмі вказаному нею під час проведення слідчого експерименту. 22.02.2017 у якості свідка допитана [PERSON] 04.05.2017 у якості свідка допитано [PERSON] 04.05.2017 у якості свідка додатково допитано [PERSON] 04.05.2017 у якості свідка допитано [PERSON] 12.06.2017 Криворізькою місцевою прокуратурою №3 Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 12016040770000717 надано письмові вказівки у порядку ст. 36 КПК України. 20.06.2017 у якості свідків допитано [PERSON] та [PERSON] , які від дачі показань відносно себе відмовилися. 21.06.2017 у якості свідка допитана [PERSON] . 29.08.2017 слідчим за супровідним листом для погодження направлено повідомлення про підозру [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні № 12016040770000717. Зазначене повідомлення про підозру залишено без задоволення процесуальним керівником - прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Бідним С.С. 25.01.2018 постановою слідчого слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП капітана поліції Жуковою І.В. кримінальне провадження № 12016040770000717 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 05.03.2018 ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за скаргою [PERSON] постанова слідчого Жуковою І. В. від 25.01.2018 про закриття кримінального провадження №12016040770000717 скасована. 23.05.2018 слідчим направлено запит до Криворізької міської станції швидкої медичної допомоги щодо надання картки виклику бригади швидкої медичної допомоги з приводу нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. 13.06.2018 постановою слідчого слідчого відділення Криворізького відділу поліції ГУНП капітана поліції Жуковою І. В. кримінальне провадження №12016040770000717 від 23.03.2016 за ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу, кримінального правопорушення. 26.06.2013 постановою заступника прокурора Дніпропетровської області Кривенка О. І. постанова слідчого Жукової І.В. від 13.06.2018 про закриття кримінального провадження №2016040770000717 від 23.03.2016 скасована. 10.07.2018 слідчим у порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Криворізького відділу поліції ГУНП надано доручення з метою допиту у якості свідка лікаря КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» [PERSON] , відібрання пояснення від [PERSON] , допиту у якості свідка [PERSON] , допиту у якості свідка [PERSON] , за результатами якого 11.07.2018 допитано у якості свідків допитано [PERSON] , опитаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 18.07.2018 прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Бідним С.С. винесено постанову про відмову слідчому Жуковій І. В. у погодженні повідомлення про підозру [PERSON] по кримінальному провадженню №12016040230000717. 20.07.2018 постановою слідчого слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП капітана поліції Жуковою І. В. кримінальне провадження № 12016040770000717 закрито за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2018 за скаргою [PERSON] про скасування постанова слідчого Жуковою І.В. від 20.07.2018 про закриття кримінального провадження №12016040770000717, досудове розслідування у кримінальному провадженні було поновлено. Мотивуючи прийняте ухвалою від 03.09.2018 рішення слідчий суддя вказав на необхідність допиту [PERSON] у якості свідка та проведення за його участю та участю потерпілої [PERSON] одночасного допиту. 29.01.2019 від [PERSON] надійшла письмова заява, відповідно до якої він згідно зі ст. 63 Конституції України від дачі показань відносно себе, а також від одночасного допиту з потерпілою [PERSON] , у зв`язку з тим, що остання вказує на нього, як на особу, що вчинила злочин. На підставі отриманої заяви [PERSON] 01.02.2019 постановою слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНГІ капітана поліції Жуковою І.В. кримінальне провадження № 12016040770000717 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2018 за скаргою [PERSON] про скасування постанова слідчого Жуковою І. В. від 01.02.2019 про закриття кримінального провадження № 12016040770000717, у зв`язку з чим досудове розслідування у кримінальному провадженні було поновлено через необхідність допитати [PERSON] у якості свідка та проведення за його участю та участю потерпілої [PERSON] одночасного допиту. 16.09.2019 кримінальне провадження №12016040770000717 від 23.03.2016 за ч. 1 ст. 122 КК України слідчим слідчого відділу Криворізького відділу поліції Жуковою І. В. направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6)для проведення судово-психологічної експертизи. Відповідно до довідки т.в.о. начальника СВ УВП ГУНП у Дніпропетровській області Кутньої Л. досудове розслідування триває, процесуальне рішення не прийнято. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 1176 ЦК України, вказані підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду, а саме на державу. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. 1173, 1174 ЦК України). Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдана, за наявності вини. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1167 ЦК України, доказуванню підлягає; факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно статті 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям, їх працівникам», солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Приписами статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням того, що [PERSON] не надала суду належних доказів завдання їй моральної шкоди Державною казначейською службою України та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов`язків, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості.

Outcome: dismissed