Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

18.05.2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. У порушення умов укладеного кредитного договору від відповідача не надходили платежі по кредиту та відсоткам за користування ним, у зв`язку із чим станом на 13.04.2021 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 26203,44 грн., з яких 23377,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2825,71 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив стягнути із відповідачки. 27.05.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з повідомленням сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки та позовної заяви з додатками за адресою його офіційної реєстрації, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 28.11.2012 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с. 27) Згідно вказаної анкети-заяви від 28.11.2012 року [PERSON] погодився, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. [PERSON] зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з іх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. За умовами договору від 28.11.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн, який 13.10.2017 року було збільшено до 27000,00 грн. (а.с. 26) Згідно довідки за укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] кредитним договором 28.11.2012 року відповідачу було видано карту № [NUMBER] терміном дії до 12/15 року та карту № [NUMBER] терміном дії до 11/16 року, 31.01.2013 року карту № [NUMBER] терміном дії до 08/16 року, 21.03.2013 року карту № [NUMBER] терміном дії до 01/17 року, 03.03.2014 року карту № [NUMBER] терміном дії до 08/17 року, 27.07.2016 року карту № [NUMBER] терміном дії до 05/18 року, 13.07.2018 року карту № [NUMBER] терміном дії до 04/22 року. (а.с. 25) За приписами ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ст.\~13\~ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ч.ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч. 1 ст.\~638\~ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно вимог ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст.\~1049\~ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч.чв. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються підприємцями, а в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Рзом з тим, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634\~ЦК України споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, передумовою виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. З наданого представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості за кредитним договором, в якому відображено рух коштів по картковому рахунку, бачається, що [PERSON] отримував, використовував та частково повертав кредитні грошові кошти. (а.с. 6-24) Згідно вказаного розрахунку заборгованість [PERSON] за простроченим тілом кредиту становить 23377,73 грн, які підлягають стягненню на користь банку. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками суд зазначає наступне. Згідно вимог ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що банк свої зобов`язання за за анкетою-заявою від 28.11.2012 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, однак останній в установлені кредитним договором строки свої зобовязання не виконав, а саме не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Так, згідноп 2.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашенняклієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарих днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору. Разом з тим, в доданій до матеріалів справи анкеті-заяві від 28.11.2012 року не зазначено тип платіжної карти, кредитний ліміт за нею, проценти за користування кредитними коштами, термін дії кредитного договору, строк повернення кредитних коштів та взагалі в відсутні відомості про видачу [PERSON] кредитних карток. Суд зазначає, що надані представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до кредитного договору Умови та правил надання банківських послуг, які містять терміни та поняття, умови обслуговування, обов`язки банку та клієнта, права клієнта, відповідальність сторін та інші умови, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які відповідачем не підписані. Пам`ятки клієнта про умови кредитування матеріали справи не містять. (а.с. 28, 29-53) Таки чином, за відсутності доказів погодження цих Умов та правил надання банківських послуг з позичальником, підстави для покладення на відповідача відповідальностіу вигляді сплати просточених процентів відсутні. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для частковго здоволення позовних вимог, в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 23377,73 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 2025,29 грн, що складає 89,22 % від загальної суми позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial