overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 08. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з 19.08.2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.12.2013 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

18.03.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.07.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з вересня 2015 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 16.07.2010 року зареєстрували шлюб. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

18.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 12.07.1998 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 279. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з листопада 2012 року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.4/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

18.03.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним свого сина - [PERSON], [INFO]. Заявник вказав, що її син має діагноз дитячий церебральний параліч, зовсім не розмовляє, не ходить, не розуміє мови, навіть не реагує на жести, у звязку з чим повністю не пристосований до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду, не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними. З вказаним діагнозом знаходиться на обліку у лікаря-психіатра. Посилаючись на вищевикладене та на ту обставину, що не може оформити паспорт синові, заявниця просила суд визнати недієздатним [PERSON] та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи, викладені в заяві підтримала та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області [PERSON] вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходиться на утриманні та під наглядом своєї матері. Відповідно до письмового висновку судово-медичної експертизи № 207 від 18.05.2016 року, проведеної Миколаївською обласною психіатричною лікарнею №1, [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом в формі глибокої розумової відсталості (F73.0). Внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Одночасно з цим, згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 241 ЦПК України передбачено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Так,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

18.03.2016 року заявниця звернулася до Любашівського районного суду з зазначеною заявою, вказавши, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишився спадок у вигляді земельної ділянки площею 3,2689 га, розташованої на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області. Нотаріусом відкрито спадкову справу. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що у свідоцтві про її народження прізвище її померлої матері вказано - [PERSON], а в свідоцтві про смерть прізвище її померлої матері записане - [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою матір'ю [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що заяву підтримує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що заперечень по справі не має. Представник Гвоздавської сільської ради в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що Гвоздавська сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7). У свідоцтві про народження заявниці її прізвище зазначено [PERSON], а її матір'ю записана [PERSON] ( а.с.- 11 ). Як видно зі свідоцтва про укладення шлюбу, заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області від 18.03.2016 року № 542 за даними Гвоздавської сільської ради померла [INFO] [PERSON] за життя була матір'ю [PERSON] ( а.с. 18). З довідок Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області від 29.02.2016 р. за № 456 та № 457 вбачається, що [PERSON], за життя була зареєстрована та проживала разом зі своєю донькою [PERSON] та зятем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.- 12 ). Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому, що померла [PERSON] була матір'ю [PERSON]. В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що встановлення факту родинних відносин тягне для заявниці юридичні наслідки - оформлення права на спадщину. Тому належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлою матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

18.03.2016 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 08.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 17.02.2016 року має заборгованість у розмірі 23947,91 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про день та час проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, однак до суду не зявився, причину неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі доказів, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги є законними та обґрунтованими у звязку із чим підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 08.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 17.02.2016 року має заборгованість 23947,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9096,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11835,31 грн., заборгованості за пенею та комісією 1400,00 грн., фіксованої частини штрафу 500,00 грн., процентної складової штрафу 1116,57 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

18.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24.07.2015 року. Від даного шлюбу вони дітей не мають, однак відповідачка у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що співжиття з відповідачкою не склалось, у їхніх відносинах зникли почуття любові та поваги, на цій підставі виникають сварки, взаєморозуміння між ними немає. Вони не підтримують подружні стосунки більше півроку та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5), сторони уклали шлюб 24.07.2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 73. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідачка у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

18.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електроенергію, мотивуючи позов тим, що 21.11.2013 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], було виявлено самовільне підключення електроустановки, струмом приймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, а саме підключено кімнату поза електролічильником прихованою проводкою. Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обліковувалась. Просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість в сумі 1\~216 грн. 85 коп. та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходили. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку, про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновків, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 28.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14). 06.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 20010375-0 про користування електричною енергією в квартирі № 12, що розташована в м.Полтава, по вул. Сінна, 24 (а.с.13). Крім того, судом встановлено, що 21.11.2013 року під час під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], було виявлено самовільне підключення електроустановки, струмом приймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, а саме підключено кімнату поза електролічильником прихованою проводкою, про що було складено Акт про порушення №00003538 від 21.11.2013 року (а.с.5-6). На підставі вище складеного акту,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

18.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Він в теперішній час навчається у Донбаській державній машинобудівній академії на 4 курсі. Витрати по його утриманню на сьогоднішній день несе його мати, [PERSON], але її доходу не вистачає для забезпечення їх родини всім необхідним. Матеріальну допомогу батько йому надає, але іноді, хоча має можливість щомісячно виділяти гроші на навчання, бо отримує стабільну заробітну плату. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частки його заробітку і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2016 року. Позивач [PERSON] у судовому засідання підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки його заробітку, та доповнив, що він надає допомогу сину, шляхом переказу грошей на банківську картку. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син (дочка) продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Згідно довідки з Донбаської державної машинобудівної академії №887 від 08.02.2016 року, [PERSON] є студентом 4 курсу факультету «економіки і менеджменту» денного відділення, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. [PERSON] навчається за рахунок держбюджету. (а.с.3). Згідно довідки КП «СЕЗ» від 09.02.2016 року, [PERSON] зареєстрован та мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Луначарського, 8-13 разом зі своєю матірю. (а.с.6). Згідно ст.200 п.2 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки його заробітку щомісяця підлягають. Відповідно ч. 1 п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року\~№ 3674-VI, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав; Відповідно до посвідчення серії АА №277327, виданого на імя [PERSON], він має статус учасника бойових дій, посвідчення безтермінове, тому його необхідно звільнити від оплати судових витрат.

Outcome: approved