Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Лиман Донецької області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначив, що [INFO] у м. Лиман Донецької області помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,51 га, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради КСП «Правда», яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 березня 2001 року. У серпні 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 30 серпня 2017 року йому відмовлено у реєстрації заяви про прийнятті спадщини у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що він є спадкоємцем за законом, не прийняв спадщину з поважних причин, зазначає, що юридично не обізнаний, після смерті батька, розпоряджався його особистими речами та користувався зазначеною земельною ділянкою, але не знав, що заява про прийняття спадщини продається нотаріусу у шестимісячний строк. У зв'язку з викладеним вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, рішення просив винести на розсуд суду (а.с. 20). Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], народився [INFO], актовий запис № 10, його батьком зазначено - [PERSON] (а.с. 12) [PERSON] помер [INFO], у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Рідкодубівської сільської ради міста Красний Лиман Донецької області (а.с. 7). Рішенням Криснолиманського міського суду Донецької області від 15 вересня 2017 року задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Визнано [PERSON], який помер [INFO] у селі Рідкодуб м. Красний Лиман Донецької області, батьком [PERSON], [INFO] у с. Рідкодуб Краснолиманського району Донецької області (а.с. 13-14). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,51 га, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради КСП «Правда», яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 березня 2001 року (а.с. 8). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON], має право на спадкування у першу чергу, як син [PERSON] Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 30 серпня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.10). Згідно відомостей, отриманих від державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2017 року № 1303/02-14 спадкова справа, щодо майна [PERSON], який помер [INFO] не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 7). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості [PERSON] користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, що входить до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування відсутні. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області 05 вересня 2017 року № 885 [PERSON] поховав своїх батьків, розпорядився їх особистими речами, доглядає за їх земельною ділянкою та будівлею (а.с. 11) Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved