Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

17 липня 2019 року ПАТ «Ощадбанк» направив поштою позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 22 липня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 18 червня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 466867611 про відкриття і обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 20 000 гривень строком на 60 місяців. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути одержаний кредит та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 35 % річних. Відповідно до п.п. 1.17-1.19 і п. 1.20, у разі порушення строку сплати платежів за договором, відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 19 квітня 2019 року складає 25 684 гривні 58 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25\~684 гривень 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19\~380 гривень 48 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 4 650 гривень 88 коп., інфляційних втрат від прострочених сум у розмірі 150 гривень 59 коп., пені у розмірі 1\~072 гривень 63 коп., заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 430 гривень, а також судовий збір у розмірі 1\~921 гривні. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та дату судового розгляду повідомлений в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2018 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 466867611, відповідно до умов якого позивач відкриває відповідачеві поточний рахунок № [NUMBER] про випуск та надання платіжної банківської картки, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 7-8). Також відповідачем підписано заяву на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з бажаним розміром кредиту у розмірі 20 000 гривень (а.с. 8). Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 19 квітня 2019 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 25 684 гривень 58 коп. (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25\~684 гривень 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19\~380 гривень 48 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 4 650 гривень 88 коп., інфляційних втрат від прострочених сум у розмірі 150 гривень 59 коп., пені у розмірі 1\~072 гривень 63 коп., заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 430 гривень. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 гривень. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк», складає 27 605 гривень 58 коп. (25 684 гривні 58 коп. + 1 921 гривня 00 коп. = 27 684 гривні 58 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved