Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

17 листопада 2020 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що при зверненні до Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з приводу оформлення пенсії нею було надано трудову книжку для обрахування страхового стажу, однак, при перевірці трудової книжки виявлено, що дата народження заявника [PERSON] , [INFO] , яка зазначена в паспорті громадянина України та свідоцтві про її народження, не збігається з датою її народження вказаній в трудовій книжці, де вказано 14.06.1961 року. Дана обставина унеможливлює врахування заявнику страхового стажу зазначеного в трудовій книжці та призначення пенсії. В зв`язку з наведеним у заявника виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 16.11.1978 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце слухання справи повідомлений належним чином. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року в порядку окремого провадження суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України прізвище ім`я по батькові заявника: [PERSON] , яка народилась [INFO] в смт. Свеса Ямпільського району Сумської області./а.с.5/ Аналогічні дані про прізвище ім`я по батькові та дату народження заявника містяться в картці фізичної особи платника податків, свідоцтві про її народження, свідоцтві про укладення шлюбу та довідці про реєстрацію місця проживання особи. Крім того, в свідоцтві про укладення шлюбу, дошлюбне прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Згідно\~ трудової книжки серії [NUMBER] , яка складена 16 листопада 1978 року вбачається, що вона заповнена російською мовою. В ній зазначено, що власником цієї трудової книжки є « [PERSON] », в подальшому прізвище змінено на « [PERSON] », а дата народження\~ вказана 14 июня 1961 року./а.с.9-12/ Тобто, в трудовій книжні та інших документах заявника містяться розбіжності щодо дати народження. Проте, проведений аналіз вищевказаних документів дозволяє суду дійти висновку про те, що трудова книжка [NUMBER] дійсно належить саме заявнику, а розбіжність в написанні дати народження є опискою. Таким чином, беручи до уваги норми закону та, зважаючи на ті обставини, що встановлення факту належності вищезазначеного документу має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє заявнику реалізувати право виходу на пенсію, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved