overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.08.1998 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 18.03.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при поданні позову позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. В позовній заяві позивач вказує, що згідно рішення Дубенського міськрайонного суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей сина [PERSON], [INFO] та чина [PERSON], [INFO] в розмірі по 40 гривень щомісячно на кожну дитину. На час присудження стягнення аліментів відповідач перебував в місцях позбавлення волі та матеріально не міг сплачувати більший розмір аліментів. На даний час він звільнився з місць позбавлення волі, його матеріальний стан змінився. Розмір стягуваних аліментів не відповідає чинному законодавству та порушує інтереси їх дітей. Просить збільшити розмір аліментів до 750 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Поянив, що на даний час не працевлаштований, оскільки хворіє на туберкульоз та не може влаштуватись на роботу. В нього наявна заборгованість по аліментів в розмірі 7200 гривень. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 12 липня 2010 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4) Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження, в яких сторони вказані батьками (а.с.3,5 ). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 24 квітня 2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 40 гривень на кожного до досягнення ними повноліття (а.с.6) Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, виходячи з встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав судові заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами повністю згоден. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 17 лисмтопада 2011 року (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.5). Донька проживає і знаходяться на утриманні матері, батько не надає матеріальної допомоги на утримання доньки з листопада 2015 року, але в лютому та в березні 2016 року прислав перевід по 500 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивачка просить, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання доньки. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та на користь позивачки витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її у часті. Наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав судові заяву про розгляд даної справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Третя особа також до суду не прибула, хоча належним чином була про нього повідомлена, проте, суд вирішив розглянути справу без її участі. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали у справі, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому 21.12.2011 року шлюбі (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини, в якому він записаний батьком (а.с.10). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника інших утриманців. Відповідач має ще одного неповнолітнього утриманця - сина [PERSON], [INFO], на якого сплачує аліменти у розмірі ? частки від доходів. Тому, враховуючи наявність дитини від першого шлюбу, суд вважає достатнім стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частки від доходів. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 27 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 561. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з травня 2015 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в зв'язку із непорозуміннями, різними поглядами на життя, конфліктами, сварками, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 561, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з травня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 08 вересня 2001 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] року народилась їх донька - [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON], та [INFO] року - син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, бажала змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачкою шлюбу не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №14. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.8). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх дітей на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом (який уточнила 06 липня 2016 року) до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\2 частини від його доходу (заробітку) щомісячно на утримання їх неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В заяві вказала, що добровільно кошти на утримання синів, які проживають з нею, відповідач не надає. В судовому засіданні 05 травня та 06 липня 2016 року позивачка позов підтримує повністю, не заперечувала, що відповідач сплачує аліменти на дитину від іншої матері. В судове засідання 26 липня 2016 року не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позов повністю, згідна на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову і пояснив, що в нього є дитина, на яку він сплачує аліменти. Для надання відповідачу можливості скористатись правовою допомогою оголошено перерву. Але відповідач, повідомлений 05 травня та 13 липня 2016 року про час та місце розгляду справи, двічі в судові засідання 06 липня та 26 липня 2016 року не прибув, клопотання про відкладення справи до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони проживають окремо. Мають двох синів, [PERSON] та [PERSON], 2004 та [INFO], які живуть з позивачкою. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення дітей Відповідач має постійне місце праці. Дані обставини встановлені з пояснень сторін та письмових доказів свідоцтвом по шлюб, свідоцтвами про народження синів, довідкою депутата про місце проживання синів сторін, довідки з місця навчання синів, довідки з місця військової служби відповідача. Згідно ст. 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству, підлягають задоволенню, але частково, з врахуванням того, що відповідач має обовязок по сплаті аліментів ще на одну дитину. Даний факт сторони визнають без додаткового доказування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

18 березня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2008 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янськ Слов'янського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 89. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Зазначає, що з відповідачем не мешкають більше чотирьох років, шлюбні стосунки припинені. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить залиши прізвище - [PERSON]. Після розірвання шлюбу просить залишити дитину на її вихованні. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленим належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 21 березня 2008 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янськ Слов'янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 89. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо більше чотирьох років. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

18 березня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через друковані засоби масової інформації. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 серпня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, про що складено актовий запис №116. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Від примирення позивач в судовому засіданні відмовилась, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2015 року. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній, як пояснила позивач. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

18 березня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 лютого 2005 року, який зареєстрований Виконкомом Кулішівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовились, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з травня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved