Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 10 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 64. У шлюбі у них народилась друга дитина, донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час спільно не проживають, хоча шлюб не розірвано. Малолітня дитина проживає разом з нею, повністю знаходяться на її утриманні. Вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, має стабільний заробіток, але матеріальної допомоги на її утримання до досягнення донькою трирічного віку в добровільному порядку не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 64. 29 вересня 2016 року у них народилась друга дитина, донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України \~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається, що сторони по справі спільно не проживають, хоча шлюб не розірвано. Згідно з довідкою про склад сімї № 107 від 18.09.2017 року малолітня дитина проживає разом з матірю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Таким чином суд враховує, що позивачка змушено не працює, доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дружини, до виповнення дитиною трьох років. Також судом зясовано, що [PERSON] якими-небудь хронічними захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї не має. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною, донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Сплачуючи аліменти саме в такій частці відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved