Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, посилаючись на те, що після припинення їх шлюбу, вони не можуть дійти згоди про поділ майна, набутого в шлюбі. В позовній заяві вказала, що з 22 листопада 2003 року до 04 лютого 2016 року вона проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою, а відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на їх утримання. За час спільного проживання сторони набули спільне майно на суму 896700 гривень. У звязку з тим, що в добровільному порядку провести поділ спільного майна не вдалося, позивачка, з посиланням на ч.1 ст.60, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 СК України, просила суд поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на житловий будинок, розташований в селищі Шишаки по вул.Леніна, 140, Полтавської області та з урахуванням матеріального стану та перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей звільнити від сплати судового збору. У подальшому 03 червня 2016 року позивачка подала до суду уточнену позовну заяву у якій вказала, що за час спільного проживання з відповідачем ними набуто спільне майно: будинок в селищі Шишаки по вул.Леніна, 140, Полтавської області вартістю 405000 грн., будинок в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області вартістю 351000 грн., автомобіль [PERSON], 1993 року випуску вартістю 67500 грн., автомобільний причіп вартістю 4000 грн., верстак пилорамний вартістю 2700 грн., телевізор Самсунг вартістю 3000 грн., телевізор Панасонік вартістю 7000 грн., пральна машина вартістю 4000 грн., меблі у ванну кімнату вартістю 12000 грн., мотокосарка вартістю 2000 грн., кухонна витяжка вартістю 2500 грн., будівельні інструменти загальною вартістю 25000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн., диван вартістю 1000 грн., диван вартістю 4000 грн. Всього набуто майна на загальну суму 896700 грн. В порядку поділу спільного майна подружжя позивачка просила виділити в її власність житловий будинок, розташований в селищі Шишаки по вул.Леніна, 140 Полтавської області, вартістю 405000 грн. а решту спільного майна на загальну суму 491700 грн. просила залишити у власності відповідача. 19 липня 2016 року позивачка подала до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог, у якій вказала, що за час їх з відповідачем спільного проживання ними набуте наступне майно: домоволодіння розташоване в селищі Шишаки по вул.Леніна, 140 Полтавської області вартістю 400000 грн., домоволодіння, розташоване в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області вартістю 350000 грн., автомобільний причіп, придбаний у 2011 році, вартістю 10000 грн., верстак пилорамний, придбаний у 2006 році, вартістю 2700 грн., телевізор плазмовий «Панасонік» вартістю 7000 грн., меблі у ванну кімнату вартістю 12000 грн., мотокосарка вартістю 2000 грн., кухонна витяжка вартістю 1000 грн., будівельні інструменти загальною вартістю 25000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн. Всього набуто майна на загальну суму 815700 грн. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Діти залишилися проживати з позивачкою. Рішеннями Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2006 року та від 04 лютого 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, проте, відповідач аліменти сплачує частково та має заборгованість станом на 28.03.2016 року в сумі 43622,32 грн. В добровільному порядку провести поділ спільного майна відповідач відмовляється. В звязку з цим позивачка просила з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей визнати вищевказане майно спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та розділити спільне майно, виділивши у власність [PERSON] домоволодіння, розташоване в селищі Шишаки по вул.Леніна, 140 Полтавської області вартістю 400000 грн., автомобільний причіп вартістю 10000 грн., телевізор плазмовий «Панасонік» вартістю 7000 грн., меблі у ванну кімнату вартістю 12000 грн., мотокосарку вартістю 2000 грн., кухонну витяжку вартістю 1000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн., а всього майна на загальну суму 438000 грн. У власність [PERSON] виділити наступне майно: домоволодіння, розташоване в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області вартістю 350000.грн., будівельні інструменти загальною вартістю 25000 грн., верстак пилорамний вартістю 2700 грн., а всого майна на загальну суму 377700 грн. Позивачка також просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію різниці вартості часток у сумі 105800 грн. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зустрічний позов обґрунтовується наступними доводами. З 22 листопада 2003 року по 04 лютого 2016 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей. За час спільного проживання в період шлюбу сторони придбали житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою селище Шишаки, вул.Леніна, 140 Шишацького району Полтавської області, що в цілому складається з житлового будинку, літньої кухні, гаража, сараю. Крім того, в порядку приватизації державного майна [PERSON], 28 вересня 2013 року Шишацькою селищною радою передано земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою селище Шишаки, вул.Леніна, 140 Шишацького району Полтавської області. У звязку з тим, що після розірвання шлюбу провести поділ спільного майна в добровільному порядку не вдалося, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив суд провести поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність [PERSON] в натурі 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд та відповідною частиною земельної ділянки, які розташовані за адресою селище Шишаки, вул.Леніна, 140, Шишацького району Полтавської області. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) [PERSON] змінила свої позовні вимоги, просила суд врахувати, що разом з нею проживають та перебувають її утриманні двоє неповнолітніх дітей, врахувати наявну заборгованість відповідача [PERSON]Ф, по сплаті аліментів, відступити від принципу рівності часток подружжя у спільному майні та провести поділ спільного майна подружжя, виділивши у її власність 2/3 частини домоволодіння, розташованого в селищі Шишаки по вул.Леніна (нині [PERSON]), 140 Полтавської області, вартістю 400000 грн. та 9/50 частин житлового будинку, розташованого в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області, а у власності [PERSON] залишити 1/3 частину нерухомого майна та все інше рухоме майно, що є спільною власністю подружжя. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні уточнила зустрічні позовні вимоги [PERSON] та з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя домоволодіння, розташоване за адресою селище Шишаки, вул.Кирила Осьмака (Леніна), 140 Шишацького району Полтавської області, автомобільний причеп вартістю 10000 грн., плазмовий телевізор «Панасонік» вартістю 7000 грн., меблі для ванної кімнати вартістю 12000 грн., мотокосарку вартістю 2000 грн., кухонну витяжку вартістю 1000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн. та провести поділ вищевказаного спільного майна, виділивши у власність позивачки за первісним позовом [PERSON] наступне майно: автомобільний причеп вартістю 10000 грн., плазмовий телевізор «Панасонік» вартістю 7000 грн., меблі для ванної кімнати вартістю 12000 грн., мотокосарку вартістю 2000 грн., кухонну витяжку вартістю 1000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн., 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, та відповідною частиною земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташовані в селищі Шишаки по вул.Кирила Осьмака (колишня Леніна), 140, Шишацького району Полтавської області за варіантом №1 розподілу домоволодіння, зафарбовану у висновку експерта №76-16 від 01.12.2016 року синім кольором, а у власність [PERSON] виділити 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, та відповідною частиною земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташовані в селищі Шишаки по вул.Кирила Осьмака (колишня Леніна), 140, Шишацького району Полтавської області, за варіантом №1 розподілу домоволодіння, зафарбовану у висновку експерта №76-16 від 01.12.2016 року червоним кольором. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] просили відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, і це визнається сторонами, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року по 04 лютого 2016 року сторони на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11 листопада 2010 року набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою селище Шишаки, вул.Леніна (нині [PERSON]), 140, Шишацького району Полтавської області на земельній ділянці площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та площею 0,0565 га для ведення особистого селянського господарства, а також придбали рухоме майно: автомобільний причеп вартістю 10000 грн., плазмовий телевізор «Панасонік» вартістю 7000 грн., меблі для ванної кімнати вартістю 12000 грн., мотокосарку вартістю 2000 грн., кухонну витяжку вартістю 1000 грн., дві люстри загальною вартістю 6000 грн. Хоча житловий будинок з господарськими будівлями подружжя придбали в період шлюбу та за спільні кошти, відповідні документи на право власності були оформлені на імя відповідача [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що в період шлюбу сторони спільною працею та за спільні кошти провели добудову житлового будинку, розташованого в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області, збудувавши прибудову ганку, провівши оздоблення внутрішніх стін гіпсокартоном та настилання полу. На день розгляду справи в суді будівництво вищевказаного житлового будинку не закінчено і будинок не прийнятий в експлуатацію. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №41-17 від 03.10.2017 року рівень готовності вищевказаного житлового будинку складає 90,82%, ринкова вартість будинку складає 128622 грн., ринкова вартість будівельних робіт та будівельних матеріалів, використаних при будівництві прибудови ганку, оздоблення внутрішніх стін гіпсокартоном та настилання полу в житловому будинку складає 33422 грн., частка вартості робіт та будівельних матеріалів використаних при будівництві прибудови ганку, оздоблення внутрішніх стін гіпсокартоном та настилання полу в житловому будинку складає 13/50 частин. Суд визнає вартість робіт та будівельних матеріалів, використаних для будівництва прибудови ганку, оздоблення внутрішніх стін гіпсокартоном та настилання полу в житловому будинку, розташованому в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області, спільною власністю подружжя, оскільки вищевказані роботи по спорудження ганку та проведенню опоряджувальних робіт в будинку були здійснені в період перебування сторін в шлюбі. Відповідачем [PERSON] не надано достатніх доказів на підтвердження проведення вищевказаних робіт за його особисті кошти, а пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В,, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не спростовують доводів позивачки [PERSON] в частині будівництва ганку та проведення вищевказаних опоряджувальних робіт у будинку в період перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя. Разом з тим, суд приймає до уваги пояснення вищевказаних свідків, які в судовому засіданні підтвердили, що будівництво житлового будинку розташованого в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області було розпочате [PERSON] до укладення шлюбу з [PERSON], а кошти на придбання будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт частково надавалися батьками [PERSON] Будь-яких доказів своєї участі в будівництві вказаного будинку (у тому числі коштами чи роботами) до укладення шлюбу з [PERSON] позивачка [PERSON] не надала. За таких обставин суд дійшов висновку, що поділу між подружжям підлягає тільки вартість робіт та будівельних матеріалів використаних при будівництві прибудови ганку, оздоблення внутрішніх стін гіпсокартоном та настилання полу в житловому будинку, розташованому в селі Михайлики по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області, що становить 33442 грн.. За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №76-16 від 01.12.2016 року, ринкова вартість спірного житлового будинку становить 338300 грн. Цим же висновком визначено два варіанти поділу будинку та присадибної земельної ділянки. При цьому відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] просить взяти за основу варіант №1 розподілу домоволодіння та присудити йому частину житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, позначену на плані до висновку експертизи червоним кольором, проти чого не заперечує позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60, ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Таким чином, частки позивача та відповідача у спірному нерухомому майні мають бути рівними. Суд не вбачає підстав для відступлення від принципу рівності часток подружжя у спільному майні, оскільки з відповідача [PERSON] за рішенням суду стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а частина житлового будинку, яка виділяється у власність позивачки [PERSON], є достатньою для проживання дітей. За таких обставин позовні вимоги в частині поділу житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою селище Шишаки, вул.Кирила Осьмака (колишня Леніна), буд.№140 Шишацького району Полтавської області підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 9/50 частин житлового будинку, розташованого в селі Михайлики, по вул.Шевченка, 11, Шишацького району Полтавської області, оскільки даний будинок є незакінченим будівництвом і в експлуатацію не прийнятий, а відтак, поділу підлягає тільки вартість будівельних робіт і будівельних матеріалів, які були використані в період шлюбу при будівництві прибудови ганку, оздобленні внутрішніх стін гіпсокартоном та настиланні полу. Розподіл судових витрат суд проводить у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial