Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

18 жовтня 1997 року Софіївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.10.1997. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.09.1999, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.1998. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 10.04.2014 № 256. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставини, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначені частиною другою зазначеної статті, станом на час розгляду справи відсутні. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на встановлені обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Частиною першою статті 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні обов'язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері. За правилом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення аліментів. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надала суду заперечень проти позову, а також доказів на спростування вимог позивача, а в надісланій до суду заяві зазначила про відсутність у неї заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію № 139 від 14.04.2014, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Разом з цим, за правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору за подання даного позову в частині вимог про стягнення аліментів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь держави становить 243,60 грн. Виходячи з вищезазначеного та

Outcome: approved