Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

19.09.2017\~року до\~Якимівського районного\~суду Запорізької\~області звернувся\~з позовом\~[PERSON]\~до [PERSON],\~третя особа\~приватний нотаріус\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~про визнання\~заповіту недійсним.\~05.10.2017\~року позивач\~уточнив позовні\~вимоги,залучивши\~в якості\~третьої \~особи також\~[PERSON],та\~ крім\~визнання заповіту\~недійсним,\~просить встановити\~факт родинних\~відносин,\~зазначивши,\~що 23\~березня 2017\~року у\~віці 78\~років померла\~його мати\~[PERSON].\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~будинок №\~35\~по вул.\~Центральній (Петровського)\~в смт.\~Кирилівка.\~Позивач у\~встановлений законом\~термін звернувся\~до приватного\~нотаріуса Якимівського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~із заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Під час\~написання заяви\~йому стало\~відомо,\~що за\~своє життя\~його мати\~склала заповіт,\~яким все\~належне їй\~майно заповідала\~племінниці позивача\~[PERSON].\~Даний заповіт\~був посвідчений\~приватним нотаріусом\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~([PERSON]) 15.09.2015\~року та\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 2447.З\~народження позивач\~мешкав разом\~з матір'ю\~,\~рідними \~братом [PERSON]\~та сестрою\~[PERSON].\~Мешкали \~в зазначеному\~будинку.\~Після закінчення\~школи сестра\~одразу поїхала\~на навчання\~в м.\~Запоріжжя,\~де вийшла\~заміж та\~мешкає до\~теперішнього часу.\~Позивач разом\~з своїм\~братом та\~співмешканцем матері\~шляхом вкладання\~власних грошових\~коштів та\~шляхом власної\~фізичної праці\~здійснювали перебудову\~та поліпшення\~житлових умов\~в будинку.\~За термін\~його проживання\~в будинку\~він суттєво\~поліпшився у\~своєму вигляді,\~в ньому\~були побудовані\~кімнати для\~проживання відпочиваючих.\~Його мати\~під час\~спілкування з\~сусідами та\~рідними постійно\~наголошувала,\~що вона\~бажає,\~щоб будинок\~після її\~смерті дістався\~її дітям,\~і що\~діти повинні\~між собою\~його поділити.\~Проти цього\~ніхто не\~заперечував та\~вони вважали\~,\~що так\~і повинно\~бути.\~Крім того,\~його мати\~за своє\~життя часто\~хворіла,\~перебувала на\~диспансерному обліку\~в Кирилівському\~РЦПМСД з\~діагнозом «ішемічна\~хвороба серця,\~стенокардія,\~гіпертонічна хвороба».\~Вона не\~однократно лікувалась\~в неврологічному\~відділенні Запорізької\~міської лікарні\~№ 2\~де їй\~разом з\~іншими діагнозами\~ставили діагноз\~«порушення емоційно-вольової\~сфери».\~Після лікування\~вона постійно\~вживала різні,\~в тому\~числі сильнодіючі,\~ліки.В\~подальшому в\~2015\~році \~мати [PERSON]\~проходила обстеження\~в м.Запоріжжі\~за підозрою\~в онкологічній\~хворобі.\~Позивач вважає,\~що саме\~в цей\~час вона\~перебуваючи під\~впливом таких\~важких обставин\~,як\~ймовірна онкологічна\~хвороба уклала\~заповіт.\~Цей факт\~також підтверджується\~тим,\~що заповіт\~вона уклала\~в м.\~Запоріжжі,\~при цьому\~заповідаючи все\~майно,\~яке знаходиться\~в смт\~Кирилівка своїй\~внучці,\~яка також\~мешкає в\~смт.\~Кирилівка. Під час підготовки позову, а також під час судового засідання було з'ясовано, що правопис прізвища позивача відрізняється від правопису прізвища його матері, а саме: в паспорті позивача в графі прізвище зазначено [PERSON], але при цьому правопис прізвища його матері був здійснений як [PERSON]. В свідоцтві про народження позивача прізвище батька та матері були записані російською мовою: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. В інших документах правопис прізвища позивача зазначався неоднаково. Так, у свідоцтві про восьмирічну освіту прізвище зазначено як [PERSON], саме такий правопис прізвища здійснений і в атестаті про закінчення професійно-технічного училища, у посвідченні тракториста-машиніста третього класу, а також у свідоцтві про загальнообов'язкове державне страхування. Однак в паспорті громадянина України та в паспорті для виїзду за кордон моє прізвище зазначено як [PERSON]. Крім того, правопис прізвища його рідного брата в паспорті здійснений як [PERSON]. Неоднаковий правопис прізвища позивача та прізвища його матері створює певні юридичні наслідки та впливає на його право на отримання спадщини від померлої. Позивач просить\~встановити,\~що [PERSON]\~є \~його матірю\~С.А.\~та визнати\~недійсним заповіт,\~укладений 15.09.2015\~року [PERSON]\~на імя\~[PERSON]\~посвідчений приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу [PERSON], вважаючи, що під час укладання заповіту волевиявлення матері не було вільним і не відповідало її волі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених в позовній \~заяві, та просять їх задовольнити в повному обсязі. [PERSON] пояснив, що він народився та весь час жив у будинку матері. З ними також проживав вітчим [PERSON], вони втрьох перебудовували будинок. Мати хворіла з молоду на сердечні хвороби. З 1992 року він постійно проживав з матірю, в 1996 році зробили операцію на жовчному. Кожен рік лягала в лікарню. Їх мати говорила, що все залишиться на них трьох, каже одне, а робить інше. Він побудував собі времянку. В кінці літа сестра [PERSON] відвозила матір у лікарню до м. Запоріжжя. По телефону сестра повідомила, що є підозра на пухлину. Йому не відомо було, що є заповіт. Ірина проживала в Кирилівці з літа 2014 року. Вони попросилися у неї пожити, бабуся не заперечувала. У нього та його брата іншого житла не має. З 1996 року вона кожен рік їздила в м. Запоріжжя до лікарні. Його сестри чоловік приїздив і забирав її. Мати лежала у лікарні №2 в м. Запоріжжі, у психіатра на обліку не перебувала. У 2015 році вона була 2-3 тижні на обстеженні. З матірю були нормальні відносини. Вважає, що заповіт було складено під тиском. Останні 5 років їх мати не потребувала догляду. З січня 2017 року до дня смерті була лежачою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, визнали що померла її бабуся [PERSON] є матірю її дядька [PERSON], але заперечують, що спадкодавиця на момент укладання заповіту мала психічні розлади зі здоровям, і тому заповіт треба визнати недійсним. Відповідач [PERSON] пояснила, що її дядько [PERSON] був тричі одружений, тому постійно не проживав з матірю, став проживати постійно останні роки перед смертю її бабусі [PERSON] Він там нічого не будував, все робив дідусь. Чотири роки тому вона приїхали із Запоріжжя з двома дітьми до своєї бабусі [PERSON], яка зареєструвала їх та дозволила їм проживати у своєму будинку. Відносини між ними були гарні. Щорічно вона та її матір, яка є дочкою [PERSON], возили бабусю в Запорізьку лікарню на обстеження. Восени 2015 року бабуся знову знаходилася в лікарні міста Запоріжжя десять днів, після чого її мати забрала бабусю до себе в м. Запоріжжя. На квартирі був складений заповіт з виїзним нотаріусом. При складанні заповіту вона не була присутня, оскільки знаходилася в смт. Кирилівка, знає про це зі слів матері. З січня 2017 року по 23 березня 2017 року вона разом з матірю, потижнево піклувалися про бабусю, міняли їй памперси, годували її, а дядьки в цей час дивилися телевізор. Після того, як померла бабуся, всіма фінансовими питаннями по її похованню займалася сама. Разом з чоловіком їздили домовлятися за кафе, в ритуальне бюро. Дядьки тільки допомогли прибирати на подвірї. Чоловік бабусі не звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини. В судовому засіданні третя особа,яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що позивач [PERSON] є його рідним братом та сином померлої [PERSON] Все дитинство він був з матірю, вона весь час хворіла. Потім він проживав окремо від матері. З 2007 року він проживав разом з матірю. Вона часто забувала. Їх мати часто перебувала в Запоріжжі у лікарні на консультації, та восени їздила в лікарню в м. Запоріжжя. Зять [PERSON], чоловік онуки, забирав бабусю попутно в м. Запоріжжя. В лікарні лежала самостійно, її ніхто не доглядав. Восени 2015 року була в лікарні в м. Запоріжжі, до літа 2016 року. З 2016 році їх мати була лежачою та потребувала сторонньої допомоги. До лікарні матір возив [PERSON], так як в нього був автомобіль. Він з братом [PERSON] свою матір в лікарню не возили, так як працювали, і в них немає автомобіля. Стосунки з матірю були нормальними. Матір на обліку у психіатра не перебувала. Коли був складений заповіт йому не відомо. В судове\~засідання третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору:\~приватний нотаріус\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~[PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, свідків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні,обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині вимог встановлення факту родинних відносин: Під час судового засідання було з'ясовано, що правопис прізвища позивача відрізняється від правопису прізвища його матері, а саме: в паспорті позивача серії СА 019765 виданого Якимівським РВ УМВС України 20.07.1995 року в графі прізвище зазначено [PERSON] (а.с.3), але при цьому правопис прізвища його матері був здійснений як [PERSON]. В свідоцтві про народження серії ІІ-ЖС №393501 виданого Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області 18.09.1980 року прізвище батька та матері були записані російською мовою: батько -[PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). В інших документах правопис прізвища позивача зазначався неоднаково. Так у свідоцтві про восьмирічну освіту серії Л №563994 від 17.06.1975 року (а.с.107) прізвище зазначено як [PERSON], саме такий правопис прізвища здійснений і в атестаті про закінчення професійно-технічного училища №7056 від 26.08.1977 року (а.с.105), у посвідченні тракториста-машиніста третього класу серії ВР №039034 від 26.08.1977 року (а.с.104), а також у свідоцтві про загальнообов'язкове державне страхування №2196207239 від 07.02.2003 року (а.с.103). Однак в паспорті громадянина України серії СА 019765, виданого Якимівським РВ УМВС України 20.07.1995 року, (а.с.3) та в паспорті для виїзду за кордон №АХ833368 , виданого 11.09.2003 року (а.с.102), прізвище позивача зазначено, як [PERSON]. Крім того, правопис прізвища його рідного брата в паспорті серії СВ914196, виданого Якимівським РВ УМВС України (а.с.43,44) здійснений, як [PERSON]. Неоднаковий правопис прізвища позивача та прізвища його матері створює певні юридичні наслідки та впливає на його право на отримання спадщини від померлої. Дані обставини визнаються відповідачкою та третьою особою,яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,[PERSON] Таким чином,обставини стосовно встановлення факту родинних відносин визнаються відповідачем,третью особою,не підлягають доказуванню,оскільки у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Що стосується вимог стосовно визнання заповіту недійсним, дані позовні вимоги суд вважає необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2017 року у віці 78 років померла [PERSON]П, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ЖС №376770 (а.с.7). на день смерті гр. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] (Петровського),будинок 35 Якимівського району Запорізької області. Разом з померлою були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І та її малолітні діти [PERSON], [PERSON] Це підтверджується довідкою виконавчого комітету Кирилівської селищної ради від 01.08.2017 року (а.с.35) та поясненнями сторін в судовому засіданні. 15.09.2015 року гр. [PERSON] на момент складання заповіту станом на 15.09.2015 року, розуміючи значення своїх дій та керуючи ними, маючи повну цивільну дієздатність, склала заповіт, згідно якого все її майно, яке буде належати їй на день смерті, вона заповідає [PERSON], [INFO]. Заповіт був складений о 9 годині 20 хвилин у двох примірниках, кожен з яких підписано заповідачем на дому за адресою [ADDRESS]. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 15.09.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 2447 (а.с.39). Як вбачається з спадкової справи № 174/2017 (а.с.21,35,42,47) після її смерті відкрилася спадщина на будинок № 35 по вул. Центральній (Петровського) в смт. Кирилівка. Позивач та третя особа [PERSON] постійно стверджували, що мати змолоду хворіла. Це підтверджується медичними картками стаціонарно хворої [PERSON] за період з 2001 по 2015 роки,які були направлені до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (а.с.200,203) з метою проведення судово-психіатричної експертизи померлої [PERSON] Згідно виписного епікризу і/б №2950 хірургічного відділення міської клінічної лікарні №2 м. Запоріжжя, [PERSON] знаходилася на лікуванні з 01.09.2015 року по 09.09.2015 року з діагнозом Хронічний геморой. Крововилив. Хронічний коліт (а.с.154).Таким чином, за станом здоров*я [PERSON] не могла прибути в приміщення нотаріуса для складання заповіту. У зв*язку з чим заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] на дому за адресою: [ADDRESS], що не суперечить вимогам ч.2 глави 1 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №150 від 02.04.2018 року, [PERSON], яка померла 23.03.2017 року на момент складання заповіту станом на 15.09.2015 року виявляла ознаки органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба) без психічних розладів, отже вона могла розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.205-211). Свідок Свідок [PERSON] пояснив, що він приїхав у 1987 році до своєї матері жити. Він постійно бачив [PERSON] та [PERSON], що вони проживають по сусідству. Що їх мати казала по поводу розподілу будинку він нічого не знає. Їх мати була нормальною жінкою, останній час постійно хворіла. Ірина проживала там останні 5 років. Він ходив до них у гості. Він не знає, чим хворіла їх мати та які таблетки пила. За декілька місяців до смерті вона була лежачою. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає родину [PERSON], так як є сусідами, їй відомо, що заповіт склали на [PERSON], вони жили постійно разом. Померлу [PERSON] вона знала, так як дружили сімями. Вона постійно хворіла на серце та була розсіяною. Вона весь час хвилювалася за хлопців, казала, як помре на кого залишаться хлопці. У хлопців були свої сімї, були одружені та потім розійшлися. Бабуся готувала їсти. Як вона себе обслуговувала вона не знає. Дочка возила її в лікарню в м. Запоріжжя, коли їй було погано. Сергій харчувався окремо, а [PERSON] разом з нею. Останній час бабуся була лежачою. Доглядали за нею всі, і дочка, і онука, і сини. Свідок [PERSON] пояснила, що вона особисто знала [PERSON], яка підтримувала дружні стосунки з її матірю. [PERSON] часто хворіла, наскільки їй відомо у неї був тиск. Вона була адекватною жінкою. Коли до неї приїхала [PERSON] вона туди не ходила. Також їй відомо, що [PERSON] лежала в лікарні у м. Запоріжжі, її туди возила донька [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що існує заповіт на онуку [PERSON]. В неї було троє дітей та вона сильно хворіла і їй було тяжко говорити. Вона казала, що дуже переживала, щоб діти не залишилися без кутка, особливо переймалася за сином [PERSON]. За нею ніхто не доглядав, вона себе обслуговувала сама. При ній не було неадекватних поступків зі сторони бабусі. Вона їздила до Запоріжжя в лікарню та дочка її звідти забирала. Взимку 2016 - 2017 року вона їздила на перевірку по пухлинам. [PERSON] проживала з ними спільно останні 3 4 роки. Таким чином, пояснення свідків,відповідача [PERSON] узгоджуються з висновком судово-психітаричної померлої [PERSON] №150 від 02.04.2018 року, що [PERSON] була без психічних розладів, могла розуміти значення своїх дій і керувати ними Покази свідків,медичні документи,які були витребувані судом на вимогу позивача, висновки судово-психітаричної експертизи,проведеною за клопотанням позивача з метою встановлення психічного стану померлої в момент складання заповіту, зазначені позивачем, як докази в обґрунтування своїх вимог, навпаки спростовують обставини,викладені позивачем стосовно того, що на момент укладання заповіту волевиявлення матері не було вільним і не відповідала її волі. Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатностю. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті [PERSON] до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач не надав доказів того, що на час укладання заповіту мати внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна була усвідомлювати значення своїх дій та (або)керувати ними. Позивач та третя особа [PERSON] вказують на те, що при житті мати хвилювалася, щоб після її смерті вони не залишилися без житла.І тому на їх думку,вона повинна була скласти заповіт на їх користь. Але ці їх пояснення, а також пояснення свідка [PERSON],[PERSON] стосовно того, на «кого залишаться хлопці» є припущенням того, що померла [PERSON] мала намір скласти заповіт на користь позивача, а доказування відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про відсутність обставин,які викладені позивачем в обгрунтування своїх вимог. Статтею 1257\~ЦК України визначено підстави для визнання заповіту недійсним. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином слід прийти до висновку, що заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. При цьому недійсним заповіт може бути визнаний у випадках в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В той же час, жодної з передбачених ст.\~1257\~ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. Суд прийшов до висновку, що заповіт, який був \~зроблений [PERSON] \~15.09.2015 року, та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відповідав вимогам \~статей 1233,1234,1247,1248,1257 ЦПК України. Позивач не довів ті обставини, що \~волевиявлення заповідача не було \~вільним і не відповідало його волі.

Outcome: partial