Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

18 лютого 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] та з урахуванням зменшення позовних вимог просила суд: змінити спосіб стягнення аліментів з ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму у розмірі 4 000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує наступним. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та на утримання якого рішенням суду від 16.03.2020 стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 11.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. 03.11.2020 на виконання цього рішення відкрито виконавче провадження, суми аліментів (1 159,00 грн), що стягуються з відповідача, не вистачає. Позивач стверджує, що середній заробіток відповідача становить більше 50 000,00 грн щомісяця, проте останній, до ухвалення судом вказаного вище рішення про стягнення аліментів, почав приховувати свої фактичні доходи та надав довідку виконавцю, що його заробітна плата становить за місяць 2 500,00 грн. Витрати відповідача є неспівмірними з доходом 2 500,00 грн, що свідчить про те, що дохід відповідача є значно більшим. Тверда грошова сума не перевищуватиме ј частини доходів відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали зменшені позовні вимоги та просили суд присудити до стягнення аліменти у розмірі 4 000,00 грн щомісяця. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повстю з огляду на таке. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 16.03.2020 у справі № 564/322/20 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 11.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів з частки від доходів на тверду грошову суму є правом позивача, і підстав для обмеження такого права судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 Кодексу визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У своїй сукупності наявні матеріали підтверджують, що щомісячна сплата відповідачем аліментів в розмірі 4 000,00 гривень на утримання сина не буде непомірним тягарем для відповідача, відповідатиме його майновому стану та забезпечуватиме потреби дитини. Відтак, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Аліменти на утримання дитини згідно ч. 1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, беручи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 16.03.2020, а предметом судового розгляду є зміна способу їх стягнення, то в даному випадку, зміна способу їх стягнення повинна відбутися з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, відповідач визнав позов до початку до початку розгляду справи по суті, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача 50 відсотків судового збору в дохід держави.

Outcome: approved