Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

18 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 4688,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 вересня 2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших втрат згідно умов. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, тому, станом на 30 січня 2014 року за ним існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 488,09 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2533,34 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 6051,91 гривень, заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 5689,12 грн., а також штрафів відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 713,72 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 488,09 гривень, та судові витрати по справі в сумі 243,60 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій прохав суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, та просить застосувати строк позовної давності один рік до вимог про стягнення штрафів та пені. Також прохав суд врахувати його матеріальне становище, та те, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом І-ої групи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримав кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року, в розмірі 4688,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29 вересня 2009 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання по кредитному договору № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року не виконав, а тому станом на 30 січня 2014 року має заборгованість, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року, надану позивачем у розмірі 15 488,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2533,34 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 6051,91 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 5689,12 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 713,72 гривень. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відповідно до п.5.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.п. 5.5. Кредитного договору (Умови та правила) сторони домовилися про збільшення строку позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, неустойки - пені, штрафів до п`яти років. Згідно ст. ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ст. ст. 259, 261 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положень про неможливість збільшення строку спеціальної позовної давності за домовленістю сторін норми чинного законодавства не містять. Статтею 627 ЦК України визначено, що свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору до 5 років. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року, укладеного між «ПриватБанком» та [PERSON], видно, що сплата грошових коштів по спірному договору провадилася, в рахунок погашення кредиту, до лютого 2009 року. Останнє зарахування грошових коштів по даному договору відбулося 27 лютого 2009 року на суму 236 гривень 80 копійок, в рахунок погашення кредиту. Отже строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості з кредиту спливає 27 лютого 2014 року, тоді як позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованості з кредиту за картковим рахунком подано банком до суду 18 лютого 2014 року, тому, позов пред'явлений в межах строку позовної давності. Згідно до п.5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), що є невід'ємною частину вказаного кредитного договору, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язання здійснюється протягом 3 років з дня коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником. Нарахована позивачем пеня становить 5689,12 гривень, що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені 5689,12 гривень, слід зменшити до суми в розмірі 2550,00 гривень. Відповідно до п.5.3, у разі порушення Позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Оскільки кредитним договором встановлено розмір штрафу саме за прострочення виконання грошового зобов'язання (5% від суми заборгованості), то позовні вимоги в цій частині які заявлені в розмірі 713,72 грн., підлягають частковому задоволенню, так як 5% від суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту 2533,34 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 6051,91 грн., штрафу - 500,00 грн., а всього в сумі 9085,25 грн., тому штраф (відсоток від суми заборгованості) складає 454,26 грн. Штраф (процента складова) - 454,26 грн. + штраф (фіксована частина) - 500 грн. = 954,26 грн. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № DN1RR505000873 від 29 вересня 2007 року, в сумі 12 089,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2533,34 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 6051,91 грн., заборгованості по пені в сумі 2550,00 грн., штрафу (фіксована сума) в сумі 500 грн., та штрафу (відсоток від суми заборгованості) в сумі 454,26 грн. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний борг в сумі 12 089,51 грн. слід стягти з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: approved