Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

19.04.2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 4, 7 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Михайлівське», с. Михайлівка Сновського (Щорського) району Чернігівської області, що належала [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав зі своєю дружиною [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала з позивачем. За життя батьку позивача належало право на земельну частку (пай). Сертифікат про право на земельну частку пай серії ЧН № 0272425 друкувався та видавався. У зв`язку з тим, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] втрачений, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 22.04.2021 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 20.05.2021 р. Витребувано від приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Гордійко Олени Петрівни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (номер спадкової справи: 18/2019). 19.05.2021 р. надійшло клопотання Сновської міської ради, зареєстроване за вх. № 1518, про розгляд справи без участі її представника. У клопотанні зазначено про визнання позовних вимог. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 р. було витребувано від архівного сектору Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області інформацію про те, чи перебував [PERSON] у списках членів колективного сільськогосподарського підприємства «Михайлівське»; від архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області інформацію про те, чи перебував [PERSON] у списках членів колективного сільськогосподарського підприємства «Михайлівське», а також інформацію про те, чи було припинено колективне сільськогосподарське підприємство «Михайлівське» та хто є його правонаступниками; від відділу у Сновському районі Міжрегіонального управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області копію державного акту на право колективної власності на землю, який видавався колективному сільськогосподарському підприємству «Михайлівське», та доданого до нього списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Михайлівське». Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.06.2021 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8), копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00030019968 від 22.03.2021 р. (а. с. 86). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022088111 від 11.02.2019 р. (а. с. 56). Позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON] , які були чоловіком та дружиною, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 9), копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00029250797 від 19.01.2021 р. (а. с. 10), копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 11), копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030299454 від 09.04.2021 р. (а. с. 12), копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00022088082 від 11.02.2019 р. (а. с. 57-28), копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00030019309 від 22.03.2021 р. (а. с. 89-91). Згідно довідки Сновської міської ради від 25.03.2021 р. № 80 згідно записів погосподарської книги № 5 за 2001 2005 роки в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] були постійно зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 06.07.1977 р. і виписаний в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 06.07.1977 р. і виписана у зв`язку зі смертю [INFO] (а. с. 13). Згідно довідки Сновської міської ради від 25.03.2021 р. № 79 згідно записів у погосподарської книги № 7 за 2011 2015 роки в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 06.07.1977 р. і виписана у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 08.02.2011 р. і по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 08.02.2011 р. і по теперішній час. На день смерті, [INFO] , [PERSON] проживала з дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] (а. с. 14). [PERSON] є дочкою позивача, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 68). 11.02.2019 р. до майна померлої [PERSON] заведена спадкова справа № 63741533, номер у нотаріуса № 18/2019, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55079172 від 11.02.2019 р. (а. с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2021 р. № 137/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,7 га в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку із тим, що сертифікат, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на право на земельну частку (пай) спадкоємцем було не надано (а. с. 20-21). Позивачем надано сторінки газети «Промінь» за 26 березня 2021 року, на сторінці 6 якої містить оголошення про те, що загублений земельний сертифікат на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а. с. 22). Згідно відповіді Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.03.2021 р. № 29-25-0.202-71/117-21 [PERSON] за життя отримав сертифікат серії ЧН № 0272425 на право на земельну частку (пай), який зареєстровано за № 24 від 30.05.1997 р. площею 4, 7 га в умовних кадастрових гектарах, яке перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Михайлівське» с. Михайлівка Сновського (Щорського) району Чернігівської області. Станом на 01.01.2013 р. державний акт на право власності на земельні ділянки (паї) взамін сертифікату не друкувалися та не видавалися (а. с. 26). З копії додатку 1 списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства до державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000071, виданого КСП Михайлівське, вбачається, що [PERSON] був включений до вказаного списку під № 24 (а. с. 29). З копії сторінки книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Щорською райдержадміністрацією членам КСП «Михайлівське», вбачається, що за № 24 від 30.05.1997 р. зареєстровано за [PERSON] сертифікат серії ЧН № 0272425 (а. с. 31-32). Згідно відповіді Сновської міської ради від 27.05.2021 р. № 09-06/1331 в трудовому архіві Сновської міської ради зберігаються відомості по нарахуванню заробітної плати та книга наказів з особового складу та основної діяльності КСГП «Михайлівське» за 1996-2000 роки та СВК «Михайлівський» за 2000-2002 роки, де є дані про нараховану заробітну плату на [PERSON] за 1996-2002 роки (а. с. 113). Як вбачається із відповіді Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.03.2021 р. № 29-25-0.202-71/117-21, на сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як сертифікати на право на земельну частку (пай) не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Як вбачається із архівної довідки Корюківської РДА Чернігівської області від 26.05.2021 р. № 209/07-07, КСП «Михайлівське» було створене у 1996 році, у 2000 році на базі КГСП «Михайлівське» був організований СВК «Михайлівське», який являвся правонаступником КСГП «Михайлівське». У 2002 році СВК «Михайлівське» було знято з реєстрації (а. с. 112). Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає про таке. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності не містять розбіжностей, а відповідач заявив про беззастережне визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі змісту статей 1261-1264, ч. 1 ст. 1265 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до пункту 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина друга статті 548 ЦК УРСР 1963 року). Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як вбачається зі змісту пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5, в редакції, чинній на 25.02.2003 р., доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Михайлівське», с. Михайлівка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, розміром 4, 7 га в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживала разом з ним та продовжила проживати за місцем їх спільного проживання після смерті спадкодавця, відтак вступила у володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відтак позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем правомірно. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved