Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

19.11.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 жовтня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького управління юстиції Київської області, актовий запис № 154; - судові витрати покласти на відповідача. 19.12.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 04.12.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 04.12.2014 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. На запитання суду категорично примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення, відповідач повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебуванням позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Зазначена в позовній заяві адреса відповідачки відповідає адресі, вказаній в довідці адресно - довідкового бюро, тому дана справу підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 2006 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 20 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, , з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, зареєстрували шлюб 20 жовтня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 154. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 16 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] року в місто Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 16 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 127. В графі «Батько» зазначений відповідач - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, - більше 6 місяців, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, проживають на різних житлових площах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду, що виражалося в пропозиції суду позивачці [PERSON] надати термін на примирення. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно, суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] коштів в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору сплаченого позивачкою при подачі позовної заяви. Факт сплати позивачкою [PERSON] судового збору підтверджується квитанцією № 9452534 - 1 від 19 листопада 2014 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved