Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

19 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 02 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили у серпні 2017 року та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~8-10). Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. (а.с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що 02 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 56, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 5). Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з серпня 2017 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, після розірвання шлюбу [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved