Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

19 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, було призначено тимчасову державну соціальну допомогу у зв'язку з тим, що батько дитини - відповідач у справі [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. За період з 01 січня 2013 року по 31 рудня 2015 року [PERSON] була виплачена допомога у сумі 13067,30 грн. Відповідачу направлялися повідомлення про необхідність відшкодування державних коштів. Але відповідач добровільно державні кошти не відшкодував. Позивач просить стягнути з відповідача державні кошти у сумі 13067,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 08 лютого 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ксерокопією свідоцтва по народження від 07 грудня 2007 року [PERSON] народився [INFO] у м.Полтаві, його батьком є [PERSON] - відповідач у справі, матір'ю - [PERSON] ( а.с.7). Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 05 березня 2012 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 лютого 2012 року до повноліття дитини ( а.с.9). [PERSON] зверталася до Управління праці та соціального захисту населення з заявою про призначення їй соціальної допомоги. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 10 січня 2013 року [PERSON] призначено допомогу внаслідок ухилення боржника від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 291,60 грн. з 01 січня 2013 року по 30 червня 2013 року( а.с.11). В подальшому відповідно до розпоряджень Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради розмір допомоги змінювався та [PERSON] була отримана допомога за період з 01січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 13067,30 грн., що підтверджується відповідними рішеннями ( а.с.15,19,23,27,31), довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 28 березня 2017 року про виплату [PERSON] тимчасової допомоги по аліментам у сумі 13067,30 грн. ( а.с.34), а саме : з 01 січня 2013 року по 25 листопада 2013 року у розмірі 291,60 грн. щомісячно; з 26 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року у розмірі 363 грн.; з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 385,80 грн.; з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року у розмірі 385,80 грн. щомісячно; з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року, з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 385,80 грн. щомісячно; з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 436,50 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою в добровільному порядку повернути виплачену тимчасову державну допомогу в розмірі 13067,30 грн. у строк до 17 серпня 2017 ( а.с.37). Проте, відповідачем кошти не були сплачені у добровільному порядку. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання(перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Згідно ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплатив кошти на утримання дитини, сплачені позивачем, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було доведено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved