Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 15248,81 гривень. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.01.2008 року [PERSON] 24.01.2008 року отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач зобов'язання за угодою належним чином не виконав, у встановлений термін кредитних коштів не повертає, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом станом на 31.01.2014 року становить 15248,81 гривень, в тому числі: 7683,06 гривень - сума заборгованості за кредитом; 6294,20 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 307,32 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 250,00 гривень - штраф ( фіксована частина); 714,23 гривень - штраф (процентна складова). Заявою до суду представник позивача за довіреністю Стрельник Р.М. просить справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомила, письмового заперечення на позов не направила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № б/н від 24.01.2008 року [PERSON] 24.01.2008 року отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно розрахунку, проведеного ПАТ КБ «Приватбанк» та підтвердженого в судовому засіданні заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 31.01.2014 року становить 15248,81 гривень, в тому числі: 7683,06 гривень - сума заборгованості за кредитом; 6294,20 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 307,32 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 250,00 гривень - штраф ( фіксована частина); 714,23 гривень - штраф (процентна складова). У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідач [PERSON] не надала суду доказів належного виконання зобов'язань за договором № б/н від 24.01.2008 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості по кредиту з [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved