Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

19 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5413 грн. 75 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 березня 2015 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), та громадянкою [PERSON] (далі - позичальник) було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2558033(далі - «Договір»). В подальшому між АТ «Ощадбанк» та позичальником було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 2558033, згідно з яким позичальнику було надано кредит у сумі 5250 грн. 00 коп. Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, та станом на 08.12.2015 року заборгованість позичальника за Договором становила 5 413 грн. 75 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») згідно з Договором добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014 року. У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання за договором № 055/14 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно з умовами Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 5413 грн. 75 коп. В розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у позичальника (відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 5413 грн. 75 коп. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 29 грудня 2015 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого Первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 5413 грн. 75 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № 2558033 та Додатковим договором до нього. Враховуючи вказане, вважає, що до нього перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. 15 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вона не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника АТ «Ощадбанк» Павленка Л.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника АТ «Ощадбанк». Згідно зі ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2015 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), та громадянкою [PERSON] (далі - позичальник) укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2558033(далі - «Договір»). В подальшому між АТ «Ощадбанк» та позичальником укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 2558033, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 5 250 грн. 00 коп. (а.с. 14). Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, та станом на 08.12.2015 року заборгованість позичальника за Договором становила 5 413 грн. 75 коп. (а.с. 15-17). Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») згідно з Договором добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014 року (а.с. 9-13). У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання за договором № 055/14 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно з умовами Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 5 413 грн. 75 коп., що підтверджується страховим актом № 055/14/111/15 від 22.12.2015 року (а.с. 19) та випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 29.12.2015 року (а.с. 20). Згідно з довідкою Часовоярської міської ради № 02-57/170 від 07 лютого 2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2016 року (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування. Також згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З вищенаведеного видно, що в розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у позичальника (відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 5 413 грн. 75 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як видно з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 29 грудня 2015 року, що підтверджується випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 29.12.2015 року (а.с. 20). З метою досудового врегулювання спору, 22 січня 2016 року відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регрессу (а.с. 21), однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування в розмірі 5 413 грн. 75 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником [PERSON] своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № 2558033 та Додатковим договором до нього (а.с. 8). 03 жовтня 2018 року позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] надіслано повідомлення про відступлення з 01 жовтня 2018 року права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих страхувальнику за Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки (а.с. 27). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] вищевказаної суми боргу. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо щодо їх достовірності та допустимості, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved