Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 листопада 2009 року помер [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 80 площею 4,2844 га, яка знаходиться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. [PERSON] як дружина, [PERSON] та [PERSON] як діти, [PERSON] як матір є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Спадкові права в нотаріальній конторі оформити спадкоємці не мають можливості, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. Вважаючи, що прийняла спадщину шляхом проживання на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем за однією адресою, 05 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів і просила визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку. 20 травня 2016 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов та просили, оскільки, на день смерті спадкодавця були неповнолітніми, а, отже, прийняли спадщину, визнати за кожним з них право власності на 1/3 спадкової земельної ділянки. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4). 20 травня 2016 року подала суду заяву у якій позовні вимоги поданого зустрічного позову визнала, просила його задоволити (а.с. 51). Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 42, 54). Первісний позов визнали частково (а.с. 36, 37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, попередньо подала суду заяви про розгляд справи у її відсутності. Позов [PERSON] 10 травня 2016 року визнавала повністю (а.с. 26), зустрічний позов визнала також і просила його задовольнити (а.с. 52). Представник відповідача Вищеольчедаївської сільської ради подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 55). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою та зустрічною позовною заявою. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а зустрічна позовна вимога [PERSON] та [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 19 листопада 2009 року у с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 552 від 14 квітня 2016 року (а.с. 12), витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 584/86-16 від 06 квітня 2016 року (а.с. 13) копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2844 га, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої 11 травня 2016 року (а.с. 31) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, другий з подружжя, який його пережив, батьки. Зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10), копій свідоцтв про народження (а.с. 47-48), довідки Вищеольчедаївської сільської ради № 552 від 14 квітня 2016 року (а.с. 12) вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця [PERSON], його діти [PERSON], [PERSON] та мати [PERSON]. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с. 16), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи…) (а.с. 32) про відсутність спадкової справи на прізвище померлого [PERSON] доводиться, що мати спадкодавця [PERSON] спадщини не прийняла. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Паспортом громадянина України (а.с. 6-7), довідкою Вищеольчедаївської сільської ради № 552 від 14 квітня 2016 року (а.с. 12) доведено, що [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст. 1273 ЦК України. Із поданих позивачами за зустрічним позовом копій паспортів громадянина України (а.с. 44-45) та копій свідоцтв про народження (а.с. 47-48) вбачається, що на день смерті [PERSON], що настала 19 листопада 2009 року вони були неповнолітніми. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Таким чином, частка кожного із спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину (три особи) складає 1/3 частину спадкового майна. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 29 квітня 2016 року (а.с. 11) слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємців іншим чином, окрім як через суд (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 153 від 22 квітня 2016 року) (а.с. 15). У силу положень ст.ст. 21, 24 Конституції України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що право на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] мають діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та його дружина - [PERSON], що відповідачі за первісним та зустрічним позовом визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги слід визнати в порядку спадкування право власності на 1/3 частину земельної ділянки за кожним.

Outcome: partial