Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

18.01.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від якого має малолітніх дітей: дочку [PERSON] та дочку [PERSON],батьком яких він і записаний. Відповідач залишив їх і проживає окремо. Позивач також зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, в той час як відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає, хоча кожен місяць має дохід, та на її думку має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 3,4). Як зазначила позивач у позовній заяві (а.с.1), малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Та обставина, що малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Так, за змістом ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Будь-яких належних і допустимих доказів на спростування тверджень позивача, що відповідач, бере добровільно участь в матеріальному утриманні їх з позивачем малолітніх дітей, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що відсутні будь-які відомості щодо матеріального стану відповідача, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та що заявлена позивачем вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, суд враховує матеріальний стан дітей, мати яких, позивач у справі, хоч і працює, але отримує дохід, який за період жовтень-грудень 2016 року включно становив 6540 гривень з урахуванням утримань 59991 гривня 18 копійок), що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.8). Суд також враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум з 1 січня 2017 року для дітей віком до 6 років становить 1355 гривень, від 6 до 18 років - 1689 гривень, а також, що мінімальна заробітна у місячному розмірі з 1 січня становить - 3200 гривень. А також враховує, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати в силу вимог ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати у разі стягнення аліментів не може перевищувати 70% заробітної плати. На підставі викладеного, суд, враховуючи працездатний вік позивача, матеріальний стан дітей, відсутність відомостей щодо наявності у відповідача інших утриманців, та будь-яких заперечень відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у визначеному позивачем розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, що в сукупності не перевищує 70% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом. При цьому суд також враховує, що відповідно до вимог ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved