Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

19 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в м. Макіївка, Радянський район, Донецької області, причина смерті: хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронарно-судинний склероз. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. У судове засідання представник заявника [PERSON] - адвокат [PERSON] подав заяву, в якій просив розглядати дану справу в його відсутність та підтримав заяву про встановлення факту. Заінтересована особа - Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області електронною поштою направив заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, надані заявником документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується доказами. Із копії паспорта [PERSON] встановлено, що 22 червня 1967 року вона уклала шлюб з [PERSON], 1943 року народження (а.с.4). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Макіївка Донецької області є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30 липня 2018 року, виданого Бюро судово-медичних експертиз м. Донецьк - [PERSON], [INFO], помер [INFO] за адресою: [ADDRESS], причина смерті: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронарно-судинний склероз (а.с.8). [PERSON] похований на кладовищі селища Кірова (Буроз) в м. Макіївка по вул. Пирогова, що підтверджується свідоцтвом про захоронення [NUMBER] виданого ДП «Ритуал» м. Макіївка (а.с.9). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey) та проти Молдови та Росії (Mozer v. Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянина України [PERSON], стать чоловіча, [INFO], уродженця с. Успенка Буринського району Сумської області, на тимчасово окупованій території України, місце смерті: м. Макіївка Донецької області, дата смерті: [INFO], вік померлого: 74 років, останнє місце проживання померлого: [ADDRESS]

Outcome: approved