Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Мотивує свої вимоги тим, що 2 вересня 2014 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як в них виявились різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними фактично припинилися. Примирення та збереження сім'ї з відповідачем неможливе. Вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вона самостійно виховує дитину, що потребує додаткових витрат, але цих грошей не достатньо. На даний час дитина відвідує Липоводолинський ДНЗ «Веселка». Відповідач офіційно працює у 17 державній пожежно-рятувальній частині Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, регулярно отримує заробітну плату, має гарний стан здоров'я. Позивач в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутності. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, розгляд справи просив провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 2 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 60 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Судом встановлено, що позивач разом із дитиною проживають в [ADDRESS] [PERSON] є вихованцем Липоводолинського дошкільного закладу «Веселка» з 2016 року (а.с. 10). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Працює на посаді пожежного рятувальника в 17 державній пожежно-рятувальній частині Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, отримує заробітну плату. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на даний час становить 1559 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років від цієї суми становить 779 грн. 50 коп. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи всі фактичні обставини справи, визнання відповідачем позову, яке відповідає закону, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та

Outcome: approved