Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 03 лютого 1995 року у Кибинській сільській раді народних депутатів Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 лютого 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя та обов`язки. Сімейні відносини припиненні з листопада 2019 року. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою судді від 23 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 26). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 1995 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Кибинській сільській раді народних депутатів Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.3). Від шлюбу народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.12.2003, який на час розгляду справи є повнолітнім (а.с. 4). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , 908 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved