Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, про що внесений актовий запис №1602. Від шлюбу мають сина [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, розходяться погляди у сімейному житті та побуті. Зазначає, що збереження сімї неможливе. З наведених підстав просить суд розірвати шлюб, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, про що внесений актовий запис №1602 (а.с.4). Статтею 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд наголошує, що шлюб за своїм змістом є добровільним союзом чоловіка та жінки (статті 21, 24 СК України). Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, подальше існування шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, оскільки вона не бажає надалі перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідач також не бажає надалі перебувати у шлюбі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Матеріалами справи підтверджується, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дитиною та не приймає участі в її утриманні, отже він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. З врахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача слід присудити аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, відтак суд вважає що його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти. Аналогічно суду не було надано доказів про наявність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи факт проживання неповнолітнього сина разом з позивачем,

Outcome: approved