Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

18.10.2019 року до Бердянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] в особі адвоката Дон В.О. до приватного підприємства Агрофірма «Промінь», Фермерського господарства «Азов-Агро-Світ» про відшкодування майнової шкоди. Позивач свої вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] 14 травня 2018 року уклала з [PERSON] договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] передав в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером №2320686000:01:001:0018, яка розташована на землях колишнього КСП «Бердянський», ДП №27,п.193. Строк дії договору визначено за згодою сторін на 20 (двадцять) років. Вказаний договір оренди землі 16.05.2018 року було зареєстровано, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію іншого речового права, номер запису № 26199213. Навесні 2019 року [PERSON] здійснено ряд заходів щодо обробітку вказаної земельної ділянки, в травні 2019 року на земельній ділянці було здійснено посів соняшнику. 04 вересня 2019 року [PERSON] разом з чоловіком, маючи намір здійснити збір урожаю соняшника на вищезазначеній земельній ділянці, прибула на поле, де було виявлено, що невідомі особи здійснюють збирання урожаю соняшника на земельній ділянці, яка на законних підставах перебуває в її користуванні. За вказаним фактом [PERSON] повідомила органи внутрішніх справ, про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019080130002567. Було встановлено, що збір урожаю здійснювався працівниками Фермерського господарства «АЗОВ-АГРО-СВІТ». Під час розгляду клопотання про накладення арешту на посіви соняшника по кримінальному провадженню за № 310/6989/19, що залишилися незібраними, представником ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» було надано документи, що начебто між ПП Агрофірма «Промінь» та ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» укладено договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками та Акт приймання-передачі земельних ділянок в тимчасове користування. Згідно Акту приймання-передачі земельних ділянок в тимчасове користування на умовах обміну від 16 січня 2018 року, а саме п. 1.4.3 Акту, сторона 2 (ПП Агрофірма «Промінь») передала стороні 1 (ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ») право користування земельною ділянкою площею 10,4495 га, кадастровий номер 2320686000:01:001:0018. При цьому в Акті приймання-передачі не зазначено, на підставі якого речового права вказана земельна ділянка перебуває в користуванні у ПП Агрофірма «Промінь», оскільки вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні [PERSON] на підставі договору оренди землі. ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», не пересвідчившись в тому, що ПП Агрофірма «Промінь» має законні підстави для обміну вказаною земельною ділянкою, не здійснюючи будь-яких робіт на земельній ділянці, здійснило частковий збір урожаю соняшника, що належить [PERSON] . Загальна площа земельної ділянки - 10,4493 га, залишок площі нескошеного соняшника склав 4,3593 га, таким чином ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» скошено соняшник на площі 6,09 га. Урожайність на площі 4,3593 га склала 28 центнерів з одного гектара, тобто ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» з площі 6,09 га зібрано 170,52 центнера, або 17,05 тон соняшнику. Середня вартість однієї тони соняшнику станом на 16 жовтня 2019 року складає 8100,00 гривень за тону. Таким чином, діями ПП Агрофірма «Промінь» та ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» завдано збитки позивачці [PERSON] на загальну суму 138105,00 гривень (17,05 тон X 8100,00 грн/тонна= 138 105,00 гривень). Позивачка просить стягнути з Приватного підприємства Агрофірма «Промінь» та Фермерського господарства «АЗОВ-АГРО-СВІТ» на її користь майнову шкоду в розмірі 138 105,00 грн. та судові витрати в розмірі 1381 грн.05 коп. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 23.10.20190 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с.35 т.1). Відповідачем ПП Агрофірма «Промінь» 13.11.2019 року на позовну заяву поданий відзив, в якому викладена незгода з позовними вимогами позивачки з тих підстав, що договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками від 16.01.2018 року з ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» не укладався в розумінні цивільного та господарського кодексів України, проект договору був складений в одному екземплярі та після перевірки договору ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» 09.09.2019 року був направлений лист про відмову від укладання договору, ПП АФ «Промінь» не порушило цивільні права [PERSON] , тому не повинно відшкодовувати шкоду ( а.с.41-45 т.1). 20.11.2019 року Фермерське господарство «АЗОВ-АГРО-СВІТ» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: приватне підприємство «Агрофірма Промінь» про стягнення з [PERSON] 103 121,50 грн. мотивуючи тим, що ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» спірну земельну ділянку обробляло та засіяло соняшником на законних підставах, якою є договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками від 16.01.2018 року, укладений між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та ПП АГ «Промінь» (а.с.75-76 т.1). Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 28.11.2019 року зустрічна позовна заява ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» прийнята до провадження та об`єднана з позовною заявою [PERSON] в одне провадження. На позовну заяву [PERSON] 06.12.2019 року ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» подано відзив, в якому відповідач позов [PERSON] не визнає у зв`язку з тим, що позивачка не надала жодних документів на обробку земельної ділянки та здійснення посіву соняшника, оскільки станом на 01.05.20-19 року земельна ділянка була оброблена та засіяна ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», що підтверджується Актом завершеного посіву земельної ділянки карта поля №27. Крім того, позовні вимоги [PERSON] суперечать ухвалі суду від 23.09.2019 року по справі №310/6989/19, якою встановлено, що саме [PERSON] прибула на поле та за допомогою найманої техніки розпочала збирати врожай на спірній земельній ділянці і вже після цього прибув голова ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» [PERSON] та виник спір щодо права власності на врожай (а.с.152-154 т.1). 04.02.2020 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, в якій в якості відповідача просить залучити [PERSON] , оскільки щодо укладання договору про порядок обміну правами користування земельними ділянками від 16.01.2018 року стало відомо тільки під час ознайомлення з матеріалами судової справи №310/6989/19 (а.с.174-176 т.1). Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 06.03.2020 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 21.12.2020 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката ДОН В.О. про відмову від позовних вимог до відповідача [PERSON] , яка прийнята судом. В судовому засіданні представник позивача адвокат Дон В.О. цивільний позов підтримав повністю з підстав викладених у позові. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» адвокат Кравченко С.І. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. В задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача ПП «Агрофірма «Промінь» адвокат Огуз І.А. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві. В задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 10,4493 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Червонопільська сільська рада, «За межами населеного пункту» на землях колишнього КСП «Бердянський», ДП №27,п.193 з кадастровим номером 2320686000:01:001:0018. 14.05.2018 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] 14.05.2018 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 10,4493 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Червонопільська сільська рада, «За межами населеного пункту» на землях колишнього КСП «Бердянський», ДП №27,п.193 з кадастровим номером 2320686000:01:001:0018 строком на 20 років (а.с.8-11). Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.05.2018 року, орендодавець [PERSON] та орендар [PERSON] провели встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки № 2320686000:01:001:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Червонопільська сільська рада, «За межами населеного пункту» на землях колишнього КСП «Бердянський», ДП №27,п.193. Площа земельної ділянки складає 10,4493 га, встановлені межові знаки в кількості 5 штук (а.с.14-15). Право оренди за вказаним договором зі строком дії 20 років зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018 року на підставі заяви позивачки [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст.93 ч.1 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Так судом встановлено, що у користуванні позивача [PERSON] на правах оренди земельної ділянки з 14.05.2018 року знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення сільськогосподарського виробництва строком на 20 років. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовими правами, похідними від права власності. Частиною 1 ст. 95 Земельного кодексу України встановлено права землекористувача, зокрема, на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що позивачка є землекористувачем спірної земельної ділянки, яка зареєстрована належним чином у компетентних установах, що сторонами фактично не оспорюється та знайшло своє підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що оформлення речових прав на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Законом України «Про державний контроль за використань та охороною земель» визначені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, та передбачено, що цей Закон спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля (преамбула Закону). Згідно зі ст.1 вказаного Закону, у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до п. 2 Постанови пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у порядку цивільного судочинства вирішенню підлягають категорії спорів, засновані на положеннях статей 151,153-158,161,210,212 Земельного кодексу України, зокрема, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки чи про звільнення земельної ділянки особою, що займає її без належних на те підстав; про вирішення майнових спорів, пов`язаних із земельними відносинами, в тому числі про відшкодування власникам і землекористувачам збитків, заподіяних вилученням (викупом) визначених угідь, обмеженням їхніх прав або порушенням земельного законодавства. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Факт самовільного зайняття земельної ділянки ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 в 2019 році загальною площею 10.4493 га встановлений. Тому вимога позивача щодо відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню. Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Така сама норма міститься в частині другій статті 28 Закону України Про оренду землі , згідно якої збитками вважаються доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Встановлено, що відповідачем ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» була самовільно зайнята та незаконно використовувалась спірна земельна ділянка кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018, зібрано соняшник, від реалізації якого одержано дохід. Шкідливим результатом такої поведінки є неможливість позивача господарювати, використовувати спірну земельну ділянку, за призначенням (ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Тобто мова йде про упущену вигоду - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, полягає саме у неможливості проведення позивачем збору урожаю сільськогосподарської культури, у зв`язку зі здійсненням відповідачем ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» збору соняшника на вказаній земельній ділянці. Тобто, шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки, а протиправна поведінка, в свою чергу, передує у часі шкідливому результату, що настав. Порушення цивільного права, яке потягло за собою завдання особі матеріальних збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Через протиправні дії ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», які полягали у самовільному зайнятті земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 , [PERSON] була позбавлена можливості отримати дохід, який могла би реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Представник позивача зробив та надав суду розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», яка склала суму 138 105,00 грн. виходячи с того, що загальна площа земельної ділянки -10.4493 га, залишок площі нескошеного соняшника склав 4,3593 га, тобто ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ2 скошено соняшника на площі 6,09 га. Урожайність на площі 4,3593 га склала 28 центнерів з одного гектара, тобто ФГ «АЗОА-АГРО-СВІТ» з площі 6,09 га зібрано 170,52 центнера, або 17,05 тон соняшнику. Середня вартість однієї тони соняшнику станом на 16 жовтня 2019 року складає 8100,00 гривень за тону. Таким чином завдано збитків на суму 138 105, 00 грн. (17.05 тон Х 8100,00 грн./тонна). Для розрахунку суми неодержаних доходів узято середні показники врожайності з частини земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018, а також середня розрахункова ціна за тону соняшника по Запорізькій області, і вирахувано із загальної кількості та вартості врожаю доходи, які [PERSON] , як власник землі могла би отримати при самостійному господарюванні на землі, та суми витрат, які остання обов`язково мала би понести на збір врожаю на цій земельній ділянці. Таким чином, чистий дохід, який могла би отримати [PERSON] від продажу урожаю соняшника по середній ринковій вартості станом на 16.10.2019 року складає 138 105, 00 грн. Однак, внаслідок самовільного зайняття ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» земельної ділянки [PERSON] не отримала таких доходів, які могла би реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Вказані збитки у сумі 138 105, 00 грн. ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» не сплачені, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідачем ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» не надано жодного власного розрахунку розміру завданих збитків чи заперечень щодо проведеного позивачем розрахунку. Отже, розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 в 2019 році загальною площею 10.4493 га становить: 138 105,00 грн. Фермерське господарство «АЗОВ-АГРО-СВІТ» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: приватне підприємство «Агрофірма Промінь» про стягнення з [PERSON] 103 121,50 грн. вказуючи, що згідно договору оренди землі від 05.05.2017 року ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» отримало в оренду земельну ділянку кадастровий номер № 2320686000:01:001:0020, яка є суміжною із земельною ділянкою кадастровий номер 2320686000:01:001:0018. Спірна земельна ділянка кадастровий номер 2320686000:01:001:0018 з січня 2018 року обробляється ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» згідно Договору міни правами користування земельними ділянками від 16 січня 2018 року, укладеного між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та Агрофірма «Промінь». Спірна земельна ділянка кадастровий номер 2320686000:01:001:0018 до 07.09.2019 року не була визначена в натурі межовими знаками, заперечення сторонніх осіб по її користуванню та утриманню не заявлялось. У зв`язку з неповідомленням про укладення власником земельної ділянки 14.05.2018 року нового Договору, ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» в 2019 році за власний рахунок утримувало земельну ділянку кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 в належному стані шляхом її обробітки та вирощування посіву соняшника. Обробіток та утримання земельної ділянки в належному стані здійснювався за погодженням з власником земельної ділянки [PERSON] 04.09.2019 року було з`ясовано, що земельна ділянка перебуває в оренді у відповідачки, яка без повідомлення та без погодження здійснила частковий збір врожаю соняшника на земельній ділянці площею 6,09 га, та після земельна ділянка та врожай були передані [PERSON] . Враховуючи, що відповідачка [PERSON] разом з земельною ділянкою отримала доходи, пов`язані з даним майном за фактичний період утримання земельної ділянки з вересня 2018 року по вересень 2019 року, вона зобов`язана відшкодувати витрати на утримання даного майна, пов`язані з вище зазначеним доходом. З зустрічного позову ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» вбачається, що спірну земельну ділянку кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 вони обробляли та засіяли посівом соняшника за згодою власника земельної ділянки [PERSON] з 2018 року та на підставі Договору міни правами користування земельними ділянками від 16 січня 2018 року, укладеного між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та Агрофірма «Промінь». В обґрунтування зустрічних позовних вимог ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» надало дві розписки [PERSON] на ім`я голови ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» [PERSON] від 07.03.2018 року та від 12.09.2019 року (а.с.166-167 т.1), відповідно до яких [PERSON] повідомлений про те, що згідно договору обміну земельних ділянок право на обробку та право вирощування сільськогосподарських культур на належну йому земельну ділянку належить ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ». Допитаний в якості третьої особи [PERSON] пояснив, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018. 14.05.2018 року він уклав з [PERSON] договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 20 років, на місці визначили межі земельної ділянки в натурі, встановлені межові знаки в кількості 5 штук. Потім йому стало відомо, що ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» зібрало врожай соняшнику з земельної ділянки [PERSON] . В листопаді 2019 року до нього приїхали обидва [PERSON] , довго його вмовляли написати розписки, говорили, що вони тільки для них і ці розписки нікуди не підуть, а він відмовлявся. Його стали просити його сестра і її чоловік, який здає землю в оренду [PERSON] , і тоді під напором [PERSON] і сім`ї сестри він в один з днів листопада написав відразу дві розписки. Його допитував слідчий в поліції, якому він вже дав такі ж пояснення. Він зрозумів, що його ввели в оману, а він вчинив неправильні дії, написавши заднім числом розписки на прохання [PERSON] , які не відповідали та не відповідають дійсності. Стверджує, що ніякого дозволу на обробку земельної ділянки, яка належить йому на праві власності, він [PERSON] не давав та не міг давати, оскільки земельна ділянка знаходилася в оренді у [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він є керівником і власником ПП Агрофірма «Промінь». 05.09.2019 року до нього приїхали обидва [PERSON] і довго просили і переконували зробити договір міни обміну правами земельних ділянок, привезли готовий договір, який він дав перевірити своєму юристу. Юрист перевірив, побачив, що в договорі вказані дві зайвих земельних ділянки, одна з яких належить [PERSON] , тому другий екземпляр договору відмовився давати ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ». Коли слідчий почав вимагати у нього копії документів, він, перелякавшись поставив на них печатку свого підприємства. Стверджує, що такий договір був складений після умовлянь [PERSON] , тобто після збору врожаю на земельній ділянці [PERSON] , складений тільки в одному екземплярі, який залишився у нього, так як він відмовився передавати другий примірник ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ». Як вбачається з листа старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Хорішко Д.В., в матеріалах кримінальної справи знаходяться оригінал договору про порядок обміну правами користування земельними ділянками без номеру від 16.01.2018 року, укладеного між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та ПП «Агрофірма Промінь»; оригінал акту приймання-передачі земельних ділянок в тимчасове користування на умовах обміну від 16 січня 2018 року, укладеного між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та ПП «Агрофірма Промінь», добровільно долучених до матеріалів кримінального провадження директором ПП АФ «Промінь» [PERSON] (а.с.197). Відповідно до журналу реєстрації вхідних договорів ПП АФ «Промінь» за 2019 рік, який прошитий, пронумерований, скріплений печаткою та підписом, за номером 29 зареєстрований 05.09.2019 року договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками б/н, який не укладено (а.с.46-50 т.1). Доповідною юриста ПП Агрофірма «Промінь» [PERSON] від 09.09.2019 року на ім`я директора Агрофірма «Промінь» [PERSON] міститься, що до акту передачі земельних ділянок помилково включені три земельні ділянки, серед яких і земельна ділянка кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018, яка надана в оренду [PERSON] (а.с.51 т.1). Як вбачається з листа ПП Агрофірми «Промінь» за №74 від 09.09.2019 року, направленого голові ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» [PERSON] , ПП Агрофірма «Промінь» відмовилася від пропозиції укладання договору про порядок обміну правами користування земельними ділянками (а.с.52 т.1). Відправлення вищевказаного листа підтверджується ксерокопіями квитанції за номером накладної №7110801966069 від 09.09.2019 року (а.с.52 т.1). З пояснень [PERSON] вбачається, що вказані дві розписки, на які посилається ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», були написані ним одночасно в листопаді 2019 року, вже після того, як ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» частково зібрало урожай соняшнику з земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у [PERSON] . З пояснень директора ПП АГ «Промінь» [PERSON] вбачається, що договір обміну правами користування земельними ділянками був складений в одному екземплярі, другий екземпляр ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» не передавався, складався вже після того, як ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» частково зібрало урожай соняшнику з земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у [PERSON] . Суд не бере до уваги посилання відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» на договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками без номеру від 16.01.2018 року, укладеного між ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» та ПП «Агрофірма Промінь» та вважає такі посилання не обґрунтованим, оскільки вони спростовані письмовими доказами, наданими ПП «Агрофірма «Промінь», поясненнями керівника ПП АГ «Промінь» [PERSON] та поясненнями [PERSON] . Суд приймає до уваги, що відповідач ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», посилаючись на укладений договір про порядок обміну правами користування земельними ділянками та стверджуючи, що такий договір був укладений, оригінал договору суду для огляду не надав. Суд не приймає до уваги твердження відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», що спірна земельна ділянка кадастровий номер №2320686000:01:001:0018 до 07.09.2019 року не була визначена в натурі межовими знаками, оскільки актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.05.2018 року, орендодавець [PERSON] та орендар [PERSON] провели встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки № 2320686000:01:001:0018 та встановили межові знаки в кількості 5 штук (а.с.14-15). Суд не бере до уваги доводи відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», що у зв`язку з неповідомленням про укладення власником земельної ділянки 14.05.2018 року нового Договору, ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» в 2019 році за власний рахунок утримувало земельну ділянку кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018 в належному стані шляхом її обробітки та вирощування посіву за погодженням з власником земельної ділянки [PERSON] , оскільки судом встановлено, що жодних правових підстав у відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» на утримання та обробки земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018, не було. Суд звертає увагу на те, що відповідач ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» не надало до суду жодного належного та допустимого доказу правомірності проведення ними будь-яких сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці, а тому суд визнає їх дії по обробці та збиранню врожаю як самовільне зайняття земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018. Долучені ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» письмові докази, а саме: акт завершеного посіву земельної ділянки карта поля № 27 (а.с.90 т.1), балансовий звіт 165 (а.с.91 т.1) відносяться до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0020, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» в особі голови Гаденко О.Л. від 05.05.2017 року (а.с.80-81 т.1) та жодного відношення до спірної земельної ділянки не мають. Інші письмові докази, долучені ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» до зустрічного позову, не підтверджують правомірність дій ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» щодо збору урожаю соняшника з земельної ділянки кадастровий номер № 2320686000:01:001:0018, яка належить [PERSON] , тому суд не бере їх до уваги. Таким чином, зустрічні позовні вимоги ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ» про стягнення з [PERSON] майнової шкоди є не доведеними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, в частині відшкодування шкоди з відповідача ФГ «АЗОВ-АГРО-СВІТ», оскільки позивачем не доведено спричинення майнової шкоди діями ПП Агрофірма «Промінь». Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору,з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена,а також в інших випадках,передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Також суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: partial