Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 січня 2012 року помер її вітчим [PERSON], який мешкав на день смерті у місті Маріуполі про [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини вказаної квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 1999 року. Дана квартира була надана померлому згідно ордеру № 255 від 17 січня 1973 року на родину з трьох людей, включаючи позивача та її матір дружину померлого [PERSON], після реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище змінено на [PERSON]. 07 червня 2004 року [PERSON] померла. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті були позивач та чоловік померлої [PERSON], який відмовився від спадщини на її користь. Спадщину вона отримала та оформила свої спадкові права. Після смерті [PERSON]І спадкоємицею за законом четвертої черги є позивач , так як проживала разом зі спадкодавцем однією родиною більше пяти років до часу відкриття спадщини. Крім того, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] вона подала заяву про прийняття спадщини до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як факт проживання має бути підтверджений через суд. Позивач посилається на те, що вона дійсно проживала з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у періоди з 1973 року по 1982 року, та з 1983 року по день його смерті та продовжує мешкати у вказаній квартирі, в якій зареєстрована з 2007 року. Померлого [PERSON] вона вважала своїм батьком та називала його так, він її виховував з дитинства, у них був спільний бюджет, спільні втрати, вона піклувалась про батька, так як за станом здоровя він потребував у сторонньому догляді. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач [PERSON]С.Ф звертається до суду та просить визнати її спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті [PERSON], померлого 27 січня 2012 року. 02 грудня 2015 року позивач подала до суду змінену позовну заяву до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією родиною разом зі спадкодавцем, та посилаючись на ті ж самі обставини та на діюче законодавчо, просить встановити факт її проживання разом з [PERSON] однією родиною у квартирі [ADDRESS] у періоди з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день його смерті, тобто по 27 січня 2012 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги, до суду не зявились, однак надали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради, [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, однак надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23 квітня 1963 року народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьками записані: [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 13. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 16 березня 1972 року. Актовий запис № 154. Також встановлено, що 27 липня 1972 року зареєстровано шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Їй присвоєно прізвище [PERSON]. Актовий запис № 2228. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Будинок шлюбу міста Жданова 03 липня 1982 року, зареєстрований шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Їй присвоєно прізвище Павленко. Актовий запис № 2230. Згідно до свідоцтва про одруження, виданого Виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовськог району Донецької області 06 січня 2005 року, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Їй присвоєно прізвище Оленюк. Актовий запис № 02. Відповідно до ордеру № 255, виданого 17 січня 1973 року. [PERSON] видана квартира [ADDRESS] Маріуполі на родину з трьох людей, а саме на нього, дружинну [PERSON], [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1999 року Управлінням міського майна, квартира [ADDRESS] у мсті Маріуполі належить на праві приватної спільної (сумісної) власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом також встановлені факти, що [PERSON] померла 07 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 08 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, а [PERSON] помер 27 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28 січня 212 року Ордонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спад-кодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02 серпня 2007 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської деревної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є спадкоємицею цілого майна після смерті [PERSON], яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день смерті [PERSON] 27 січня 2012 року, підтверджується актом ПП Ваш двір від 28 жовтня 2015 року. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 листопада 2015 року [PERSON] відмовлено Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією родиною з [PERSON]. Сукупність зібраних доказів дає підстави суду прийти до висновку, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день його смерті 27 січня 2012 року, однією родиною. Встановлення даного факту тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді оформлення спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved