Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.06.2007 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та відповідачем був укладений договір кредиту №28-010607. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у сумі 37500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних строком до 01.06.2010 року. Протягом дії вказаного кредитного договору між банком та відповідачем було укладено: угоду №1 від 03.07.2007 року, якою змінено редакцію п. 2.1. кредитного договору щодо виду забезпечення виконання; договір про внесення змін до кредитного договору від 30.05.2008 року яким викладено в новій редакції п.п. 1.1., 3.2.2. договору кредиту, зокрема, щодо терміну повернення кредиту по 01.05.2011 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17%; договір про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2011 року яким, зокрема, викладено в новій редакції п.п. 1.1. договору кредиту, щодо надання банком позичальнику відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 34360,25 доларів США зі строком повернення до 28.04.2014 року; договір про внесенні змін до договору кредиту від 23.05.2012 року яким, зокрема, викладено в новій редакції п.п. 1.1. договору кредиту, щодо надання банком позичальнику кредиту у розмірі 34360,25 доларів США зі строком повернення до 10.05.2016 року. Позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту згідно встановленого графіку та сплати відсотків за користування кредитом у зв'язку із чим станом на день подання позовної заяви за укладеним між сторонами кредитним договором виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 22845,29 доларів США по кредиту, відсоткам за користування кредитом і штрафним санкціям. Крім того, у відповідності до положень п. 3.3.3 кредитного договору позивачем нарахований штраф у сумі 9375,00 доларів США. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача посилаючись крім наведеного також на те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №57 від 16.07.2014 року введено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Європейський газовий банк» і основним завданням тимчасової адміністрації є забезпечення повернення депозитних внесків вкладникам банку, в тому числі за рахунок стягнення простроченої заборгованості. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що відповідач зазначає про те, що до 2013 року він належним чином виконував умови договору кредиту, але на теперішній час він має заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам. Представник вказує, що заперечуючи проти вимог позивача відповідач, тим най менш не надає власного розрахунку та конкретно не вказує в чому неправильність розрахунку банку. Також представник зазначає, що відповідач у своїх запереченнях просить визнати недійсним кредитний договір, однак із зустрічним позовом у встановленому законом порядку він не звертався. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, та додатково пояснив суду, що в його запереченнях чітко аргументована позиція відповідача по суті справи, зокрема, щодо процентної ставки комерційних банків. Відповідач вказує, що до 201302014 років він належно виконував умови кредитного договору, але потім почалось стрімке зростання курсу валюти, а банк на зустріч не йшов. Відповідач зазначає, що в обґрунтування своїх заперечень він посилається на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки банком ці вимоги порушено. Фактично відповідачу не було надано можливості належним чином ознайомитись зі змістом кредитного договору та будь-яких роз'яснень щодо укладеного договору банк не надавав. Відповідач вважає, що уразі залишення договору кредиту в силі, він стане вічним боржником банку і всього життя не вистачить аби розрахуватись. За твердженням відповідача, він сплатив банку вдвічі більше ніж отримав, тож, на думку відповідача, ця сума на комерційному ринку є достатньою для банку. За розрахунками відповідача він сплатив банку всю суму тіла кредиту, а також відсотки за користування кредитом, що є достатніми на комерційному ринку. Відповідач вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки до 2014 року він виконував і навіть перевиконував умови договору, а банк повністю ігнорував його звернення про перегляд умов договору. Відповідач вважає, що договір кредиту є недійсним, оскільки порушує його права споживача. Також. відповідач зазначає, що отримав від банку 37500,00 доларів США, а сплатив близько 60000,00 доларів США, при цьому, представник банку не може відповісти на питання скільки коштів було сплачено по кредиту, а відповідач вважає, що погасив все тіло кредиту, а також сплатив за користування кредитом 12% річних. За таких умов відповідач просить відмовити у задоволенні позову, визнати виконаними зобов'язання за договором кредиту, а також визнати договір кредиту недійсним. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між ТОВ «Європейський газовий банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №28-010607 за умовами якого, банк надає позичальнику кредит в сумі 37500,00 доларів США строком з 01.06.2007 року по 01.06.2010 року включно зі сплатою 15% річних. Погашення отриманого кредиту здійснюється позичальником згідно графіку, наведеного в додатку №1 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною. Позичальник зобов'язується: повернути одержаний кредит у визначений в п. 1.1. термін, проводити з 01.06.2008 року щомісячне погашення кредиту в сумі 1562,50 долари США; сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом щомісячно, починаючи з липня 2007 року, самостійно, на рахунок доходів банку [NUMBER]. Банк проводить нарахування, а позичальник сплачує відсотки в строк до 5 числа місяця наступного за місяцем нарахування. В указаний термін нараховуються і сплачуються відсотки за користування кредитними коштами за повний поточний календарний місяць. При недотриманні строків повернення кредиту та/або недотриманні строків сплати нарахованих відсотків позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня (а.с. 4-5). 30.05.2008 року між ТОВ «Європейський газовий банк» та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607 від 01.06.2007 року за змістом якого сторони домовились викласти п.п. 1.1. та 3.2.2. договору в наступній редакції: «банк надає позичальнику кредит в сумі 37500,00 доларів США строком з 01.06.2007 року по 01.05.2011 року включно зі сплатою 17% річних. Погашення отриманого кредиту здійснюється позичальником згідно графіку, наведеного в додатку №2 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною. Повернути одержаний кредит у визначений в п. 1.1. термін, проводити з 01.06.2009 року щомісячне погашення кредиту в сумі 1562,50 долари США» (а.с. 7-8). 29.04.2011 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607 від 01.06.2007 року за змістом якого сторони домовились викласти п.п. 1.1. та 3.1. договору в наступній редакції: «Банк надає позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 34360,25 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти до 28.04.2014 року, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 17% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного у підпункті «б» п. 3.1. дійсного договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі). Погашення отриманого кредиту здійснюється позичальником рівними частинами починаючи з 05.05.2012 року у розмірі 1430,00 доларів США, остання сплата не пізніше 28.04.2014 року у розмірі 40,25 доларів США. Для обліку кредиту, що видається, банк відкриває позичальнику позичковий рахунок [NUMBER], МФО 380430. 17% річних (в розмірі, вказаному в п. 1.1. цього договору) за період з дня видачі до строку повернення кредиту, вказаного в п.п. 1.1. цього договору. 34% річних за період з 29.04.2014 року до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості» (а.с. 9-10). 23.05.2012 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607 від 01.06.2007 року за змістом якого сторони домовились викласти п.п. 1.1. та 3.5. договору в наступній редакції: «Банк надає позичальнику кредит у розмірі 34360,25 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти по 10.05.2016 року, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 17% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного у підпункті «б» п. 3.1. дійсного договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі). Позичальник сплачує проценти в строк до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому наступає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту, вказаного в п. 1.1. цього Договору» (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник порушив умови договору кредиту щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у відповідності до графіку погашення кредиту, який передбачає щомісячне часткове повернення кредиту та нарахованих відсотків, у зв'язку з чим на підставі положень ст. 1050 ЦК України банк набув права дострокового стягнення заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків за користування кредитом. Станом на 15.08.2014 року заборгованість позичальника за договором кредиту №28-010607 від 01.06.2007 року по строковій та простроченій заборгованості і відсотках за користування кредитом становить 22417,55 доларів США (еквівалент національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на час здійснення позивачем розрахунку 294566,61 грн.), що належним чином підтверджується розрахунками заборгованості (Т. 1 а.с. 16-17, Т. 2 а.с. 25-28), які перевірені судом у відповідності до положень укладеного договору кредиту щодо розміру відсотків за користування кредитом, порядку та розміру погашення суму кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, і вказані розрахунки є вірними. Крім того, розмір заборгованості по тілу кредиту на відсоткам за користування кредитом в повній мірі підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача (Т.1 а.с. 116-246, Т. 2 а.с. 1-20). Вказана сума заборгованості складається з: - 15055,25 доларів США (еквівалент на час розрахунку 197098,61 грн.) - непогашена строкова заборгованість по основній сумі кредиту; - 5592,37 доларів США (еквівалент на час розрахунку 73213,55 грн.) - непогашена прострочена заборгованість по основній сумі кредиту; - 1769,93 доларів США (еквівалент на час розрахунку 23171,37 грн.) - прострочена заборгованість по процентах. При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог банку про стягнення пені за договором кредиту в загальному розмірі 427,74 доларів США, з огляду на наступне. За змістом положень ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.ст. 549, 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Згідно умов кредитного договору визначених у п. 3.2.4., позичальник зобов'язався при недотриманні строків повернення кредиту та/або недотриманні строків сплати нарахованих відсотків сплачувати банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня. Таким чином, сторони договору кредиту пов'язали розмір пені із розміром облікової ставки Національного банку України і оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовим рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 року по справі №3-29гс, у якій Верховний Суд України не погодився з висновками судів про правомірність стягнення пені розрахованої в доларах США та стягнутої в доларах США в еквіваленті до національної валюти - гривні. Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 9375,00 доларів США, з огляду на наступне. Відповідно до п. 3.3.3. договору кредиту, у разі недотримання позичальником умов кредитного договору банк має право розірвати договір і достроково стягнути кредит зі сплатою штрафу у розмірі 25% від суми наданого кредиту. Зі змісту вказаного пункту договору вбачається, що зазначений розмір штрафу застосовується у разі одночасного вирішення питання про розірвання договору кредиту, що є абсолютно логічним, адже при розірванні договору правовідносини припиняють свою дію в часі. При цьому, в даному випадку банк не ставить питання про розірвання договору, що в свою чергу надає йому право й подальшому здійснювати передбачені договором кредиту нарахування відсотків. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог про стягнення штрафу, оскільки зі змісту договору кредиту вбачається, що сторони домовились про застосування такого виду штрафу у разі розірвання банком договору кредиту в зв'язку з недотриманням позичальником його умов. За змістом правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 24.09.2014 року по справі №6-145цс14, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. суму заборгованості за кредитним договором в національній валюті - гривні. Враховуючи зміст зазначеної правової позиції Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зазначити в резолютивній частині рішення про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в еквіваленті національної валюти на час здійснення розрахунку, оскільки стороною позивача не надано суду будь-яких підтверджень наявності у позивача відповідної ліцензії та дозволу Національного банку України для забезпечення можливості стягнути борг в іноземній валюті. Стосовно заперечень відповідача, суд зазначає, що вказуючи у своїх запереченнях про необхідність визнання кредитного договору недійсним, відповідач із зустрічними позовними вимогами в порядку встановленому ст. 123 ЦПК України не звертався. На підставі викладеного,

Outcome: partial