Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

17 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 25% із заробітної плати боржника в місяць з дня подання позову до 30 червня 2025 року. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що вона є дочкою [PERSON] . Позивач є повнолітньою особою, проживає з батьком, має інвалідність 3-ї групи з дитинства та продовжує навчання, проте не має змоги влаштуватися на роботу для отримання заробітку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, оскільки сама вихваляється про отримання нею заробітної плати в сумі 1\~300 доларів США, проте, у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, не виявляє бажання, тому позивач просить стягнути з неї на її утримання аліменти в розмірі 25% від її заробітної плати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 09 годину 30 хвилин 06 жовтня 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання позивачі [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 06 жовтня 2021 року подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового\~засідання не\~з`явилась за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надала. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 вересня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області (а.с. 7). З копії договору про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти № 2021-59 від 14 липня 2021 року, укладеного між КОМУНАЛЬНИМ ЗАКЛАДОМ «БАХМУТСЬКИЙ ФАХОВИЙ КОЛЕДЖ КУЛЬТУРИ І МИСТЕЦТВ ІМЕНІ ІВАНА КАРАБИЦЯ» та [PERSON] , вбачається, що остання навчається у вказаному навчальному закладі за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Народні інструменти» за спеціальністю «025 Музичне мистецтво» строком до 2025 року (а.с. 12). Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема те, що відповідач є працездатною особою, доказів зворотнього нею суду не надано. Отже, з урахуванням того, що відповідач на рівні з батьком зобов`язана надавати допомогу доньці, оскільки вона навчається, і у зв`язку з цим утримувати її, вважає, що [PERSON] може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, у розмірі 1/8 частки усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з 17 серпня 2021 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved