Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

18.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа: [PERSON] сільська рада Новосанжарського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай). Після уточнення та доповнення до позовної заяви відповідачем визначила Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області. Вимоги до\~суду мотивувала\~тим,\~що вона\~працювала різноробочою\~в КСП\~ім.\~Свердлова Новосанжарського\~району Полтавської\~області з\~1958\~року по\~1996\~рік.\~В 1983\~році вийшла\~на пенсію\~за віком.\~Будучи на\~пенсії,\~вона знову\~працювала в\~КСП ім.\~Свердлова Новосанжарського\~району Полтавської області. 21.12.1995 року [PERSON] сільська рада Новосанжарського району Полтавської області отримала Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Свердлова Новосанжарського району Полтавської області. При отриманні Держаного акту на право колективної власності був складений список осіб, які мають право на земельну частку (пай), але її не включили до зазначеного списку помилково, так як на час розпаювання з членів КСП вона не виходила. Про той факт, що вона не була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), дізналася тільки 18.08.2017 року з повідомлення [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, а тому вважає, що строк позовної давності звернення до суду потрібно рахувати з 18.08.2017 року. На даний час [PERSON] бажає визнати право на земельну частку (пай), що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.08.2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Новосанжарського\~районного суду\~Полтавської області\~від 16.01.2018\~року замінено первісного відповідача по справі належним відповідачем Головним управління Держгеокадастру в Полтавській області, та замінено третю особу [PERSON] сільську раду Новосанжарського району Полтавської області на Драбинівську\~сільську раду\~Новосанжарського району Полтавської області. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-21/32 від 31.08.2018 року про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки № 01-29/83 від 08.08.2017 року, виданої архівним сектором Новосанжарської державної адміністрації в Полтавському районі, [PERSON] з 18.02.1987 року була прийнята в члени колгоспу ім. Свердлова Новосанжарського району Полтавської області. Також зазначено, що в протоколах зборів уповноважених та членів правління колгоспу іменні Свердлова за 1989-1992 роки розгляд питання про виведення із членів господарства [PERSON] не відображено (а.с. 11). Згідно довідки, виданої приватною агрофірмою «Колос» Новосанжарського району Полтавської області, колективне сільськогосподарське підприємство ім. Свердлова 18 січня 2000 року було реорганізовано в приватну агрофірму «Колос» (а.с. 10). Згідно довідки приватної агрофірми «Колос» Новосанжарського району Полтавської області № 53 від 24.03.2008 року [PERSON] дійсно працювала в колгоспі ім. Свердлова з 01.01.1958 року по 31.12.1966 року (а.с. 9). Згідно довідки приватної агрофірми «Колос» Новосанжарського району Полтавської області № 52 від 24.03.2008 року [PERSON] дійсно працювала в колгоспі ім. Свердлова, будучи пенсіонером, з 1986 по 1991 роки (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 02-17/181 від 18.08.2017 року на заяву позивачки від 16.08.2017 року було повідомлено, що Державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Свердлова [PERSON] народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області відповідно до рішення [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів від 29 вересня 1995 року, підписаний головою [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів [PERSON] 21 грудня 1995 року. Також зазначено, що [PERSON] не була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Свердлова Новосанжарського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю на ділянці приватизації колишнього КСП ім. Свердлова, правонаступником якого є ПАФ «Колос» (а.с. 7). З детальної інформації про юридичну особу вбачається, що державну реєстрацію [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області припинено, дата запису про припинення 07.03.2018 року, номер запису 15741120009000285. Як передбачено п. 2 [PERSON] Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами заснованого підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У відповідності до абз. 3 п. 1 [PERSON] Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі на (місцевості). Крім того, як передбачено п.п. 2 та 4 зазначеного [PERSON] Президента при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. У звязку\~з цим\~здійснено паювання\~землі,\~яка належала\~КСП ім.\~Свердлова на\~праві колективної\~власності,\~визначено розмір\~земельної частки\~(паю)\~у колективній\~власності на\~землю кожного\~члена КСП\~без виділення\~земельної ділянки\~в натурі.\~Складено список\~громадян,\~які на\~момент видачі\~державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~були членами\~колективного сільськогосподарського\~підприємства ім.\~Свердлова для\~одержання земельного паю. У відповідності до абз. 3 п. 2 [PERSON] Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи в сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94, який набрав чинності на час проведення паювання землі, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства, видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначення у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. У звязку з прийняттям Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», постанови Верховної [PERSON] України від 14.02.1992 року «Про введення в дію Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» на зборах уповноважених колгоспу ім. Свердлова [PERSON] сільської ради було прийнято рішення про реорганізацію господарства в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Свердлова, яке було правонаступником колгоспу з усіма його правами і обовязками. Відповідно до рішення сільської ради було передано безоплатно у колективну власність КСП земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективну власність на землю кожного члена колективного сільськогосподарського без виділення земельної ділянки в натурі. Таким чином основним актом, який визначає засади виникнення права на земельну частку (пай) є [PERSON] Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95. У правовій доктрині не має однозначного вирішення питання, на який момент особа має бути членом відповідного господарства, щоб набути право на земельну частку (пай). [PERSON] Президента випливає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчуюче значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства, з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Такий висновок підтверджується також і положеннями ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка передбачає, що сертифікат не є єдиним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Тому саме закріплена колективна власність паювання цих земель розпочалася після прийняття 13 березня 1992 року нової редакції ЗК України, яким була законодавчо закріплена колективна власність на землю. [PERSON] Президента «Про порядок розпаювання земель переданих у колективну власність....» від 08.08.1995 року № 3720/95 при паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (пай) у колективній власності на землю кожного члена колективної власності без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 53 ЗК України в редакції 1992 року земля належала громадянам на праві колективної власності, субєктом права колективної власності на землю були колективи сільського підприємства. У цьому кодифікованому акті також зазначалось, що землі у колективну власність передавались безоплатно. На підставі викладеного та

Outcome: approved