Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

19.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, в якому прохає: визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,6 кв. м., з яких житлова 32.8 кв.м., допоміжна 15,8 кв.м. Позовна заява мотивована тим, що вона є власником нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , яку набула у власність в 1988 році, проте не може зареєструвати своє прав власності, в зв`язку з зі змінами в законодавстві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Горбівської сільської ради направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виконавчого комітету Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області № 223 від 10.07.2019 року, згідно запису в погосподарській книзі № 2\\2 домогосподарство під номером 010263-1, тобто квартира [ADDRESS] числиться за [PERSON] , яка з 1988 року постійно проживає в даній квартирі. 19.07.2019 року [PERSON] звернулася до відділу з питань державної реєстрації виконкому Глобинської міської ради про проведення за нею державної реєстрації права власності на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно\~до ч. 1 ст. 182 ЦК України,\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі будинку (у 1988 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний квартиру , та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] на передбачених законом підставах набула право власності на квартиру [ADDRESS] , позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved