Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

18 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, відшкодування додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для її утримання та утримання дитини відповідач ухиляється. Дитина від народження хворіє і потребує постійного лікування. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 2\~500,00 грн. щомісяця, аліменти на своє утримання в сумі 1\~500,00 грн. щомісяця, стягнути компенсацію її додаткових витрат на утримання дитини в сумі 15\~000,00 грн., а також стягувати компенсацію таких витрат у сумі 3\~000,00 грн. щомісяця протягом пяти років (а.с.а.с. 1 6). Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав частково, пояснивши, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, який від народження хворіє. Позивачка позбавлена можливості одержувати додаткові прибутки, а від надання їй достатньої матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Останній є здоровою людиною, не працює, аліментів на утримання інших дітей не сплачує. У частині відшкодування понесених витрат на лікування представник позивачки підтримав позов у сумі 7\~000,00 грн., які дорівнюють половині від загальних витрат. Відповідач у суді заперечував проти задоволення позову частково, пославшись на те, що працює, але одержує заробітну плату, якої не вистачить на покриття усіх вимог, заявлених у позові 5\~000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], 08.12.2017 ро ку народження, який мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 10, 11). Позивачка здорова, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо, отримує державну допомогу сімям з дітьми в сумі 860,00 грн. щомісяця (а.с. 12). Дитина сторін під час пологів зазнала родової травми (кефалогематоми теменних областей з двох сторін), матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток, працюючи у ПП «Сандей Плюс» на посаді оператора телекомунікаційних послуг з посадовим окладом 5\~000,00 грн., про що свідчить надана ним довідка від 20.11.2018 року №20/11-18-3. За вказаних обставин (стабільний заробіток відповідача) суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Розвязуючи позов у частині відшкодування позивачці її витрат на лікування дитини в сумі 15\~000,00 грн. та стягнення таких витрат у сумі 3\~000,00 грн. щомісяця суд виходить з такого. У відповідності з частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що дитина сторін дійсно під час пологів зазнала родової травми (кефалогематоми теменних областей з двох сторін), що підтверджується медичною документацію, доданою позивачкою до позовної заяви (а.с.а.с. 13 22). Між тим, позивачкою на виконання приписів частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) не було надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження понесення нею витрат у сумі 15\~000,00 грн. Так, матеріали справи містять лише докази витрат медичного характеру загальною сумою 1\~348,75 грн. (а.с.а.с. 23, 24). Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки лише половину фактично понесених (підтверджених доказами) витрат у сумі 674,37 грн. Що стосується стягнення аліменти на лікування дитини сторін, то суд, з урахуванням незначного заробітку відповідача, вважає за необхідне задовольнити такі вимоги частково, стягнувши з відповідача 1\~500,00 грн. щомісяця і до видужання дитини. Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з такого. За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 75 СК, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Судом було встановлено, що відповідач працює, має стабільний щомісячний заробіток, але його розмір є незначним і дорівнює 5\~000,00 грн. Відтак, ураховуючи той факт, що з відповідача щомісяця стягуватимуться аліменти на утримання дитини (1/4 частина заробітку), а також аліменти на лікування дитини (1\~500,00 грн.), і загальна сума таких стягнень дорівнюватиме 2\~750,00 грн. (більше за половину його заробітку), суд доходить висновку про те, що відповідач не може надавати таку матеріальну допомогу, і позов у цій частині не підлягає задоволенню. Витрати на правничу допомогу в сумі 3\~000,00 грн., про які йдеться у позовній заяві, також не підлягають відшкодуванню, оскільки не підтверджені жодним доказом. Відповідно до статті 430 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 409,60 грн.

Outcome: partial