Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

18 травня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 20 листопада 2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2013 року. Від даного шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], яка з дня розлучення і до 20 квітня 2016 року проживала із батьком. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 червня 2015 року з неї на користь батька дитини, на утримання доньки, були стягнуті аліменти у розмірі ? частки з усіх видів її заробітку. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2016 року визначено місце проживання доньки разом із нею, матір'ю дитини. На даний час вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, однак їй важко самостійно нести витрати, пов'язані з вихованням та розвитком дитини, отже вона потребує допомоги відповідача. Проте відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини їй не надає, тому вона змушена звертатись до суду з даним позовом. Заявою від 19 липня 2016 року позивач просить розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до зали судових засідань не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку із знаходженням на лікуванні у стаціонарному відділенні КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер міста Маріуполя». Проти позову заперечує письмово та зазначає, що на даний момент знаходиться на лікуванні, передбачуваний термін лікування у стаціонарі - 8 місяців, після чого він потребує амбулаторного лікування. Для проходження повного курсу медичної реабілітації потрібні значні кошти, адже вартість ліків постійно зростає. На даний час він перебуває у складному матеріальному стані, оскільки за станом здоров'я не працює з 10 січня 2003 року та постійного заробітку не має. Зазначає, що не в змозі сплачувати аліменти у відшукуваному позивачем розмірі, та вважає можливим сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця. Крім того, бажає, щоб 50% від вказаної суми, тобто 150 гривень перераховувались на депозитний рахунок доньки, відкритий в будь-якій установі банку до досягнення дитиною повноліття. Просить визначити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, з яких 150 гривень перераховувати на депозитний рахунок дитини, відкритий позивачем на її ім'я. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилась 11 березня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 197. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON]. З акту, складеного 17 травня 2016 року комісією КСН «Центральний» вбачається, що неповнолітня [PERSON], 2005 року народження, проживає спільно із матір'ю [PERSON], 1987 року народження, з 21 квітня 2016 року в [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці, відповідач проти цього заперечує, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, посилаючись на відсутність в нього постійного заробітку. За положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним часини доходів в натурі, та інші обставини, що мають істотне значення. Проте наявність підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлена, а копія наданої відповідачем трудової книжки не є таким доказом. З цих підстав суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти у частці. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Як вбачається з повідомлення КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер міста Маріуполя», [PERSON], [INFO], з 25 квітня 2016 року знаходиться на лікуванні у стаціонарному відділенні № 2 з 25 квітня 2016 року з діагнозом - туберкульоз легенів. Передбачуваний термін стаціонарного лікування - 8 місяців. Враховуючи наведені у ст. 182 СУ України обставини, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Питання щодо порядку виплати аліментів як то зарахування на депозитний рахунок, тощо, вирішується сторонами під час виконання судового рішення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved