Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

19 липня 2021 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, який надалі уточнила та просила: встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] з 1992 року по день її смерті, що настала [INFO] ; встановити факт того, що сертифікат про право на земельну частку (пай) серія СМ №0188837 належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємиці після смерті [PERSON] , яка померла 1997 року, право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] . Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) на території Підставської сільської ради Сумської області. [PERSON] проживала з померлою однією сім`єю, вели спільне господарство в селі Мельники Роменського району Сумської області. Спадкодавиця та мати позивача були далекими родичками. Оскільки [PERSON] часто хворіла та з 1992 року стала непрацездатною за віком, та з липня 1992 року та по день смерті [PERSON] ( [INFO] ) перебувала на утриманні останньої, її пенсія була постійним і основним джерелом до забезпечення її існування. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на території Підставської сільської ради Сумської області, до складу якої також увійшло успадковане після смерті [PERSON] майно. Заповіту за життя мати не складала. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Оформити спадщину у нотаріальному порядку позивач не може, оскільки не підтверджений факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . Крім того, у позивача виникають труднощі при оформленні спадкових прав на зазначену вище земельну ділянку, оскільки не підтверджується факт належності саме спадкодавиці сертифіката про право на земельну частку (пай) серії СМ № 0188837, так як у вказаному документі не вірно зазначено ім`я спадкодавиці як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », а сам сертифікат було втрачено. У свою чергу у свідоцтві про смерть її ім`я зазначено як « [PERSON] ». Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача Синівської сільської ради надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради, заперечення по суті позову відсутні. Допитані в судовому засіданні 8 жовтня 2021 року свідки [PERSON] та [PERSON] , як односельці підтвердили, що [PERSON] , яка проживала разом з далекою родичкою [PERSON] та перебувала на її утриманні, оскільки остання отримувала високу пенсію, адже повернулася проживати до родички з Російської Федерації, де отримувала вищу заробітну плату. Добре знали померлих за життя, оскільки проживала по сусідству та підтримували дружні стосунки. Померлу [PERSON] односельці називала і [PERSON] і [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю згідно свідоцтва про народження зазначена [PERSON] (а.с. 10). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ № 0188837 вбачається, що [PERSON] , яка проживала в с. Мельники Липоводолинського району Сумської області, як члену КСП «Великий Жовтень», належить право на земельну частку (пай) розміром 2,82 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 16). [INFO] в с. Мельники Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 91 від 17 березня 2021 року, виданої Підставським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області та копій погосподарських книг за 1991-1995, 1996-2000 роки, [PERSON] , [INFO] , з 1982 року по [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в с. Мельники Роменського району Сумської області разом з [PERSON] (а.с. 12, 14, 15). Відповідно до довідки № 90 від 17 березня 2021 року, виданої Підставським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, на час смерті [PERSON] з нею спільно проживала [PERSON] , за життя вони вели спільне господарство (а.с. 13). Відповідно до довідки № 216/02-26 від 16 вересня 2021 року, виданої Підставським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, [PERSON] дійсно перебувала на утриманні [PERSON] з липня 1992 року до дня її смерті, [INFO] (а.с. 72). Згідно з довідкою № 22/324 від 7 жовтня 2021 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України, [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку як одержувач пенсії з 22 липня 1992 року по 30 вересня 2011 року та за даними, наявними в архівній справі одержувала наступні виплати: з 1 січня 1996 року - 2370000 крб щомісячно; з 1 березня 1996 року - 4500000 крб щомісячно; з 1 серпня 1996 року - 4986000 крб щомісячно; з 2 вересня 1996 року - 49,86 крб щомісячно по 31 грудня 1996 року (а.с. 80). Відповідно до довідки, наданої відділом обслуговування громадян №3 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відомості про розмір отримуваної пенсії [PERSON] надати неможливо у зв`язку з тим, що відповідні відомості до органів Пенсійного фонду України не передавалися. Відповідно до довідки № 135/02-26 від 9 квітня 2021 року, виданої Підставським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, при видачі сертифікату на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , помилково виданий сертифікат на земельну частку (пай) СМ 0188837 від 20 грудня 1996 року на ім`я [PERSON] (а.с. 17). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 507/01-16 від 3 вересня 2021 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON] , відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися (а.с. 41). [INFO] в с. Мельники Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 9). З інформації, наданої приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В. № 156/01-16 від 8 вересня 2021 року вбачається, що 21 лютого 2012 року в даній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 23/2012 після смерті [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.45-51). 23 жовтня 2012 року [PERSON] отримала у приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В. свідоцтво про право на спадщину за законом, що належала померлій [PERSON] , зокрема, на земельну ділянку, розміром 2,3475 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №038546 (а.с 51 зворот). Відповідно до довідки № 89 від 17 березня 2021 року, виданої Підставським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, [PERSON] , [INFO] , з 1937 року по 8 вересня 2011 року постійно проживала та була зареєстрована в с. Мельники Роменського району Сумської області разом з [PERSON] (а.с. 11). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або неприйняття ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З досліджених письмових доказів, пояснень представника заявника, показань свідків, суд дійшов висновку про достовірне установлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] не менш ніж рік до смерті останньої. Щодо встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] слід зазначити наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до позиції Верховного суду України, коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (2004 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правоустановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, які випливають із цього факту. На підставі наведених доказів суд приходить до висновку, що зазначення у сертифікаті про право на земельну частку (пай) імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » відбулось внаслідок помилки, а тому необхідно встановити факт належності сертифікату про право на земельну частку (пай) [PERSON] . Встановлення факту необхідно позивачу для оформлення спадщини після смерті матері. Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну ділянку слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При вирішені цієї позовної вимоги суд бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0188837 на право на земельну ділянку площею 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж на місцевості, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 565 від 24 грудня 1996 року. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки від спадщини не відмовлялася, неможливість у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті матері через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає необхідним визнати за позивачем право в порядку спадкування на належну за життя [PERSON] земельну частку (пай), яку успадкувала [PERSON] . Таким чином, позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved