Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

18.01.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], територіальної громади в особі Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 січня 1997 року між ним і [PERSON] та [PERSON] на Запорізькій будівельній товарній біржі був укладений договір міни нерухомості № 617. Одним об»єктом міни була квартира [ADDRESS], загальною площею 49,4 кв.м за ціною 8843 гривні. Зазначений договір був посвідчений підписами сторін і керуючим Товарної біржі. Договір зареєстрований в Журналі реєстрації біржевих правочинів з нерухомості 17.01.1997 року. Стягнуто держмито та біржовий збір в установленому розмірі. Відповідно до умов вищезазначеного договору міни [PERSON] і [PERSON] поміняли квартиру [ADDRESS], на належну позивачу квартиру [ADDRESS]. Однокімнатна квартира [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON] і [PERSON] у рівних долях. Обмін квартир проводився без доплат. 23 січня 1997 року вказаний вище договір міни від 17.01.1997 року № 617 був зареєстрований Василівським БТІ у реєстраційній книзі 11-1. Позивач став власником зазначеної квартири та безперервно та відкрито володіє цим нерухомим майном, використовує квартиру протягом 21 року для постійного проживання, зареєстрований за вказаною адресою, регулярно оплачує комунальні послуги та утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані. Всі правочини, які були вчинені та зареєстровані товарною біржею, не підлягають нотаріальному посвідченню у відповідності до приписів ЗУ «Про товарну біржу». [PERSON] вважав, що встановлені законом вимоги щодо форми вчинення правочину та його посвідчення було додержано до того моменту, поки не було порушено питання про можливість відчуження квартири. [INFO] стало відомо, що [PERSON] помер. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала суду письмову заяву, згідно якої позов визнає та просить суд справу розглядати без неї. Представник відповідачаТГ в особі Степногірської селищої ради Василівського району Запорізької області у підготовче судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17 січня 1997 року було укладено договір міни нерухомості № 617, зареєстрований на Запорізькій будівельній товарній біржі,між [PERSON] і [PERSON], які поміняли квартиру [ADDRESS], і [PERSON], на належну йому квартиру [ADDRESS] (а/с 5). Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 і 2 ст. 241 ЦК Української РСР 1963 року, положення якого діяли на момент укладення договору (далі - Кодекс), за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом в передбачених цим Кодексом випадках. 23 січня 1997 р. бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення гр. [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі договору міни від 17 січня 1997 р., що записано у реєстрову книгу за № 11-1 (а/с 6). Згідно ст. 242 Кодексу договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 23.01.1997 р. було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], що знаходиться у власності [PERSON] (а/с 7). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов»язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання у цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Ринкова вартість об'єкта - 2-кімнатної квартири [ADDRESS] станом на 09.11.2018 року становить 124520,00 грн., що підтверджується Витягом зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, виданого ФОП [PERSON] (а.с. 8-11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [INFO]. помер [PERSON] (а.с. 21). Згідно ч. 2 ст. 48 Кодексу по недійсній угоді кожна зі сторін зобов»язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане у натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Відповідно до ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм права, укладений сторонами договір міни квартири та будинку не відповідає вимогам законодавства. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом з умов договору міни, заяв учасників справи, поданих до суду, було встановлено, що позивач і відповідачі домовилися щодо всіх істотних умов договору міни, виконали умови вчиненого між ними правочину, претензій один до одного не мають. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що для повного захисту прав і інтересів позивача необхідно згідно ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнати посвідчений не нотаріально, а на товарній біржі спірний договір міни житлової нерухомості недійсним, після чого визнати правочин - договір міни, укладений 17 січня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] дійсним, і визнати за позивачем право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved