Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

18 листопада 2016 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Староміський відділ Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Вимоги позову мотивовані тим, що 13 липня 2016 року, головним державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці [PERSON], на підставі протоколу № 179926 від 01 липня 2016 року про проведення електронних торгів з реалізації арештованого рухомого майна, що належав [PERSON], [INFO], у відповідності до порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, складено акт про проведені електронні торги з реалізації заставленого майна боржника, а саме автомобіля марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК. Переможцем електронних торгів став учасник № 22 - фізична особа [PERSON], ІПН [NUMBER], який запропонував найвищу ціну - 55 954 грн. Проведені електронні торги відбулися відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4, 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. На даний час, по обліках ВУПД ГУ НП у Вінницькій області, автомобіль марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК, перебуває під арештом (забороною відчуження) на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року у справі 127/27251/13-ц за позовом [PERSON], що унеможливлює реєстрацію права власності за [PERSON], а також користування транспортним засобом. У звязку з тим, що [PERSON] придбав спірний автомобіль внаслідок перемоги на електронних торгах, вніс на рахунок ДВС кошти у повному обсязі за придбання даного автомобіля, [PERSON] на даний час являється повноцінним власником автомобіля марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК, що належав боржнику [PERSON] З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою та просить суд звільнити з-під арешту автомобіль марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК, що належав боржнику [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року в рамках розгляду справи № 127/27251/13-ц про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Староміський відділ Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, що відповідно до акту проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 13 липня 2016 року, затвердженого цього ж числа в.о. начальника Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON], 01 липня 2016 року було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна боржника - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], а саме: автомобіль марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК належний на праві власності [PERSON], зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області. Переможець аукціону [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса: [ADDRESS], який придбав арештоване майно [PERSON] за ціною 55 954 грн. 00 коп., з яких 2\~797 грн. 70 коп. внесено на рахунок Організатора торгів та 53\~156 грн. 30 коп. перераховано на депозитний рахунок Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на належне [PERSON] рухоме та нерухоме майно, зокрема: -автомобіль марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, ДНЗ АВ 3985 АR, № кузову WFOCXXGAJC3M04430; -автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску, ДНЗ АВ 8887 АС, № кузову JMYLYV78W5J000254. Як вбачається з карток арешту ТЗ, автомобіль марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, ДНЗ АВ 3985 АR, № кузову WFOCXXGAJC3M04430, що належить [PERSON], перебуває під арештом на підставі вищезазначеної ухвали суду (а.с. 9-11). Як вбачається з п.п. 18 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна від 29 вересня 2016 року, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач [PERSON] придбав спірний автомобіль внаслідок перемоги на електронних торгах, вніс на депозитний рахунок Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області кошти у повному розмірі у сумі 55 954 грн. 00 коп. за придбання автомобіля, [PERSON] на даний час є повноцінним власником автомобіля марки FORD FIESTA, 2003 року випуску, білого кольору, № кузова WFOCXXGAJC3M04430, ДНЗ АВ 3985 АК, що належав боржнику [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому право власності позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст.ст. 317, 321, 325, 328 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved