overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

18.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 14 частини заробітку на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання дружини, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2014 року (а.с.6), від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.7). Дитина проживає з матір'ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], тому дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 14 частини заробітку (доходу) на утримання дружини. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

18.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 17.02.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач пенсіонер, отримує пенсію, має дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 18.08.2014 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є пенсіонером, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

18.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 21.08.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, отримує дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 21.08.2009 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

18.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком дітей, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. А тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов, погодився сплачувати по 400 грн. щомісячно та надав довідку про доходи від 03.07.2014 року. Суд, вислухавши відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони до 14.11.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду № 285/3880/13-ц року (а.с. 2). Мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 4). Відповідач працює приватним підприємцем, інших дітей на утриманні не має, працездатний. Сума чистого доходу від підприємницької діяльності за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року становить 13835,07 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.14). В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач на утримання дітей допомогу не надає, та те, що позивачем не надано доказів про можливість сплати відповідачем заявленої суми, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

18.06.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.08.2007 року у розмірі 1515,52 гривень, та стягнення сплаченої суми судового збору у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 14.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14045-140807. Відповідно до п.1.1. договору, Банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 2534,00 грн. на придбання певного майна. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 2534,00 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №28519233 від 14.08.2007 року та рахунок-фактура №60-Б від 14.08.2007 року. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 09.04.2014 рік складає 1515,52 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту 1215,02 грн., заборгованість за відсотками 36,56 грн., заборгованість за комісіями 263,94 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

18.06.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.01.2008 року у розмірі 1979,08 гривень, та стягнення сплаченої суми судового збору у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 30.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14001-300108. Відповідно до п.1.1. договору, Банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 1589,00 грн. на придбання певного майна. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. Крім того, відповідно до п.2.5 договору, за ведення кредитної справи, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3,30% в місяць. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 1589,00 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №4100444 від 30.01.2008 року та рахунок-фактура №СЦ-424 від 30.01.2008 року. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 20.03.2014 рік складає 1979,08 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту 1589,00 грн., заборгованість за відсотками 23,00 грн., заборгованість за комісіями 367,08 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

18.06.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої донька [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем проживали в громадянському шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.14). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.12), надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.15). У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.4). Батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи та визнання позову відповідачем, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

18.06.2015 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем перебували в шлюбі з 2009 р. по 2012 р., від якого мають дитину, 2009 р.н. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та не бере участі у вихованні дитини. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить телеграфне повідомлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 27.02.2009 р. по 2012 рік. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.182,183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06. 2015 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

18.06.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 04.04.2009 р. з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, внаслідок чого припинені сімейні стосунки. Спору про поділ майна не виникає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позов визнав та пояснив, що в даний час проживає окремо від сімї і має намір створити нову, тому подальше спільне проживання не можливе. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 04 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 17 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони з вересня 2014 р. проживають окремо і шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд зясував, що подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, а питання утримання дитини вирішено у добровільному порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

18.06.2015 р. [PERSON] предявила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно на її користь, обгрунтовуючи вимоги тим, що від спільного проживання з [PERSON] мають неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. На утримання сина [PERSON] відповідач сплачує аліменти у розмірі ? частини його заробітку. Як подружжя вони не проживають разом, припинили стосунки, а батько матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Позивач про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив і заяву про можливість розгляду справи за його відсутності не подав. Фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12 червня 2013 р. народився [PERSON], актовий запис № 267. Батьками дитини у свідоцтві про його народження записані сторони (а.с. 3). Відповідач утриманням дитини не займається, свій обовязок щодо його матеріального забезпечення не виконує, письмових заперечень проти позову не подав як доказів в підтвердження того, що він за станом здоровя не може надавати матеріальну допомогу дитині чи відсутні для цього джерела доходів, що не має зобовязань щодо непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому до стягнення розмірі, зважаючи на те, що на утриманні матері перебувають двоє малолітніх дітей, відповідач має аліментні зобовязання відносно сина [PERSON]. Так, згідно довідки Грушуватської сільської ради Пятихатського району від 16.06.2015 р. № 290 [PERSON] зареєстрована в [INFO], має на утриманні двоє синів [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Пятихатського районного суду від 26.03.2013 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видій його заробітку (доходу) на користь матері (а.с. 2). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 75, 84, 179184, 191 СК України,

Outcome: approved