Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Одесаміськелектротранс» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, стягнення моральної шкоди. Мотивує вимоги тим, що 26 травня 2020 року наказом № 388-Л «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ» йому оголошено догану. Зазначає, що 13.05.2020 року слюсарь -електрик з ремонту електроустаткування 4 розряду ділянки [PERSON] був зупинений під час спроби винести за територію депо котушку з міддю з розібраного в робочий час мотору. Згідно трудового розпорядку [PERSON] працює за графіком роботи два робочих дні з 08.00 до 20.00, та два вихідних. Його робочий день починається о 08.00 та закінчується о 17.00 з понеділка по п`ятницю, а субота та неділя вихідні. Більш того 13 травня 2020 року за табелем використання робочого часу у [PERSON] був вихідний. Зазначає, що відсутній обов`язок здійснювати контрольна над працівниками у неробочий час. Вважає, що дисциплінарне стягнення було оголошено безпідставно, адже в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року по справі відкрито провадження, встановлений спрощений порядок розгляду справи. 30 листопада 2020 року до суду надійшли пояснення представника відповідача, в яких просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що слюсар -електрик [PERSON] скористався неналежним контролем робочого часу (фактично був безконтрольним) з боку старшого майстра ЦП+РРС тролейбусного депо [PERSON] та незаконно заволодів котушкою з міддю із розібраного мотору та після заміни намагався винести за територію КП «ОМЕТ». Сама подія сталась в робочий час позивача, як старшого майстра, а виявлення спроби винести котушку з міді за територію підприємства цього факту відбулось через півгодини після завершення робочого часу. Позивач не тільки не сповістив про назване правопорушення, а й не помітив його, що свідчить про неналежне виконання своїх посадових обов`язків. 12 березня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача в яких зазначає, що позивач, як працівник не може нести відповідальність за несхоронність майна, яке йому передали для зберігання, використання в роботі або з іншою метою, у період після закінчення робочого часу й до його початку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, оскільки відсутні підстави для скасування наказу. Допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив, що [PERSON] отримав душевні страждання, в зв`язку з незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд установив таке. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді старшого майстра цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо Комунального підприємства «Одесаміськелектротранс». Наказом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» № 388-Л від 26 травня 2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ»: У п. 1. За порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку слюсарю -електрику з ремонту електроустаткування ділянки низьковольтного устаткування ЦРРС тролейбусного депо [PERSON] оголошено догану. у пункті 2 старшому майстру ЦП+РРС тролейбусного депо [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання вимог посадової інструкції старшого майстра цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ» (п.п. 2.1, 2.6, 2.15) у пункті 3 За неналежний контроль за станом виробничої та трудової дисципліни начальнику цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо [PERSON] оголошено догану. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено: пояснювальні записки слюсаря - електрика тролейбусного депо [PERSON] , старшого майстра ЦРРС тролейбусного депо [PERSON] , начальника ЦРРС тролейбусного депо [PERSON] , доповідні записки головного інженера тролейбусного депо Пойди М.П. , начальника тролейбусного депо Максимчука П.Д . Наказ винесений згідно зі ст.ст. 147-149 КЗпП, колективного договору КП «ОМЕТ» на 2016-2020р.р., прийнятим на конференції трудового колективу 15.03.2016 р., та п. 7.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КП «ОМЕТ», затверджених 15.03.16р. (протокол № 1). В наказі зазначено, що 13.05.2020 року о 17.30 слюсар - електрик з ремонту електроустаткування 4 розряду ділянки низьковольтного устаткування цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо [PERSON] був зупинений під час спроби винести за територію депо котушок з міддю з розібраного в робочий час мотору Г-732. Дії [PERSON] є порушенням п.п.3.1(а), 3.1 (ж), 3.7 ч.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КП «ОМЕТ», затверджених 15.03.2016 р.. Персонал ділянки низьковольтного устаткування підпорядковується, відповідно до п.1.3 посадової інструкції старшого майстра цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ», затвердженої 04.09.2015р. старшому майстру цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо [PERSON] . Порушення трудової дисципліни робітником ділянки низьковольтного устаткування [PERSON] мало місце в результаті невиконання п. 2.6 та п. 2.15 Посадової інструкції старшого майстра (надалі - ПІСМ) цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ», а саме неналежного формування виробничого завдання і контролю використання робочого часу підлеглими робітниками, з боку старшого майстра цеху ремонту рухомого складу (Надалі - ЦРРС) тролейбусного депо [PERSON] . А Також мало місце невиконання п.2.1 ПІСМ (виконує повноправне керівництво персоналом на ввірених йому ділянках). Здійснює контроль стану виробничої та трудової дисципліни, дотримання працюючими правил внутрішнього трудового розпорядку начальник цеху ремонту рухомого складу (ЦРРС) тролейбусного депо [PERSON] , що передбачено п. 2.31.12; 2.29 посадової інструкції начальника цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ», затвердженої 04.09.2015 р.. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Так, відповідно до п. 3.1 (к) Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ОМЕТ» працівники зобов`язані знаходитись на території підрозділу в неробочий час тільки з дозволу адміністрації цеху (ділянки, відділу). Як вбачається із матеріалів справи слюсар - електрик [PERSON] в свій вихідний день 13 травня 2020 року знаходився на території КП «ОМЕТ», а о 17.30 був зупинений під час спроби винести за територію депо котушок з міддю з розібраного в робочий час мотору Г -732. . Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради на адвокатський запит листом від 22.06.2020 року № 09/11-900 повідомило, що в КП «ОМЕТ» на 13.05.2020 р. був затверджений наступний графік роботи: початок роботи: 8.00 год., обідня перерва: з 12.00 до 13.48 год., закінчення роботи: 17.00 год., тривалість зміни: 8,2 год. (п`ятниця 7,2), вихідні дні - субота, неділя. Суду не надані належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення правопорушення 26 травня 2020 року в робочий час [PERSON] .. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 554/9493/17 (Постанова від 22.07.2020 року). Суд критично ставиться до доводів представника відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки суду не надані докази вчинення. Відтак виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. За таких підстав, суд не критично ставиться з доводами відповідача про правомірне застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання наказу про застосування дисциплінарного стягнення незаконним та його скасування підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що накладення дисциплінарного стягнення з указаних підстав є необґрунтованим, а наказ № 388-Л КП «Одесміськелектротранс» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо КП «ОМЕТ» від 26 травня 2020 року в частині оголошення [PERSON] догани неправомірним. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, суд зазначає наступне. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди. Судова практика виходить із того, що об`єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом. Разом з тим, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», від 25.05.2001 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В обґрунтування спричиненої моральної шкоди [PERSON] посилається на те, що безпідставне притягнення його до дисциплінарної відповідності призвело до оголошення йому догани, призвело до значних моральних страждань, погіршення його стану здоров`я, дискредитації його, як авторитетної особи в колективі. Він дуже сильно переживав через оголошення догани, у зв`язку з чим почав відчувати сильні головні болі, запаморочення, через що був змушений звернутися до лікарів за медичною допомогою. . Позивачем не надано суду доказів, що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 30000 грн. При цьому, суд погоджується з твердженням Позивача, що незаконе притягнення до дисциплінарної відповідальності призвела до необхідності докладання Позивачем додаткових зусиль для організації свого життя. Тобто таке порушення його трудових прав є підставою для стягнення з Відповідача коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн, суд вважає необхідним задовольнити частково, а саме стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн з огляду на таке. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на те, що внаслідок незаконного притягнення до дисципінарної відповідальності [PERSON] останній зазнав душевних страждань, враховуючи вимоги розумності і справедливості, на думку суду, моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] , може бути оцінена в розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь Позивача судовий збір в розмірі 1681,60 гривень (сплачений за дві позовні вимоги)

Outcome: partial