Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

19 жовтня 2020 року адвокат Кравченко Тетяна Володимирівна, діюча в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а\~ саме: 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка залишилася після смерті його рідної сестри [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , та її сина [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] .\~ 23 лютого 2021 року представником позивача [PERSON] надана заява про зміну предмета позову та уточнена позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просила визнати поважними причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його рідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] , та визначити йому додатковий строк у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування\~ заявлених позовних вимог посилалася на те, що\~ [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями після його смерті є позивач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] тільки подала заяву про прийняття спадщини, свідоцтво оформити не встигла. Під час смерті сестри до позивач разом із дружиною знаходився за межами України у Польщі. Позивач надсилав в Україну грошові кошти на поховання рідної сестри. Єдиним\~ спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який помер [INFO] та не приймав спадщину після смерті матері [PERSON] . Отже, позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті його рідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] . 23 листопада 2020 року представником позивача надала заява про долучення письмових доказів до матеріалів справи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року за клопотанням представника позивача витребувати з Павлівської сільської ради відомості\~ щодо кола осіб, зареєстрованих на момент смерті з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Витребувано з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відомості щодо кола осіб зареєстрованих на момент смерті з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також витребувано з Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори спадкову справу, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 09 березня 2021 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник адвокат Кравченко Т.В. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненій\~ позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради Каргін Є.С., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутністю, рішення просив прийняти з урахуванням наявних доказів згідно чинного законодавства. Вислухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03 вересня 2018 року (а.с.33). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 28 серпня 2019 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Постновою О.М., з якого вбачається що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та донька [PERSON] . Свідоцтво на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] видано [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку ще не видано. Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом подачі в шестимісячний термін після його смерті заяви про прийняття спадщини (а.с. 63), але не оформила відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 22). Власником решти 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] на підставі свідоцтва право на спадщину за законом, виданим 28 серпня 2019 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Постновою О.М. Позивач [PERSON] є рідним братом померлої\~ [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 27), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 28), та свідоцтвами про укладення шлюбу серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно до яких [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 29, 30). Як зазначено уст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіт не складала, єдиний спадкоємець першої черги син [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується\~ свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 36), не прийнявши спадщину після смерті матері, тому спадкоємцем другої черги за законом є позивач по справі, як рідний брат померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до Маріупольської міської ради викладені обґрунтовано. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 31.08.2018 й закінчився 28.02.2019 року. У цей строк позивач не прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті сестри [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А. від 14.12.2020 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , померлій 30 серпня 2018 року, було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно зіст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Як вбачається з листа, наданого Головним центром обробки спеціальної інформації державної при кордонної служби України від 20.01.2021 року, [PERSON] , [INFO] , знаходився за межам державного кордону України у період: з 21 липня 2018 року до 05 березня 2019 року, з 28.05.2019 року до 13 серпня 2019 року, з 24 вересня 2019 року до 05 жовтня 2019 року, з 15 листопада 2019 року до 17 листопада 2019 року, з 29 листопада 2019 року до 23 лютого 2020 року, та з 01 березня 2020 року до 27 березня 2020 року (а.с. 125). Крім того, заслуговують на увагу посилання позивача та його представника на те, що будучи впевненим, що його племінник [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , вважав, що спадщину необхідно приймати після смерті племінника [PERSON] , який помер [INFO] , і він своєчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Вказані доводи підтверджуються викладом обставин справи у первісній позовній заяві [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно від 19 жовтня 2020 року.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, і тому йому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті\~ рідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю в три місяці.

Outcome: approved