Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

18.10.2021 року до Великоновосілківського районного суду Донецької області зі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла вищезазначена цивільна справ за підсудністю. Провадження у справі відкрито 18.10.2021 р. 25.11.2021 р. справу призначено до розгляду ухвалою суду (а.с. 63). Короткий виклад обставин позовної заяви [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року яка нараховувалась їй за період життя. 01.08.2014 року [PERSON] , [INFO] , було взято на облік в Пенсійний фондк України в Великоновосілківському районі Донецької області як внутрішньо переміщену особу на підставі її заяви про взяття на облік пенсійної справи за новим місцем проживання. 25.05.2021 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період часу з 21.04.2018 року по 31.10.2020 рік у розмірі 1470298 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період часу з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року, яка нараховувалась померлій за період її життя, нотаріусом так і не було видано. Приватний нотаріус Тищук Н.Ю. своєю постановою від 07.06.2021 року відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період часу з 2016 року по 21.04.2018 рік з підстав, що у спадковій справі №8/2021 померлої [INFO] [PERSON] немає підтвердження того факту, що спадкодавцю [PERSON] належить недоотримана пенсія за період з 01.01.2016 року по 21.04.2018 року, оскільки Пенсійний фонд надав розрахунок недоотриманої пенсії лише за останні 3 роки до смерті спадкодавця.Згідно відповіді ГУ ПФУ України в Донецькій області пенсія [PERSON] була виплачена по 31.05.2016 р., з 01.06.2016 року виплата пенсії [PERSON] була призупинена. ГУ ПФУ зазначає у відповіді, що сума недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] розрахована управлінням за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 рік в розмірі 141 254 грн. 06 коп. Вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, є неправомірним. Позивач просить: визнати за ним право власності на недоотриману пенсію померлої [PERSON] (розмір пенсії буде уточнено) за період часу з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік в порядку спадкування за законом; стягнути з ГУПФУ України в Донецькій області на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала померлій [PERSON] , і не була нею одержана за життя за період часу з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік у розмірі, який ним буде уточнено. 29.11.2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява позивача, в якій він просить суд: визнати за ним право власності на недоотриману пенсію померлої [PERSON] у розмірі 90 230 грн. 75 коп. за період часу з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік в порядку спадкування за законом; стягнути з ГУПФУ України в Донецькій області на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала померлій [PERSON] , і не була нею одержана за життя за період часу з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік у розмірі 90 230 грн. 75 коп. Позиція відповідача Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на вимоги ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Процедура судового розгляду Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку представник позивача, діючи від імені позивача, надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі (а.с. 39). Представник відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Таким чином, доцільно розглянути справу без участі сторін та їх представників, у тому числі за відсутністю відповідача відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. В справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2021 р., зареєстрованому у реєстрі за № 261, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії за період з 21.04.2018 року по 31.10.2020 року в розмірі 147298 грн. 04 коп., яка знаходиться у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується листом Великоновосілківського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області від 30.04.2021 року за № 0575-05-8/7382 (а.с. 10). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем майна після померлої матері [PERSON] , а саме недоотриманих сум пенсії у розмірі 147298 грн. 04 коп. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним. Як вбачається з відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.11.2021 р., управлінням відповідно до положень ст. 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», було виплачено позивачу недоотриману пенсію за останні 3 роки до дати звернення, а саме за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 року в сумі 141254 грн. 06 грн. (а.с. 54-56). На виконання ухвали суду від 18.11.2021 року відповідачем був наданий розрахунок на недоотриману пенсію померлою [PERSON] за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року в розмірі 90230 грн.75 коп. (а.с.62). Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам її сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам її сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день її смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на її утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, входить до складу спадщини. Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцеві і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Судом встановлено, що оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач, як спадкоємець отримав спадщину, яка складається з суми недоотриманої спадкодавцем пенсії за період з 21.04.2018 року по 31.10.2020 року в розмірі 147298 грн. 04 коп. Сума, яку просить стягнути позивач, а саме за період з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік в розмірі 90230 грн. 75 коп., до вказаної у свідоцтві про право на спадщину суми не входить, а є сумою недоотриманої пенсії, вказаної у розрахунку відповідача за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік. Отже, сума, яку просить стягнути позивач, не увійшла до складу спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.05.2021 року, видане позивачу не є предметом спору у даній справі, не оспорено та є чинним. Висновки суду Виходячи з наведеного, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Вказане узгоджується з обґрунтуванням, викладеним у Постанові Верховного Суду від 06.07.2020 р. по справі № 750/8819/19. Щодо судових витрат Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed