Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

19.04.2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на його користь кошти в розмірі 18 620 грн. 02 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що у квітнів 2016 року між сторонами був укладений усний договір про постачання фосфорного добрива на суму без ПДВ 15 516,68 грн., ПДВ - 3 103,34 грн. на загальну суму разом з ПДВ - 18 620,02 грн. Позивачем перераховано передоплату за товар на рахунок відповідача в розмірі 18 620,02 коп., проте товар відповідачем не був поставлений. Позивач неодноразово звертався до відповідача за його юридичною адресою, проте відповідач за своїм місцезнаходженням був відсутній. 28.11.2019 року представник позивача надала суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просить розподілити судові витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір та витрати на правову допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 24.04.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З копії рахунку-фактури № СФ-0010595 від 06.04.2016 року вбачається, що постачальником є - ТОВ «Агрорезерв Компані», одержувачем - [PERSON] , назва товару - амофос NP=12:52 мішки 50 кг на загальну вартість 18 620 грн. 02 коп. Крім того, оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів; товар відпускається за фактом надходження коштів на р/р постачальника, за наявності довіреності та паспорта. Рахунок дійсний до сплати до 09.04.2016 року. Згідно копії квитанції № 0.0.532028604.1 від 07.04.2016 року [PERSON] перерахував на рахунок ТОВ «Агрорезерв Компані» 18 620 грн. 02 коп. за рахунком-фактурою № СФ-0010595 від 06.04.2016 року. Проте, з тексту позовної заяви вбачається, що товар не був поставлений відповідачем позивачу до теперішнього часу. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач не надав товар позивачу, а позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти за рахунком-фактурою в розмірі 18 620,02 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 18 620,02 грн. Згідно ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отримання позивачем правової допомоги підтверджується копію договору про надання правової допомоги від 19.02.2019 року, укладеного між ним та адвокатом Гоцуляк Ю.С.. копією додаткової угоди № 1 від 10.04.2019 року до Договору про надання праововї допомоги від 19.02.2019 року, копією акту-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 15.10.2019 року за договором на суму 5200 грн., копією рахунку-фактури № 15/10/19 від 15.10.2019 року на суму 5200 грн., дублікатом чеку від 23.10.2019 року № 0.0.1503244371.1 на суму 5 200 грн. Таким чином, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved