Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

19 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Після уточнень в позові зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON]. Спадщину після його смерті позивач прийняла. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що належав спадкодавцю згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 19.05.1992 року, виконкомом Благодатненської сільської ради Валківського району, Харківської області, за р.н. 41. Зазначений будинок відноситься до колгоспного типу двору головою якого є - [PERSON]. Після смерті [PERSON] та у зв'язку з припиненням юридичного поняття типу господарства «Колгоспний двір», отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно у нотаріальній конторі неможливо. Колгоспний двір міг бути поділений лише за рішенням сільської ради та у разі наділення колгоспом окремою земельною ділянкою тих, хто бажає відокремитися. За статтею 123 ЦК УРСР, частки кожного з членів двору, незалежно від віку та працездатності, вважалися рівними. І лише частка працездатного члена сім'ї могла бути зменшена або у її виділенні могло бути відмовлено у зв'язку з нетривалим перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Імперативною нормою статті 126 ЦК УРСР встановлювалось, що працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору, якщо він не менше трьох років поспіль не брав своєю працею та коштами участі у веденні спільного господарства двору. У статті 563 ЦК УРСР закріплювалось, що у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається, воно відкривалося лише тоді, коли помирав останній член двору. Проте спадкування особистого майна кожного члена двору здійснювалося у загальному порядку. Донька спадкодавця - [PERSON] була членом двору до дня смерті батька, однак до цієї дати та після відкриття спадщини свою частку у майні не витребовувала на неї не претендує, а після смерті [PERSON] подала до Валківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка міститься в спадковій справі № 351/2006 рік. [PERSON] помер [INFO] та був зареєстрований за іншою адресою. [PERSON] та [PERSON] зареєструвалися в будинку після прийняття Закону України «Про власність», а отже права на частку у майні колгоспного двору не набули. Позивач вимагає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що згідно літер плану Технічного паспорта на житловий будинок, виданого 28.11.2018 року КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» складаються з: Житлового будинку «А-1» загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., до складу якого входить веранда «а» - площею 9,0 кв.м.; Сараю «Б» - площею 47,3 кв.м.; Сараю «б» - площею 17,6 кв.м.; Літньої кухні «В» - площею 13,1 кв.м.; Погреба «П» - площею 12,3 кв.м.; Вбиральні «Г» - площею 1,4 кв.м.; Огорожі № 1-2; Колодязя «К» - 4,8 м/п. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник відповідача Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява, згідно змісту якої прохає розгляд справи проводити за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні були відсутні проте від них надійшли заяви, згідно змісту яких позов визнають та зазначили, що права власності на майно в колгоспному дворі вони не набули. Також в заявах прохають проводити розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач була дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Благодатненською сільською радою Валківського району, Харківської області, 07.08.1976 року. [INFO] помер [PERSON], що витікає із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області 06.03.2006 року. Відповідно до інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області №71/02.14 від 25.01.2019 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №5982173 від 01.08.2006 року, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа №351/2006 на підставі заяви дружини спадкодавця [PERSON]. Донька спадкодавця [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Будь-які інші зави про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Відомості про заповіт спадкодавця відсутні. Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] не видавались. До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В нотаріальному порядку неможливо оформити спадкові права на вищезазначений житловий будинок, оскільки він відноситься до колгоспного типу двору та за життя власника не був оформлений на робочий тип двору. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 19.05.1992 року, виконкомом Благодатненської сільської ради Валківського району, Харківської області, за р.н. 41. Згідно інформаційної довідки КП «Валківське БТІ» № 02-08/11 від 11.01.2019 року та Технічного паспорта на житловий будинок від 28.11.2018 року, будинок відноситься до колгоспного типу двору головою якого є - [PERSON]. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст. 120-126 ЦК Української PCP. Положеннями ст.ст. 120, 123 ЦК Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року), чинними на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспний двір». З прийняттям Закону України «Про власність» від 07.02.1991, який втратив чинність 20.06.2007 року, колгоспний двір припинив своє існування. З Цивільного Кодексу України вилучено статті, що встановлювали його статус (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16 грудня 1993 року № 3718-XII, який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Частка члена колгоспного двору у майні двору визначалася у трьох випадках: при виході з нього (без утворення нового двору), при поділі двору та при зверненні стягнення за особистим зобов'язанням члена двору. Статтею 126 ЦК УРСР встановлювалось, що працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору, якщо він не менше трьох років поспіль не брав своєю працею та коштами участі у веденні спільного господарства двору. У статті 563 ЦК УРСР закріплювалось, що у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Воно відкривалося лише тоді, коли помирав останній член двору. Відповідно до записів в погосподарській книзі за 1991-1995 роки, в колгоспному дворі за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: [PERSON], позивач, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є донька спадкодавця, а [PERSON] її чоловік, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Благодатненською сільською радою Валківського району, Харківської області, 09.12.1994 року. [PERSON] є онукою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Благодатненською сільською радою, Валківського району, Харківської області, 02.03.1995 року, яка після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області 10.04.2012 року. За життя [PERSON] мав реєстрацію в колгоспному дворі, але частку у цьому майні втратив, так як більше трьох років поспіль до дня смерті за вказаною адресою не проживав, що підтверджується довідкою №92 від 22.03.2019 року про місце його реєстрації на день смерті в [ADDRESS]. [PERSON] була членом двору до дня смерті батька, однак до цієї дати своєю працею та коштами участі у веденні спільного господарства двору участі не брала, що підтверджується визнання останньої вказаної обставини, а тому її право на право на частку у майні двору втрачене. Крім того, до відкриття спадщини після [PERSON], свою частку у майні не витребовувала на неї не претендувала, а після смерті батька подала до Валківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] зареєструвалися в будинку після прийняття Закону України «Про власність», а отже права на частку у майні колгоспного двору не набули. Отже, оскільки [PERSON]на день смерті мав право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], а позивач є єдиний спадкоємець який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved