Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

19 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що з 23.06.2012 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так як спільне життя не склалося їх шлюб було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2019 року. 08.11.2018 року видано судовий наказ та з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. 31.01.2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу посвідчено дві заяви [PERSON] про згоду на позбавлення батьківських прав відносно дітей. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Третя особа - орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської областів підготовче судове засідання не з`явилась, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином, через канцелярію суду надала пояснення з проханням розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.11.2018 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.10-11/. Судовим наказом від 08.11.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с.13/. Згідно заключення Київської міської психоневрологічної лікарні №2 «Стаціонар денного перебування Мовного Центру» - [PERSON] має загальний недорозвиток мовлення І-ІІІ рівня; затримку мовлення; розлад експресивного мовлення. Рекомендовано: навчання за програмою дитячого садка; вивчення скоромовок протипоказано; щоденний мовлений режим /а.с.14/. Згідно заключення лора Дитячої клінічної лікарні №5 Святошинського району м. Києва (стаціонар) Димитрій має хронічний декомпеесирований тонзиліт, гіпертрофію небних міндалин 2-3 степені /а.с.15/. Відповідно до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» Димитрій має «содружественное сходящееся альтернирующее косоглазие», праве око - міопія малої степені, OS - міопія середньої степені, рекомендовано: перша стадія хірургічного втручання, через 3 місяці консультація з наступним вирішенням хірургічного лікування /а.с.16/. Також судом встановлено, що 31 січня 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу посвідчено дві заяви [PERSON] про згоду на позбавлення батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.17-18/. Відповідно до Висновку №04-22/149 від 12.02.2019 року Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.20-21/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №04-22/149 від 12.02.2019 в якому зазначено, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] . Також суд, звертає увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» в якому встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своїх дітей не займається і ухиляється від своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, не спілкується з ними і не проявляє турботи, тому, з урахуванням інтересів дітей є необхідність у позбавленні батьківських прав відповідача відносно своїх дітей.

Outcome: approved