Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

17 квітня 2014 року Комунальне підприємство «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради(далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про встановлення факту нецільового використання кредиту, розірвання договору позики, стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 16 листопада 2009 року між відповідачем і позивачем було укладено договір № 1012 про надання позики для купівлі житлового будинку. Позика була надана на підставі «Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998р. за №1597, «Положення про порядок надання , використання та погашення довгострокових пільгових кредитів, які надаються обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», що затверджене розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 02.07.1999р. за №436. Вказана пільгова позика надавалася за рахунок коштів державного бюджету. Згідно умов зазначеного Договору відповідачу було надано позику в сумі 100 000,00 гривень під 3 відсотки річних за користування позикою на строк до 16 листопада 2024 року. Кошти відповідачу були надані в повному обсязі в сумі 100 тисяч гривень. Згідно пункту 2.3. Договору відповідач зобов'язався погашати позику на розрахунковий рахунок позивача в наступні тринадцять років щоквартально, з дня видачі кредиту, не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом, а 4 квартал - до 30 листопада звітного року. Станом на 11 квітня 2014 року відповідачем погашено: 0,00 грн. - в рахунок погашення позики, 983,34 грн. - в рахунок погашення відсотків, 216,66 грн. - в рахунок погашення пені. Залишок позики становить 100 000 грн. Розмір простроченої заборгованості станом на 11 квітня .2014 року становить: 23 644,00 грн. - по тілу кредита;8 846,66 грн. по відсотказ за користування; 1 981,93 грн. по відсотках за невиконання;1 192,07 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, а всього 44764,66 гривень. Працівниками Фонду було виявлено нецільове використання кредитних коштів. Вказана прострочена заборгованість, нецільове використання кредитних коштів, свідчать про неналежне виконання та систематичне і грубе порушення відповідачем умов Договору. З часу надання кредиту будівельні роботи не розпочав. Посилаючись на ст.ст. 526, 610, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, п.23 постанови КМУ від 05.10.98р. №1597 позивач просить розірвати договір № 1012 від 16 листопада 2009 року про надання позики на купівлі житлового будинку та стягнути з відповідача кошти у сумі: 100 000,00 гривень - позики, 8 846,66 грн. по відсотказ за користування; 1 981,93 грн. по відсотках за невиконання;1 192,07 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, 10 000грн. штрафу, а всього 121120, 66 гривень. В подальшому позивач доповнив свої позовні вимоги і крім стягнення вказаної суми просив встановити факт нецільового використання кредиту. Просив також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1454,80 гривень судового збору. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно і від нього не надходило заяви про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав: Вказані в позовній заяві обставини спірних правовідносин підтверджені в судовому засіданні поясненнями представника позивача, наданими письмовими доказами: договором № 1012 від 16 листопада 2009 року про надання позики на купівлі житлового будинку, розрахунком заборгованості, копіями відповідей Брусилівської селищної ради та Соловіївської селищної ради, копіями претензійного листа та доказів його направлення. Відповідно до наданого суду розрахунку, розмір заборгованості відповідача за наданою позикою станом на 11.04.2014 року становить: 100 000,00 гривень - позики, 8 846,66 грн. по відсотказ за користування; 1 981,93 грн. по відсотках за невиконання;1 192,07 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, 10 000грн. штрафу, а всього 121120, 66 гривень.. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на пеню, розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та оплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 23 постанови КМУ від 05.10.98р. №1597 передбачено, що у разі порушення умов кредитних угод, у тому числі у разі використання кредиту не за призначенням, фонди мають право вимагати дострокового погашення кредиту та дострокового внесення позичальником інших платежів, передбачених цим угодами. За прострочення платежу нараховується пеня з розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON]. як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктами 2.3., 2.4.1., 3.1. договору № 128 від 30.08.2004 року про надання позики на будівництво житлового будинку кредитного договору щодо щоквартального погашення позики і сплати відсотків за користування позикою, цільового використання коштів, сплати неустойки. Відповідач будівельні роботи за адресою [ADDRESS] не веде, що підтверджує факт нецільового використання кредиту. Невиконання відповідачем вказаних зобов'язань оцінюється судом як істотне порушення кредитного договору позичальником і є достатньою підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1454,80 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved