Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

18 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 18 червня 2015 року чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Марії Борищук, 26, в с. Великий Обзир Камінь-Каширського району. Спадкоємцями першої черги за законом, крім неї, є її діти відповідачі по справі, які не претендують на спадщину. Маючи намір прийняти спадщину звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що її чоловік за життя не встиг зареєструвати право власності на належне йому нерухоме майно, а тому на даний час вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить позов задовольнити. Відповідачі позов визнали, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), що чоловіку позивача [PERSON] належав житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Марії Борищук, 26, в с. Великий Обзир Камінь-Каширського району. Належність вказаного будинковолодіння [PERSON] стверджено довідками Великообзирської сільської ради Камінь-Каширського району № № 755, 756 від 29 грудня 2015 року (а.с. 11, 12) та витягом з погосподарської книги №2 за 2011-2015 роки цієї сільської ради (а.с. 13). Після смерті 18 червня 2015 року чоловіка (свідоцтво про смерть (а.с. 6) відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належне йому вищевказане спадкове нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч. 3 цього Кодексу, прийняла спадщину. Відповідачі, як діти спадкодавця, тобто спадкоємці першої черги за законом, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 8, 9), наміру приймати спадщину не мають, так як позов визнали. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 28), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості (а.с. 10). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. Із відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки позивач таких вимог не ставила.

Outcome: approved