Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

17 січня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 27 листопада 1999 року в Ревненській сільській раді Бориспільського району Київської області, актовий запис № 29; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири № 28 по вул. Головатого в м. Борисполі Київської області, що належить [PERSON] на підставі договору дарування від 05.08.2003 року. Ухвалою суду від 13 березня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно розєднано в окремі провадження. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 27 листопада 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася одна спільна дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час в них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини відсутній. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 1999 року в Ревненській сільській раді Бориспільського району Київської областіміж сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 29. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК № 045666 виданого Ревненською сільською радою Бориспільсь-кого району Київської області 27.11.1999 року (а.с.5). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 272782 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області (а.с. 6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 141\~та п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції № 21120330-1 від 28 грудня 2018 року (а.с.1) [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640,00 грн. Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved