Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

17 жовтня 2018 року позивач [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 48 Конституції України, ст. ст. 182 - 184, 192 СК України, ст. ст. 175 - 177 ЦПК України просить суд: змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2016 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини; а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 01.12.2016 року було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року з відповідача на її користь стягнуто на утримання [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, який було призначено судом є недостатнім для належного матеріального утримання дитини, оскільки дитина часто хворіє, постійно потребує додаткових витрат, їй однієї матеріально дуже складно забезпечити повноцінне життя дитини, відповідач офіційно не працює, але має регулярний дохід, а тому вона вважає, що батько, який здоровий та працездатний має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, визначеному у твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно. Враховуючи усе вищенаведене, вона просить її позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2016 року по справі № 495/9112/16-ц. Від шлюбу у позивача та відповідача народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 224108, виданим Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 18.06.2010 року. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року по справі № 495/8653/16-ц, стягнуто з [PERSON], [INFO],\~ що проживає за адресою: [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 04.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Наразі позивач повторно вийшла заміж та змінила прізвище на Нестерюк, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 325434. Позивач у своєму позові зазначає, що в теперішній час визначений розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дитини усім необхідним, оскільки дитина часто хворіє, потребує додаткових витрат, крім того розмір аліментів, визначений рішенням суду від 17.11.2016 року не відповідає вимогам ст. 182 СК України, а тому його необхідно збільшити. За ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст.\~192\~СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у Постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, , з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.12.2018 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 гривні. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 17.11.2016 року по справі № 495/8653/16-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитину, прийнявши до уваги реальне зростання цін , рівень життя у 2018 році суттєво різниться з рівнем життя у 2016 році, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде збільшити розмір аліментів, проте не у розмірі, зазначеному позивачем у позові, який належним чином не обґрунтований, оскільки не доведено, що дійсно дитина постійно хворіє, немає конкретизації яких саме додаткових витрат потребує дитина, більш того не наведено зміна матеріального чи сімейного стану платника аліментів у бік поліпшення, або зміну матеріального чи сімейного стану стягувача аліментів у бік погіршення, таким чином в даному випадку суд вважає доцільним та в інтересах дитини збільшити розмір аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, а отже позовні вимоги Нестерюк /[PERSON]/ [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності\~до ч.1\~п.6\~ст.214\~ЦПК України,\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~також питання:\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача. У відповідності до ст. ч.1, п. 1 ч.3 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу. Таким чином з відповідача також підлягає стягненню сплачені позивачем згідно квитанції № 1 від 17.10.2018 року витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.

Outcome: partial