Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). На даний час його матеріальне становище значно погіршилося, в 2015 році йому було діагностовано онкологічне захворювання, крім того, після одруження в 2010 році в нього народилася інша дитина. Посилаючись на викладені обставини, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), а також звільнити його від заборгованості зі сплати аліментів, що утворилась з 2014 року. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що її матеріальне становище є також вкрай скрутним, вона є інвалідом ІІ групи у зв`язку із онкологічним захворюванням, потребує постійного лікування, витрачає чимало коштів на навчання та лікування сина. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) (а. с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, є: стан здоров`я та матеріальне положення дитини; стан здоров`я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а. с. 102), [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Дружина позивача [PERSON] померла [INFO] (а. с. 103). У зв`язку зі смертю матері, а також через те, що батько дитини є інвалідом ІІ групи, малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і його опікуном призначено матір позивача [PERSON] , що підтверджується розпорядженнями Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області № 90 від 26 травня 2017 року та № 98 від 08 червня 2017 року (а. с. 104, 105). Допитані судом в якості свідків батьки позивача [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що після смерті дружини з 2012 року позивач самостійно виховував дитину та матеріально її забезпечував. В подальшому, з 2017 року у зв`язку із тяжким захворюванням їх син тривалий час перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує постійної сторонньої допомоги. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд враховує, що у позивача виникли певні обставини, які не могли бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що у позивача дійсно відбулася зміна сімейного та матеріального стану як у платника аліментів, а тому позов [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про звільнення його від сплати заборгованості з аліментів. При цьому суд виходить з такого. Згідно з наданим державним виконавцем розрахунком, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 20 березня 2019 року складав 20 590 грн 60 коп. (а. с. 140). Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина виникли обставини, які мають істотне значення. Зокрема, суд критично оцінює посилання позивача на наявність у нього інвалідності. Так, з наданого останнім пенсійного посвідчення (а. с. 17) вбачається, що висновок про інвалідність дійсний лише до 31 травня 2020 року. Доказів щодо продовження строку дії інвалідності позивачем та його представником суду не надано. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновкущо позивач не надав суду доказів на підтвердження обставин, що дозволяли б звільнити його від сплати заборгованості з аліментів, а тому вважає позов в цій частині таким, що не підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок держави, оскільки сторони від сплати судового збору за подання даного позову звільнені. На підставі викладеного,

Outcome: partial