Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

18 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилалась на те, що 17 вересня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у травні 2019 року. Спір щодо поділу майна буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. 20 травня 2020 року судом, у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача (а.с. 9), відповідь на який надійшов на адресу суду 17 червня 2020 року (а.с. 10). Ухвалою суду від 19 червня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, з надання строку для усунення її недоліків (а.с. 11-12). 24 червня 2020 року позивач усунула недоліки позовної заяви (а.с. 14, 15). Ухвалою суду від 26 червня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою суду сторонам було установлено строки для подання відзиву та відповіді на відзив (а.с. 16-17). У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що шлюбні відносини вони з відповідачем припинили у травні 2019 року, а спільне господарство разом не ведуть і проживають окремо з травня 2020 року, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, пояснив, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини близько двох місяців тому, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак наразі проживає за адресою: [ADDRESS] . Пояснив, що спору з питань утримання дитини не має, він добровільно буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2016 року, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 265 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, з травня 2020 року спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved