Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

19 липня 2016 року позивач - орган опіки та піклування при Приазовській районній державній адміністрації в Запорізькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків або закладу де буде виховуватись дитина, , щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви , тобто з 19 липня 2016 року до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову посилається на наступні підстави: так, [PERSON] [INFO],яка є зареєстрованою за адресою [ADDRESS] фактично, до грудня 2015 року, проживала за адресою: [ADDRESS] є матір*ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які за її заявою з 21.03.2016 року перебувають в Комунальному Закладі «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За весь час перебування неповнолітніх дітей у вказаному закладі, мати дітей - відповідачка по справі [PERSON], жодного разу дітей не відвідувала, їх долею не цікавилась, тим самим самоусунулась від виховання та утримання дітей. За час проживання в м. Мелітополі, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАп за неналежне виконання батьківських обов'язків. З 15.09.2015 року, за клопотанням Новоспаської сільської ради від 11.09.2015 року № 99, родина [PERSON] перебувала на обліку у службі у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації, як сім*я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Малолітні діти [PERSON] наказом начальника служби у справах дітей направлялись до Комунального Закладу «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», у звязку з заявою матері про важке матеріальне становище сім?ї. Але після переїзду родини на проживання до м. Мелітополь, вони були зняті з обліку і інформація про родину була передана до служби у справах дітей Мелітопольської міської ради. З довідки-характеристики виконавчого комітету Новоспаської сільської ради від 10.06.2016 року № 21, з 2014 року, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, діти часто без поважної причини не відвідували навчальні заклади, на тривалий час залишалися вдома на самоті, без їжі. У зв'язку з тим, що мати неповнолітніх дітей ухиляється від виконання батьківських обов*язків, опікунська рада при Приазовській райдержадміністрації прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача Нарбекова О.А. позов підтримала, в обґрунтування позову послалася на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити. Крім того , представник позивача додав, що після спрямування справи до суду, [PERSON] не змінила своє ставлення а ні до дітей, а ні до виконання нею свої батьківських обов*язків: не працює і не приймає заходи до працевлаштування, продовжує зловживати алкоголем, на свої власні потреби використовує грошову допомогу, що надає їй держава на утримання неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти і [PERSON], [INFO], і [PERSON] [INFO],і [PERSON] [INFO] і натепер перебувають у Комунальному Закладі «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», до дітей [PERSON] жодного разу не навідалася, не поцікавилася умовами їх проживання, їх життям. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Судова повістка про виклик відповідачки в судові засідання як на 03.08.2016 року, так і на 25.08.2016 року повернулась до суду без вручення з довідкою про те, що за адресою місця реєстрації не проживають ( а.с. 32,51). Відповідно до ч.5 с.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідачі повторно не з'явилися в судове засідання без поважних причин, оскільки не повідомили суд про зміну місця проживання. Суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст..ст.157,169,224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них кредитні правовідносини. Прокурор Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Богун О.Ю. підтримав позов і вважав за можливе його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини: згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с. 5-13) [PERSON] [INFO] є їх матір'ю. Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Новоспаської сільської ради № 21 від 10.06.2016 року, [PERSON] проживала в особистому будинку з дітьми за адресою: [ADDRESS]. До 2014 року зауважень по виконанню нею батьківських обов'язків не було. В будинку були створені всі умови для життя та навчання дітей, займалась домашнім господарством, ніде не працювала. Сім?я жила на грошову допомогу за народженням дітей та як мати одиначка. З 2014 року [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, діти почали без поважних причин не відвідувати навчальні заклади, були не однократні випадки залишення неповнолітніх дітей в будинку без догляду на довгий час, в тому числі в нічний час. В будинку не прибирається, діти скаржились що голодують. Сільською радою неодноразово проводились роз'яснювальні бесіди з [PERSON] про недопущення в подальшому порушень законодавства ( а.с.16). Згідно інформації наданої Комунальним Закладом «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за № 02-03/275 від 06.06.2016 року ( а.с. 18) за період з 21.03.2016 року до тепер, [PERSON] жодного разу не відвідувала дітей, не телефонувала їм, їх долею не цікавилась. Також, в матеріалах справи наявні клопотання Новоспаської сільської ради № 99 від 11.09.2015 року та № 62 від 20.06.2016 року про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей ( а.с.14-15). За висновком органу опіки та піклування при Приазовській райдержадміністрації Запорізькій області від 18.07.2016 року за № 01-31/733 ( а.с 4) [PERSON] доцільну позбавити батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] . Згідно з п.2 ч.1ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наведених позивачем доказів вбачається, що відповідачка [PERSON] не приймає участі в вихованні неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не піклується про них, не забезпечує їх матеріальні потреби, не виявляє ніякого інтересу до дітей, не зустрічається та не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Орган опіки та піклування при Приазовській райдержадміністрації дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її неповнолітніх сина дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с. 6 ). А відтак, сукупність зазначених доказів, приводить суд до переконання , що позов в цій частині є обгрунтованним і таким, що підлягає задоволенню: [PERSON], [INFO] слід позбавити батьківських прав по відношенні до її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Доказів , які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначив позивач, відповідачкою надано не було. А згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, позбавлення батьківських прав не позбавляє [PERSON] від обов'язку з утримання малолітніх дітей, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 19 липня 2016 року до досягнення ним повноліття, тим самим задовольнити позов і в цій частині. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з?ясуванню обставин справи: роз?ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов?язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов?язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п.14ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір». Станом на 01 січня 2016 року судовий збір за позовні заяви майнового характеру ( стягнення аліментів ) складає 551,20 грн. Позов органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, суд задовольнив в повному обсязі. Отже, з відповідачки належить стягнути 551,20 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved