Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

17 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» про захист прав споживача, яка обґрунтувала свої вимоги тим, що 18 грудня 2013 року між нею та кредитною спілкою «Кредитно-депозитний центр Професіонал» було укладено угоду № 1203-13 про внесення додаткового пайового внеску, відповідно до якого вона внесла до спілки грошовий внесок в сумі 10000,00 грн., а спілка прийняла його на умовах зворотності та платності терміном на 12 місяців під 23,9 % річних з виплатою відсотків по закінченню терміну угоди. Вона звернулася до кредитної спілки з заявою про повернення даного внеску разом з нарахованими процентами у зв'язку з порушенням умов угоди, оскільки остання виплата процентів по внеску відбулася за квітень 2014 року та з червня 2014 року проценти за угодою відповідач їй не сплачує. В подальшому вона неодноразово приїздила до офісу, але він був постійно закритий. Вважає, що таким чином їй відмовили в поверненні її внеску та нарахованих процентів. Просить суд достроково розірвати угоду № 1203-13 від 18.12.2013 року, стягнути з кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» суму внеску в розмірі 100000,00 грн., суму невиплачених відсотків в сумі 3797,81грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а загалом 108397,81 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Представник позивачкп [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до\~Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області та м. Донецьк, де зареєстровано місце знаходження офісу відповідача (а.с.17-19), що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5\~ст.74 ЦПК України). Суд позбавлений був можливості повідомити про судове засідання шляхом складення телефонограми(а.с.13). Тому, у відповідності до розяснень ВССУ(вих № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), \~\~згідно із вимогами ч.9\~ст. 74 ЦПК України, \~виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр» (а.с.28). Незважаючи на прийняті судом заходи, представник відповідача у судове засідання не з'явився. На підставі\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18. грудня 2013 року між нею та кредитною спілкою «Кредитно-депозитний центр Професіонал» було укладено угоду № 1203-13 про внесення додаткового пайового внеску, відповідно до якого вона внесла до спілки грошовий внесок в сумі 10000,00 грн., а спілка прийняла його на умовах зворотності та платності терміном на 12 місяців під 23,9 % річних з виплатою відсотків по закінченню терміну угоди. Вона звернулася до кредитної спілки з заявою про повернення даного внеску разом з нарахованими процентами у зв'язку з порушенням умов угоди, оскільки остання виплата процентів по внеску відбулася за квітень 2014 року та з червня 2014 року проценти за угодою відповідач їй не сплачує. Однак офіс кредитної спілки, який був розташований за адресою м. Донецьк вул. Щорса,3, був закритим. В подальшому вона неодноразово приїздила до офісу, але він був постійно закритий. Вважає, що таким чином їй відмовили в поверненні її внеску та нарахованих процентів. Внесок у загальному розмірі складає 100000,00 грн., та нараховані відсотки складають 3797,81грн. до теперішнього часу не повернуто. Наведені обставини підтверджуються відповідно угодою, квитанцією прибуткового касового ордеру, витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців(а.с.5,6,17) та не спростовані відповідачем. Згідно з ч.1\~ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі грошові кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.\~\~ Згідно з п. 2 ч.2\~ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому грошові кошти, зазначені в ч. 1\~ст. 23 цього закону, у порядку і строки які визначені, відповідно до ч.7\~ст. 10 цього закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки», члени кредитної спілки мають право, зокрема, одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми додаткового пайового внеску в сумі 100 00 грн. та процентів за користування грошима в сумі 3797 грн. 81 коп. є законні, обґрунтовані, та такими що підлягають задоволенню. На день закінчення строку дії Договору позивач не отримав всю суму своїх внесків та нарахованих відсотки по них. Частиною 1, 2\~статті 22 ЦК України\~передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.95 р., з наступними змінами та доповненнями, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При визначені розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнав та продовжує зазнавати позивач, неможливість відновлення професійної працездатності, важкість вимушених змін в житті позивача, характер додаткових зусиль для організації його життя. Повно і всебічно з'ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню - відшкодування моральної шкоди у грошовій сумі 1000 гривень, оскільки належним та допустимих доказів щодо характеру і тривалості страждань, істотних змін в її життєвих стосунках суду не надано. Щодо вимог дострокового розірвання угоди № 1203-13 від 18 грудня 2013 року, суд приходить до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається із укладеної угоди, дана угода була укладена 12 грудня 2013 року строком на один рік. У відповідності до п.4.1. Угоди, строк дії договору може бути продовжений за взаємною сторін за умови, що відповідна угода буде підписана сторонами на момент продовження договору. Отже на момент звернення із позивачем до суду дана угода, яка була укладена на рік, припинення у звязку із закінченням строку її дії, доказів того, що вказана угода була продовжена у відповідності до п.4.1 угоди суду не надано та не вбачається із змісту позову,отже підстав для задоволення вимог про дострокове розірвання угоди у суду немає. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат також належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності до квитанції про сплату вказаних витрат, позивач сплатила 420 грн. 00 коп.. Разом з тим, оскільки судом позовні вимоги задоволено частково, то у відповідності до розяснень Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року №10, «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п.36, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо(наприклад, при частковому задоволені позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Отже суд стягує з відповідача на користь позивача 210 грн. 00 коп. витрат, повязаних із публікацією у пресі. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку з тим, що судом позов у частині позовних вимог задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір в сумі 1033 грн. 97 коп.. Вирішуючи питання про стягнення судового збору в частині вимог немайнового характеру, суд стягує з відповідача у дохід держави 48 грн. 72 коп., у відповідності до розяснень Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року №10, «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки позов в цій частині задоволений частково, пропорційно до задоволених судом вимог(1000 грн. від 5000 грн. складає 20 %, отже 48 грн. 72 коп. складає 20 % від 243 грн. 60 коп. ) На підставі викладеного та

Outcome: partial