Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

17 жовтня 2013 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.05.2007 року у розмірі 39123,88 грн., а також судові витрати у розмірі 391,24 грн. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 07.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, станом на 31.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 39123,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом-9818,29 грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом-25216,36 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом-1750,00 грн.; штраф (фіксована частина)-500,00 грн.; штраф (процентна складова)-1839,23 грн.. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно наданої суду заяви від 02 грудня 2013 року, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього заборгованості за період з січня 2009 року по теперішній час, застосувавши строк позовної давності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 8.6 при порушенні позичальником строків платежів по любому із зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 діб, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 31.07.2013 року складає 39123,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом-9818,29 грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом-25216,36 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом-1750,00 грн.; штраф (фіксована частина)-500,00 грн.; штраф (процентна складова)-1839,23 грн., що підтверджується розрахунком. Ствердження відповідача в своїй заяві щодо відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього заборгованості за період з січня 2009 року по теперішній час, застосувавши строк позовної давності суд до уваги не приймає, оскільки вони є необґрунтованими і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Статтєю 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 9.3 Умов та Правил надання банківських послуг, картрахунок відкривається на необмежений термін. Крім того, відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір дії протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично логнується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Таким чином, враховуючи, що заяви про закриття рахунку та договору банку від [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не надходили, тобто кредитний договір автоматично лонгувався, також, зобов'язання на сьогоднішній час у повному обсязі не виконані, отже позивачем дотримано строки позовної давності. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню сума 39123 грн. 88 коп. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 391 грн. 24 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved