Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

17 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» (далі ТОВ «Полтавагаз збут») про захист прав споживача. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що він є споживачем природного газу. Між ним та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавгаз» було підписано типовий договір від 27.03.2014 року. 10 лютого 2021 року йому була виставлена ТОВ «Полтавагаз збут» претензія в сумі 5415,76 грн. згідно нових тарифів в сумі 8,91 грн. за метр кубічний газу. Згідно старих тарифів за серпень 2020 року розрахунок був 4,49999 грн. Різниця складає 4,41 грн. Цю різницю вважає зайво отриманою відповідачем сумою. Тарифи на газ з 01 вересня 2020 року вважає необґрунтованими, оскільки відповідач повинен був обґрунтувати підвищення цін та повідомити його про таке підвищення цін, таке підвищення повинне бути законним і відповідати існуючому законодавству та конституційним гарантіям згідно ст.22 Конституції України. В основу тарифу на газ не поставлено ринковий спосіб формування ціни, а поставлено затратний принцип - сплачується собівартість видобутку і транспортування газу споживачу. Лише після задоволення потреб населення газ можна реалізовувати іншим споживачам. Право платити за власний газ за неринковими тарифами, враховуючи лише собівартість видобутку та транспортування газу є невід`ємним правом кожного громадянина України. З 01 серпня 2020 року роздрібна ціна на природний газ, не визначається на підставі положення, а встановлюється між позичальником та споживачем, тобто є договірною, проте відповідач з ним ціну на газ з 01 вересня 2020 року не погоджував. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, зобов`язати відповідача нарахувати йому оплату за газ згідно тарифів що діяли до 01.09.2020 року. 16.02.2021 року представник відповідача звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 5663,51 грн. В обґрунтування зустрічного позову, представник зазначив, що з 01 липня 2015 року згідно рішення НКРЕКП № 1734 від 11 червня 2015 року, для побутових споживачів в зоні обслуговування АТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаз Збут». [PERSON] є споживачем природного газу, який постачається ТОВ «Полтавагаз Збут», на даного абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Посилаючись на те, що абонент не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «ПолтавагазЗбут», а його сума боргу становить 5663,51 грн. на показник лічильника 27185 куб.м., представник позивача за зустрічним позовом просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 5663,51 грн., а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ПолтавагазЗбут» заборгованість за спожитий газ в сумі 4963,16 грн. на показники лічильника 26852 куб.м., оскільки відповідачу після подачі позову до суду, було нараховано пільгу в розмірі 700, 35 грн., яка не була врахована під час надання розрахунку заборгованості до суду. В судовому засіданні позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав із наведених у позові підстав та заперечував проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що він не погоджується з ціною на газ та крім того, ТОВ «ПолтавагазЗбут» враховано не усі квитанції, які він сплачував за спожитий газ. Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримала зустрічний позов із наведених у ньому підстав, з урахуванням зменшених позовних вимог, крім того, пояснила, що деякі квитанції, які долучено [PERSON] до матеріалів справи сплачено не на розрахунковий рахунок ТОВ «Полтавагаз Збут», тому вони не були враховані. Проти задоволення первісного позову заперечувала, посилаючись на те, що ТОВ «ПолтавагазЗбут» не зобов`язане погоджувати ціну з кожним із споживачем. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача за первісним позовом, представника позивача та відповідача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] був споживачем природного газу, постачальником якого було ТОВ «Полтавагаз Збут» до березня 2021 року, а з березня 2021 року уклав договір з іншим постачальником газу. Вказані обставини в ході судового розгляду підтвердили сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вирішуючи позовні вимоги за первісним позовом, суд зазначає наступне. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості абонента [PERSON] , ціна на газ за вересень 2020 року становила 5,49996 грн. за 1 м.куб., за жовтень 2020 року становила 6,75345 за 1 м.куб., за листопад 2020 року становила 7,92 за 1 м.куб., за грудень 2020 року становила 7,92 за 1 м.куб., за січень 2021 року становила 6,99 за 1 м.куб., за лютий 2021 року становила 6,99 за 1 м.куб. (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартамита нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п. 21 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п. 4.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 року (далі Типовий договір), споживач розраховується з Постачальником за природний газ за ціною, яка передбачена базовою річною пропозицією або комерційною пропозицією Постачальника, яку обрав Споживач у порядку, визначеному законодавством (у тому числі за фіксованою ціною на річний період (12 місяців), який продовжується після 01 травня 2021 року, - до закінчення зазначеного періоду). Згідно п. 4.2 Типового договору, ціна на газ, що діє в розрахунковому періоді, має зазначатися Постачальником у рахунках Постачальника, а також оприлюднюється у спосіб, визначений Типовим договором та Правилами постачання. Відповідно до оприлюднених цін на сайті ТОВ «Полтавагаз Збут», ціна на природний газ для побутових споживачів та релігійних організацій (окрім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) встановлена: - з 1 вересня 2020 року на рівні 5 499,96 грн. за 1000 м.куб.; - з 1 жовтня 2020 року на рівні 6 753,45 грн. за 1000 м.куб.; - з 1 листопада 2020 року на рівні 7 920,00 грн. за 1000 м.куб.; - з 1 грудня 2020 року на рівні 7 920,00 грн. за 1000 м.куб.; - з 1 січня 2021 року на рівні 6 990,00 грн. за 1000 м.куб., - з 1 лютого 2021 року на рівні 6 990,00 грн. за 1000 м.куб. Приймаючи до уваги те, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, яка передбачена базовою пропозицією, споживач [PERSON] приєднався до умов типового договору, оскільки у спірний період був споживачем природного газу, який постачав ТОВ «ПолтавагазЗбут», а також те, що позивачем за первісним позовом належним чином не обґрунтовано та не доведено відповідно до якого нормативно-правового акту з 01 вересня 2020 року відповідач повинен нараховувати йому оплату за газ згідно тарифів, які діяли до 01 вересня 2020, суд дійшов висновку, що первісний позов до задоволення не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 9,10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, показники лічильника споживача [PERSON] станом на березень 2021 року становили 26852 куб.м. Вказану обставину визнали в судовому засіданні сторони. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості абонента [PERSON] , на показники лічильника 26852 куб.м. його заборгованість складає 5663,51 грн. [PERSON] було сплачено: у жовтні 2020 року - 450,00 грн., у листопаді 411,80 грн., у березні 2021 року - 1200,00 грн. Відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні зазначив, що при проведенні розрахунку суми заборгованості, позивачем враховано не усі квитанції. Натомість, як вбачається з квитанцій, наданих відповідачем, зокрема за квитанцією на суму 1650,00 грн. (а.с.9) отримувачем є ТОВ «Газопостачальна компанія», за квитанцією на суму 1852,35 грн. (а.с.10) отримувачем є АТ «ОГС «Полтавагаз», отримувачем за квитанцією на суму 1677,60 грн. (а.с.38) є «Нафтогаз». Отже, судом встановлено, що [PERSON] було перераховано грошові кошти за вказаними квитанціями не ТОВ «Полтавагаз Збут». Квитанції на суму 1045,00 грн. (а.с.7), на суму 2013,12 грн. (а.с.10) не містять підтвердження проведення їх сплати та перерахування коштів за ними отримувачу ТОВ ««Полтавагаз Збут»». Квитанції на зворотньому боці а.с. 7, зворотньому боці а.с. 8, а.с.37, зворотньому боці а.с.37, а.с. 43, а.с.44, а.с.45 надані суду повторно. За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначені квитанції не є належним доказом на підтвердження проведення оплати за спожитий природний газ постачальнику ТОВ «ПолтавагазЗбут». Натомість, судом встановлено, що квитанції на суму 411,75 грн. (а.с.7), грошові кошти за якою було сплачено у листопаді 2020 року, на суму 202,50 грн. (а.с.8) та на суму 247,50 (а.с.8), на загальну суму 450,00 грн., які було сплачено в жовтні 2020 року, на суму 1200,00 грн. (а.с.69), які було сплачено в березні 2021 року враховано при проведенні розрахунку заборгованості Приймаючи до уваги те, що обсяг споживання газу зазначений в розрахунку заборгованості, [PERSON] не оспорюється, позивачем за зустрічним позовом під час проведення розрахунку враховано усі квитанції, які були сплачені споживачем на адресу ТОВ «Полтавагаз Збут», суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості наданий представником позивача за зустрічним позовом є законним та обґрунтованим, а [PERSON] станом на березень 2021 року на показник лічильника 26852 куб.м. мав заборгованість перед ТОВ «Полтавагаз Збут» за спожитий природний газ в розмірі 5663,51 грн. Враховуючи те, що відповідач за зустрічним позовом покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з газопостачання належним чином не виконує, позивач за зустрічним позовом зменшив розмір позовних вимог до 4963,16 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Полатвагаз Збут» за зустрічним позовом є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір в сумі 2270 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача за зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved