Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

17 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 червня 2004 року померла її рідна тітка по лінії батька [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, розташована на території Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,53 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена державним актом серії ІV-СМ № 041842 від 21 травня 1999 року. [PERSON], яка померла 09 червня 2004 року, була зареєстрована та проживала одна за адресою: с.Максимівщина, вул.Над'ярна, буд.38, Білопільського району Сумської області. За життя [PERSON] заповіла своєму брату (дядьку позивача) [PERSON] все своє майно, що підтверджується заповітом від 02 вересня 1998 року, посвідченим секретарем виконкому Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №81. Спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON], спадкоємцем [PERSON] прийнята не була. [PERSON] помер 03 червня 2011 року в м.Суми. Позивач зазначає, що вона є племінницею спадкодавця 5-ї черги за законом, однак, в установленому законом порядку вона не прийняла спадщину внаслідок скрутного матеріального становища, постійних хвороб: в 2003 році у позивача діагностовано хворобу вентральна грижа та 06 листопада 2003 року її було прооперовано, вона знаходилась під наглядом хірурга; в 2006 році їй зробили операцію по видаленню пінгвекул обох очей; в 2007 році у неї було захворювання прямої кишки; в 2016 році фурункул носа), у зв'язку з цим протягом п'ятнадцяти років їй постійно необхідні були кошти для лікування. Також позивач має постійні захворювання органів дихання. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла 09 червня 2004 року, тривалістю у три місяці. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. В силу статті 131-1 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Разом з цим, відповідно до п. 11 Перехідних положень Конституції України норма щодо здійснення представництва у судах першої інстанції виключно адвокатами вступає в силу з 01 січня 2019 року. З огляду на викладене, суд вважає допустимою участь у судовому засіданні [PERSON] як представника позивача [PERSON] за довіреністю. Представник відповідача Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають. Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] надіслала листа про розгляд справи без її участі. У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від прав спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 09 червня 2004 року у с.Максимівщина Білопільського району Сумської області померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00020040959 від 27 квітня 2018 року (а. с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,53 га в межах згідно з планом, розташовану на території Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 041842, виданим 21 травня 1999 року Горобівською сільською радою на підставі рішення VII сесії 23 скликання Горобівської сільської ради Ради народних депутатів від 05 травня 1999 року, та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №140 (а. с. 7). З довідки-характеристики № 29 від 19 липня 2017 року вбачається, що згідно з записом в погосподарській книзі виконкому Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області за №207 [PERSON], яка померла 09 червня 2004 року, постійно і на день смерті була зареєстрована та проживала одиноко в [INFO]. Заповіт від імені померлої [PERSON] від 02 вересня 1998 року за №91 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 43994725), посвідчений виконкомом Горобівської сільської ради, не відмінявся і не змінювався (а. с. 8). Згідно з заповітом, посвідченим 02 вересня 1998 року секретарем виконкому Горобівської сільської ради Білопільського району Сумської області [PERSON], [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповіла [PERSON] (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] І-БП № 174121 [PERSON] помер 03 червня 2011 року у м.Суми (а.с. 10). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла 09 червня 2004 року, не заведена (а. с. 35). Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак нотаріус повідомила їй, що вона пропустила строк, визначений законом, для прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду з питанням визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 18). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження [PERSON] І-БП №398187 тітки позивача [PERSON] (рос.мовою [PERSON]), яка народилася 23 серпня 1923 року в сім'ї [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) та [PERSON] (рос.мовою [PERSON]); - свідоцтвом про народження №21 батька позивача [PERSON], який народився 26 квітня 1930 року в сім'ї [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про народження Серії ГД № 601559 позивача [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) яка народилася в сім'ї [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) та [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) (а.с. 11, 12, 13). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] І-БП № 273199 позивач [PERSON] 26 серпня 1978 року уклала шлюб зі [PERSON] за змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 14). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після померлої 09 червня 2004 року тітки [PERSON], однак не може реалізувати своє право на спадщину у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла 09 червня 2004 внаслідок скрутного матеріального становища та постійних хвороб. Дані факти підтверджуються наданими суду документами: - випискою з історії хвороби, згідно з якою [PERSON] потрапила до хірургічного відділення П'ятої міської клінічної лікарні з діагнозом «вентральна грижа» та 06 листопада 2003 року була прооперована; - виписним епікризом П'ятої міської клінічної лікарні, згідно з яким [PERSON] було проведено 16 березня 2006 року оперативне видалення пінгвекул обох очей; - витягом з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] про те, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 10 липня по 16 липня 2007 року з діагнозом «поліноз прямої кишки»; - епікризом з карти стаціонарного хворого [PERSON] про те, що вона перебувала на лікуванні в ЛОР відділенні СОКЛ з діагнозом «фурункул носа» з 22 червня 2016 року п'ять днів; - протоколом ЛЛК №219 від 03листопада 2003 року, згідно з яким [PERSON] терміном на два місяці протипоказана робота, пов'язана з підняттям та переміщенням важкого (а.с.19, 20, 21, 22, 23). Суд вважає наведені позивачем причини поважними і позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved