Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

19.12.2014 р. до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Кредитної спілки «Вигода» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. У позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 841, 01 грн. та судові витрати у розмірі 243, 60 грн. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 17.01.2013 року між Кредитною спілкою «Вигода» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № Q 32346/1, згідно умов якого, позивач надав відповідачеві кредит у сумі 20 000,00 грн., зі строком користування 24 фактичних місяців. На забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року, того ж дня було укладено договори поруки між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] № 21, між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] № 22 та між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] № 23 згідно умов яких поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, кредит наданий відповідачу в повному об'ємі. Позичальник та поручителі умов кредитного договору не виконали, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмової претензії, внаслідок чого у них сформувалася заборгованість в загальному розмірі 11 841, 01 грн. з яких: 10 849, 26 грн. основна сума непогашеного кредиту та 991, 75 грн. відсотки. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача КС «Вигода» [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без участі відповідачів чи відкладення розгляду справи до суду від них не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що 17.01.2013 року між Кредитною спілкою «Вигода» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № Q 32346/1 /а.с. 17,18/. Згідно п. п. п. 1.1, 1.4, 2.2.2, 3.1, 7 договору кредиту Q 32346/1 від 17.01.2013 року кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 20 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти на умовах передбачених договором кредиту, строк дії договору 24 місяців з 17.01.2013 року до 17.01.2015 року, позичальник зобовязаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором, сума процентів за користування кредитом розраховується в розмірі 37 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Встановлено, що на забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] було укладено договір поруки № 21/а.с. 21/, згідно умов яких поручитель [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № Q 32346/1 від 17.01.2013 року. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобов'язаннями боржника, що стверджується умовами перевіреного Договору поруки від 17.01.2013 року. Встановлено, що на забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] було укладено договір поруки № 22 /а.с. 22/, згідно умов яких поручитель [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № Q 32346/1 від 17.01.2013 року. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобов'язаннями боржника, що стверджується умовами перевіреного Договору поруки від 17.01.2013 року. Встановлено, що на забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] було укладено договір поруки № 23 /а.с. 23/, згідно умов яких поручитель [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № Q 32346/1 від 17.01.2013 року. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобов'язаннями боржника, що стверджується умовами перевіреного Договору поруки від 17.01.2013 року. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав, кредит наданий відповідачу в повному об'ємі, що стверджується копією видаткового касового ордеру від 17.01.2013 року /а.с. 20/. Таким чином позичальник отримав кредит у сумі 20 000,00 грн., зі строком користування 24 місяці, що стверджується умовами перевіреного договору кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року /а.с. 17,18/. Встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов'язань перед Кредитною спілкою «Вигода» за договором кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року, внаслідок чого у відповідача - [PERSON] перед позивачем станом на 24.11.2014 року, виникла заборгованість в загальному розмірі 11 841, 01 грн. з яких: 10 849, 26 основна сума непогашеного кредиту та 991, 75 грн. відсотки. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту стверджується Розрахунком позовної суми /а.с. 32,33/ та карткою платежів /а.с. 34/. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідачі надані їм процесуальним законом права не реалізували та розрахунок позовної суми представлений суду позивачем не спростували. Встановлено, що позивач намагався у досудовому порядку врегулювати спір, що виник між сторонами, а саме [PERSON] надіслав претензію № 91 від 25.09.2013 року /а.с. 24/, яку йому було вручено 27.09.2014 року, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції /зв.а.с. 24/, [PERSON] претензію № 92 від 25.09.2013 року /а.с. 25/, яку їй було вручено 25.09.2013 року, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції /зв.а.с 25/, [PERSON] претензію № 93 від 25.09.2013 року /а.с. 26/, яку їй було вручено 27.09.2013 року, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції /зв.а.с 26/, [PERSON] претензію № 94 від 25.09.2013 року /а.с. 27/, яку їй було вручено 27.09.2013 року, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції /зв.а.с 27/. Проте відповідачі не виконали покладених на них зобовязань у добровільному порядку. Таким чином, у правовідносинах, що виникнули між сторонами відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є солідарними боржниками на підставі договору кредиту № Q 32346/1 від 17.01.2013 року та договорів поруки №№ 21,22,23 від 17.01.2013 року. Встановлено, що відповідачі в добровільному порядку не бажають погасити їх заборгованість перед позивачем, тому така підлягає стягненню в судовому порядку. За вказаних вище обставин суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору.

Outcome: approved