Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

17 лютого 2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та просив суд визнати незаконним Наказ №29-к від 01.02.2021 року про припинення трудового договору, виданий Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», зобов`язати Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» його скасувати, поновити [PERSON] на попередній роботі в Акціонерному товаристві «Криворізька теплоцентраль» на посаді першого заступника голови правління з 01 лютого 2021 року та стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.02.2021 року до дати ухвалення судом рішення по справі за вказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він з 18.07.2017 року працював на Акціонерному товаристві «Криворізька теплоцентраль» на різних керівних посадах заступником генерального директора з загальних питань та матеріально-технічного забезпечення, комерційним директором, першим заступником генерального директора, виконуючим обов`язки генерального директора. Останню посаду яку він обіймав з 25.06.2020 року була посада першого заступника голови правління, з якої його було звільнено 01.02.2021 року згідно Наказу №29-к про припинення трудового договору від 01.02.2021 року виданого Відповідачем у зв`язку з нез`явленням на роботі протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності за п.5 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення в наказі зазначена заява [PERSON] від 03.08.2020 року, листок непрацездатності серії АДЮ №653873 та серії АДЮ №676544. [PERSON] зазначив, що в період з 03.08.2020 року по 05.02.2021 року він неодноразово був непрацездатним внаслідок захворювання та перебував у відпустках з тимчасової втрати працездатності. Враховуючи, що дата 06.02.2021 року коли він повинен був стати до роботи, припадала на суботу неробочий день, його перший робочий день після тривалої непрацездатності повинен був статися в понеділок, 08.02.2021 року. Напередодні його виходу на роботу, а саме 06.02.2021 року на поштовому відділенні він отримав рекомендовану кореспонденцію від Відповідача, в конверті якої був Наказ №29-к про припинення трудового договору з Позивачем від 01.02.2021 року, у зв`язку з не з`явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності за п.5 ст.40 КЗпП України. Позивач зазначає, що не погоджується з вказаним наказом про звільнення, оскільки період його непрацездатності тривав 2 місяці та 5 днів, а саме з 03.08.2020 року по 08.10.2020 рік, а другий період непрацездатності тривав 3 місяці та 1 тиждень (з 29.10.2020 року по 05.02.2021 рік), між вказаними періодами, з 09.10.2020 року по 28.10.2020 рік він був працездатний. Позивач у позові вказує, що на його думку, він хоча і перебував неодноразово на лікуванні, але жодний з цих періодів не дорівнює чотирьох місяців, а тому у відповідача не було підстав для його звільнення за п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з чим, Позивач вважає виданий Відповідачем Наказ №29-к від 01.02.2021 року про припинення трудового договору незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.45) 21 квітня 2021 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - Шестакова Д.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, а обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог надуманими та хибними. В обґрунтування чого представник відповідача зазначив, що внаслідок непрацездатності [PERSON] з 03 серпня 2020 року по 01 лютого 2021 року, не з`являвся на роботу та не виконував своїх трудових обов`язків, у зв`язку з чим, АТ «Криворізька теплоцентраль» було прийнято Наказ №29-к від 01 лютого 2021 року про звільнення [PERSON] на підставі п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України. Жодного робочого дня з 03 серпня 2020 року по 01 лютого 2021 року Позивачем з причин непрацездатності не було відпрацьовано. При прийнятті Наказу №29-к від 01 лютого 2021 року, про припинення трудового договору з [PERSON] АТ «Криворізька теплоцентраль» дотримано умови трудового законодавства України та жодним чином не порушені права працівника. У судове засідання, призначене судом на 29 липня 2021 року, будучи повідомленим належним чином про час та дату судового розгляду, позивач [PERSON] не з`явився. Поза межами судового засідання від представника позивача [PERSON] [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення по справі, в яких представник позивача просив суд судове засідання по справі, призначене на 29.07.2021 року провести за відсутності представника позивача, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Крім того, у вказаних поясненнях представник позивача зазначив, що підставою звільнення в наказі зазначена заява Позивача від 03.08.2020 року, а також листок непрацездатності серії АДЮ №653873 та серії АДЮ №676544, при цьому Позивач стверджує, що ніякої заяви 03.08.2020 року він не писав та Відповідачу не подавав. За листками непрацездатності серії АДЮ №653873 та серії АДЮ №676544, Позивач був непрацездатний з 03.08.2020 року по 25.09.2020 рік, тривалість якої 1 місяць 3 тижні 1 день (всього 53 дні) та повинен був стати до роботи 26.09.2020 року (субота), однак за графіком роботи підприємства Відповідача, дата 26.09.2020 рік припадала на суботу, що є неробочим днем. Подальший період непрацездатності Позивача, за листком непрацездатності серії АДЮ №226682 тривав з 28.09.2020 року по 08.10.2020 рік, тобто 1 тиждень 3 дні (10 днів), і він повинен був стати до роботи 09.10.2020 року, що припадає на п`ятницю неробочий день за графіком роботи підприємства Відповідача. У зв`язку з чим, представник позивача посилаючись на вимоги пункту п`ятого ст.40 КЗпП України зазначив, що невихід Позивачу на роботу у неробочий день (п`ятниця та суботу) між періодами його непрацездатності, засвідченої листками непрацездатності, не надавала Відповідачу підстав для зарахування цих днів (періодів) невиходу на роботу до безперервного чотирьохмісячного періоду тимчасової непрацездатності та відповідно, підстав для звільнення за п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України згідно Наказу №29-к від 01.02.2021 року. Крім того, 29 липня 2021 року поза межами судового засідання від представника Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - Шестакова Д.М., надійшла заява, в якій представник відповідача просив суд проводити розгляд вказаної справи призначений на 29 липня 2021 року без участі представника відповідача, в задоволені позову просив суд відмовити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, доводи позивача та його представника, викладені в позовній заяві і письмових поясненнях, заперечення представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до наявних матеріалів, судом встановлено, що Позивач [PERSON] працював на підприємстві Відповідача - Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» з 18.07.2017 року по 01.02.2021 року. Так, відповідно до Трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , в період з 18.07.2017 року по 12.09.2017 року працював на посаді заступника генерального директора з загальних питань та матеріально-технічного забезпечення Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль». (а.с.14-15) 12.09.2017 року [PERSON] переведений на посаду комерційного директора Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль». З 16.04.2018 року переведений на посаду заступника генерального директора. З 24.09.2018 року переведений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора. З 03.06.2019 року назву посади «В.о. генерального директора» змінено на «В.о. голови правління»; 25.06.2020 року переведений на посаду першого заступника голови правління. 01.02.2021 року звільнений у зв`язку з нез`явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд в наслідок тимчасової непрацездатності на підставі п.5 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копіями трудових книжок виданих на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] від 07 листопада 2005 року та трудової книжки б/н від 04 червня 2019 року. (а.с.7-19) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №653873 від 03 серпня 2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради у період з 03.08.2020 року по 31.08.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням продовжує хворіти, видано новий листок непрацездатності (продовження) №676544. (а.с.20) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №676544 від 31 серпня 2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, продовження листка №65387, у період з 01.09.2020 року по 25.09.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, з зазначенням «стати до роботи» 26 вересня 2020 року. (а.с.21) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №226682 від 28 вересня 2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №3, у період з 28.09.2020 року по 08.10.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням «стати до роботи» 09 жовтня 2020 року (а.с.22) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №725319 від 28 жовтня 2020 року, виданого Комунальним підприємством «Криворізька міська лікарня №4» Криворізької міської ради, у період з 13.10.2020 року по 28.10.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, з зазначенням «стати до роботи» 29 жовтня 2020 року. (а.с.22) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №259078 від 29 жовтня 2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, у період з 29.10.2020 року по 16.11.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням «стати до роботи» 17 листопада 2020 року (а.с.23) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №259952 від 16 листопада 2020 року, виданого Комунальним підприємством «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, у період з 16.11.2020 року по 14.12.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, з зазначенням «продовжує хворіти», видано новий листок непрацездатності (продовження) №284623.(а.с.23) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №284623 від 15 грудня 2020 року, продовження листка непрацездатності №259952, виданого Комунальним підприємством «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, у період з 15.12.2020 року по 25.01.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням «продовжує хворіти», видано новий листок непрацездатності № 284962. (а.с.24) Відповідно до копії Листка непрацездатності серії АДЮ №284962 від 26 січня 2021 року, продовження листка непрацездатності №284623, виданого Комунальним підприємством «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, у період з 26.01.2021 року по 05.02.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням «стати до роботи» 06 лютого 2021 року (а.с.24) Згідно Довідки б/н від 12 жовтня 2020 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіком Кривбас» лікарем [PERSON] , 12 жовтня 2020 року [PERSON] був на обстеженні у вказаній клініці з діагнозом радикулопатія поперекового відділу хребта, зроблено МРТ хребта. (а.с.25) Відповідно до Табелів обліку робочого часу керівництва АТ «Криворізька теплоцентраль» за серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року за підписами: Начальника ГВ Євфремової О.В., Керівника ВК Батяєвої Н.О., Керівника ПЕВ Кутового В.М., долучених до матеріалів справи за заявою Позивача, встановлено, що [PERSON] за період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року, з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року, з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року, з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року, в робочі дні товариства жодного разу не з`являвся на роботу. (а.с.55, 56, 57, 60, 61, 62) Наказом керівника АТ «Криворізька теплоцентраль» Савчук П.К. №29-к від 01.02.2021 року, перший заступник голови правління Тарасенко Микола Миколайович, звільнений у зв`язку з нез`явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, п.5 ст.40 КЗпП України. У графі наказу «підстава звільнення», зазначено: заява [PERSON] від 03.08.2020р., Листки непрацездатності: АДЮ №653873, АДЮ №676544.(а.с. 6). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. За приписами частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв`язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. При цьому слід зазначити, що вихід на роботу хоча б на один день перериває цей строк. За змістом частини першої статті 3\~КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц. Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема, згідно табелів обліку робочого часу та листків непрацездатності, позивач [PERSON] жодного разу не з`являвся на роботі, а саме, на АТ «Криворізька теплоцентраль» у період з 03 серпня 2020 року по 01 лютого 2021 року, тобто більше ніж чотири місяці підряд. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] був відсутній на роботі протягом тривалого періоду часу, а саме внаслідок тимчасової непрацездатності і дані захворювання не пов`язані з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, закон дозволяв відповідачу звільнити позивача з роботи за п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України. Суд не приймає до уваги доводи Позивача [PERSON] з приводу того, що були три випадки тимчасової непрацездатності у період з 03.08.2020 року по 25.09.2020 року, з 28.09.2020року по 08.10.2020 року, з 13.10.2020 року по 05.02.2021 року, і період непрацездатності переривався між другим та третім випадками непрацездатності, а саме з 09.10.2020 року по 12.10.2020 року, і не був охоплений жодним з листків непрацездатності, оскільки, правового значення для вирішення спору у даній справі немає, так як не спростовує факт того, що позивач протягом спірного періоду не з`являвся на роботі внаслідок тимчасової непрацездатності, а календарні дні з 09.10.2020 року по 12.10.2020 року не були робочими днями на АТ «Криворізька теплоцентраль». Крім того, суд не погоджується з доводами [PERSON] зазначеними у його позовній заяві з приводу того, що період його непрацездатності тривав 2 місяці та 5 днів (за період з 03.08.2020 року по 08.10.2020 року), а другий період непрацездатності тривав 3 місяці та 1 тиждень (за період з 29.10.2020 року по 05.02.2021 року), і між цими періодами, з 09.10.2020 року по 28.10.2020 року він був працездатним, тобто період його непрацездатності був перерваний, виходячи з наступного. Так, відповідно до Листка непрацездатності серії АДЮ №226682 від 28 вересня 2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №3, у період з 28.09.2020 року по 08.10.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, із зазначенням «стати до роботи» 09 жовтня 2020 року, а відповідно до Листка непрацездатності серії АДЮ №725319 від 28 жовтня 2020 року, виданого Комунальним підприємством «Криворізька міська лікарня №4» Криворізької міської ради, у період з 13.10.2020 року по 28.10.2020 року [PERSON] перебував на лікарняному, причина непрацездатності загальне захворювання, з зазначенням «стати до роботи» 29 жовтня 2020 року. (а.с.22) Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.81\~ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зокрема, згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи, що [PERSON] не з`являвся на роботу протягом більше чотирьох місяців без перерви внаслідок тимчасової непрацездатності, роботодавцем прийнято законне рішення про звільнення його з посади відповідно п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою в позові покладає їх на Позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed