Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

19 квітня 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12810,50 грн. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.06.2014 року, який складається з заяви про приєднання до умов надання банківських послуг, відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого\~ кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно до довідки про зміну умов кредитування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «[PERSON] користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», затверджених наказом №СП-2010-256 складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві від 17.06.2014р. Підписання\~ даного договору\~ є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття\~ будь-якого\~\~ розміру кредитного ліміту, встановленого банком,\~ відповідно до\~ п. 2.1.1.2.4 [PERSON] і [PERSON] надання банківських\~\~ послуг.\~ Відповідно до\~ цих [PERSON] та [PERSON]\~ п. 1.1.7.12 строк\~\~ дії\~ договору\~ 12 місяців з моменту підписання , який автоматично лонгується\~ на такий же термін , якщо протягом\~ цього терміну\~ жодна\~ зі сторін\~ не проінформує про припинення дії договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку з цим, станом на 28 лютого 2017 року загальна сума заборгованості становить 12810,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 400,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8424,29 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 586,21 грн. Представник позивача в судові засідання неодноразово не зявився. Ухвалу суду від 28.08.2017р. щодо обовязкової явки позивача в засідання для надання пояснень по справі, не виконав. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що до червня 2014 року він ніколи не був клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». В червні 2014 року він отримав грошовий переказ в сумі 5000 російських рублів від своєї сестри Кур»янової А.О. з м. Маздак Північної Осетії. Ці гроші були відправлені сестрою через ПАТ КБ «Приватбанк». З метою отримання переказу, він 17.06.2017р. звернувся до відділення Приватбанку в м. Білозерське, де йому запропонували оформити відповідну картку для виплат. Разом з цією карткою працівниками банку була видана кредитна картка. Після того, як в цей же день [PERSON] зняв поштовий переказ (йому допомогли працівниці банку), він хотів повернути видані йому банківські картки, оскільки не бажав бути клієнтом банку. Разом з тим, ці картки у нього в банку не забрали та повідомили, що він може колись в подальшому їх використовувати при оплаті комунальних платежів, для розрахунку в магазині. Позивач зазначив, що ніколи їх не використовував для оплати, кредитний ліміт не чіпав. Він не знав, що банк на власний розсуд, перераховує платежі. Про існування заборгованості перед банком за кредиткою, він дізнався лише після того, як його викликали до суду за даною справою. Вважає розрахунок заборгованості надуманим, безпідставним та не обґрунтованим. Вислухав відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.06.2014 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та [PERSON] банківських послуг. Згідно заяви позичальника він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, та Тарифами\~ банку\~ складають договір\~ з банком. (а.с.8) За умовами договору [PERSON] на кредитну картку було зараховано 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В подальшому 18.06.2014р. кредитний ліміт був збільшений до 500,00 грн., а 28.10.2014р. кредитний ліміт знов знижений до 400,00 грн. Будь-якої інформації про умови тарифу надання банківських послуг в анкеті не зазначено. Разом з тим, з розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що річні відсотки за користування кредитом нараховані за ставками: з 17.06.2014р. - 30,00%, з 01.09.2014р. - 34,8%, з 01.04.2015р. - 43,2%. (а.с.6-7) Пунктом\~ 1.1.7.12 [PERSON] та правил надання\~ банківських послуг\~ передбачено,\~ що договір діє\~ протягом\~ 12 місяців\~ з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну\~ жодна зі сторін не проінформує\~ іншу сторону\~ про припинення\~ дії договору , він автоматично лонгується\~ на той самий строк. Відповідно до вимог пункту 2.1.1.2.4 [PERSON] та правил надання банківських послуг визначено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.12.6 [PERSON] користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до вимог 2.1.1.12.6.2. [PERSON], у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов»язань по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі вказаному в пам»ятці клієнту (довідці про умови кредитування) та тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених процентів, встановлених в умовах кредитуваня. Як встановлено\~ із наданих документів, ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахував відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Станом на 28.02.2017р. позивач навів розрахунок заборгованості за кредитом, на суму 12810,50 грн., який складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 400,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8424,29 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 586,21 грн. За загальним правилом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв\~ ділового обороту\~ або інших вимог, що звичайно\~ ставляться. Частиною 1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За наданими детальними розрахунками операцій по кредитній картці [PERSON], не вбачається жодного випадку користування ним кредитними коштами (а.с.79-81). Згідно зі звітом по транзакціям за рахунком [PERSON] за період з 01.01.1999р. по 13.08.2017р. з відповідача в порядку договірного списання банком самостійно утримувались: щомісячні платежі за страховку «Захист на кожен день», перевод на копілку, відсотки за користування кредитом, штрафи за прострочку по кредиту, списання процентів за прострочений кредит, пеню за прострочку по кредиту.(а.с.64-68) Крім того, при визначенні розміру відсотків, банк здійснював обрахунок заборгованості виходячи з процентних ставок: 30,00%, 34,8%, 43,2%%, посилаючись на [PERSON] та правила надання банківських послуг, Тарифи, згідно яких передбачена можливість зміни процентної ставки по кредиту.(а.с.6-7) \~\~\~\~ Однак, згідно анкети-заявки та пояснень відповідача, вбачається, що ні з умовами отримання кредиту, ні з розміром його ліміту, ні відсоткову ставку він не був ознайомлений. Також він при підписанні не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, [PERSON] користування платіжною карткою і Тарифами, а про зміну відсоткової ставки його не повідомляли. (а.с.8) \~\~\~\~ Представник позивача не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідач був ознайомлений із Умовами надання банківських послуг, [PERSON] користування платіжною карткою та Тарифами Банку. \~\~\~\~ У зв'язку із цим вказані позивачем [PERSON] та [PERSON] не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 17.06.2014р року. \~\~\~\~ Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16 цс15, та є обов'язковою для застосування судами. \~\~\~\~ За такого, суд не може взяти до уваги доводи відповідача про встановлення процентної ставки у розмірі 30,00%, 34,8%, 43,2%%. На підставі викладеного, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про наявність заборгованості за тілом кредиту, відсоткам, а також нарахування пені, комісії та штрафів на підставі положень [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, з якими відповідач не ознайомлений, та які не підписував, кредитні кошти не отримував. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Як встановлено в судовому засіданні, зазначено відповідачем, а також повністю відповідає дослідженим в судовому засіданні розрахункам заборгованості, [PERSON] не користувався кредитом, не знімав ліміт, що знаходився рахунку. З аналізу правових норм, вбачається, що відповідальність зі сплати процентів, обовязок сплатити неустойку, настає лише в випадку порушення позичальником грошового зобовязання: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту. В даному випадку [PERSON] кредитом не користувався, кошти не знімав. У зв'язку з цим посилання позивача на те, що тіло кредиту відповідачем не погашено, є безпідставним. А тому, в силу ст.611 ЦК України, для нього не настали відповідні правові наслідки зі сплати неустойки (штраф, пеня). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пенею та комісією та штрафів на загальну суму 12810,50 грн. необґрунтовані, недоведені, а тому не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed