Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

17 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-15126-020212 від 02 лютого 2012 року про надання відповідачу кредиту в сумі 5318 грн. на придбання майна, 797,70 грн. на сплату страхового платежу, а всього на загальну суму 6115,70 грн. строком на 10 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставок: перші 10 місяців користування кредитом 0,01% річних, а починаючи з 11-го місяця 36,50 % річних. Згідно із вказаним договором відповідач зобовязався сплатити суму отриманого кредиту з нарахованими відсотками не пізніше, ніж 01 грудня 2012 року. Відповідно до п.п.1.1. зазначеного договору, ПАТ «Дельта Банк» повністю та в строки виконало зобовязання по договору, надавши обумовлені договором кошти на придбання відповідачем майна. Однак відповідач належним чином не виконував зобовязання за договором, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6115,99 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 6115,70 грн.; заборгованість за відсотками 0,29 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму коштів. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.2/. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином /а.с.27/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-15126-020212 від 02 лютого 2012 року про надання відповідачу кредиту в сумі 5318 грн. на придбання майна, 797,70 грн. на сплату страхового платежу, а всього на загальну суму 6115,70 грн. строком на 10 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставок: перші 10 місяців користування кредитом 0,01% річних, а починаючи з 11-го місяця 36,50 % річних, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.3-4/. Згідно п.п.10.1 кредитного договору, цей договір діє з моменту підписання до повного його виконання сторонами. Згідно із п.п.2.9, 3.1. вказаного договору відповідач зобовязався щомісячно не пізніше 2-го числа сплачувати на рахунок Кредитора рівними частинами суму коштів, яка включає заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів - у розмірі 612 грн. у відповідності до графіку платежів. Відповідно до п.п.1.1. зазначеного договору позивач повністю та в строки виконав зобовязання по договору, надавши обумовлені договором кошти на придбання відповідачем майна /а.с.7/. Однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконав і станом на 08 травня 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 6115,99 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 6115,70 грн., заборгованість за відсотками 0,29 грн. /а.с.8/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Крім того, судом встановлено, що рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) від 02.03.2015 року №51 та від 08.04.2015 року №71 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації /а.с.12-13/. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законом заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Так як відповідач не виконав зобовязання за договором у встановлений договором строк і вимоги позивача ґрунтуються на законі, то позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду звільнена від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір у доход держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved