Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

17 листопада 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 2-7). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір № б/н від 11.12.2013 року за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 11.12.2013 року - 26 868,85 грн. та стягнути судові витрати (а.с. 2-7). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, враховуючи вищезазначені обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 73, 78, 81-91). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 11.12.2013 року, за умовами якого позивач зобов'язався надати кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору у формі заяви, копією довідки про умови кредитування, умовами та правилами надання банківських послуг, наявних в матеріалах справи (а.с.10-58). Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2008 року, яка станом на 30.09.2014 року становить 26 868, 85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 18 109,78 грн., заборгованості по відсоткам - 6 519,78 грн., заборгованості по пені та комісії - 483,63 грн., штрафів - 1 755,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а.с.8-9). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договору. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до норми ст. 1050 ЦК України, в контексті положення ст. 1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Умовами договору № б/н від 11.12.2013 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобов'язань, передбачених умовами даного договору. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.12.2013 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.12.2013 року - 26 868 грн. 85 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved