Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 10 січня 2012 року у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 01, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що їхня сім'я розпалась, у зв'язку із тим, що вони не поважають і не розуміють один одного. Вони не находять спільного у вирішенні сімейних проблем, в зв'язку з чим між ними виникають сварки, що негативно впливає на дитину. Примирення та збереження їхньої сім'ї, суперечило б її інтересам, що мають істотне значення. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 10 січня 2012 року у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 01. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 10 січня 2012 року у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. У сторін від спільного подружнього життя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім'ю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved