Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

18.11.2020 позивач за допомогою засобів поштового листування звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить надати йому додатковий строк, тривалістю дві місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Згідно з позовною заявою, [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у виді частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці жовтня 2020 року позивач отримав від Бердянської державної нотаріальної контори повідомлення про пропуск строку прийняття спадщиги від 17.10.2020. Так, позивач дійсно не звертався із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті брата. В якості поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач, який відноситься до другої черги спадкоємців за законом, зазначає такі: позивач не знав та не міг знати, що син спадкодавця [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батька, адже проживає в Російській Федерації. Про дані обставини він повідомив позивача засобами телефонного зв`язку після отримання повідомлення від нотаріальної контори. Він також не повідомлявся нотаріусом про відкриття спадщини. Наголошує позивач на невчасному повідомленні позивача нотаріусом про спадкоємця [PERSON] мачуху позивача та його померлого брата. Позивач стверджує, що мешкає на значній відстані від м.Бердянськ, що завадило своєчасно звернутись до нотаріуса. Із посиланням на вимоги ст. 15, 1258, 1261, 1262, 1268, 1269, 1272 ЦК України ст.63 Закону України «Про нотаріат», із посиланням на вищенаведені обставини, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 02.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 15.01.2021 до справи надійшов відзив відповідачки [PERSON] на позовну заяву, за змістом якого відповідачка заперечує проти причин, вказаних позивачем в обгрунтування пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, вважає їх неповажними, оскільки позивач був обізнаний із смертю брата [PERSON] , присутній на похованні, отримував свідоцтво про смерть померлого. Позивач, будучи обізнаний із номером телефона [PERSON] , мав можливість дізнатись у нього про прийняття/неприйняття ним спадщини після смерті батька.. Окремо відповідач наголошує на відсутності порушень ст. 63 Закону України «Про нотаріт» в діях нотаріуса, оскільки відповідно до п. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку із відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявнсті спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Так, враховуючи звернення відповідачки до нотаріуса, повідомлення нотаріуса, надіслане позивачу, датовано 17.10.2020, оскільки відповідачем повідомлено нотаріальну контору про відкриття спадщини після смерті [PERSON] вже після завершення 6-місячного строку для прийняття спадщини. За змістом відзиву, відділеність проживання позивача від м.Бердянськ не є поважною причиною пропуску строку, зокрема, [PERSON] міг звернутись до нотаріуса за допомогою засобів поштового листування, як передбачено п. 3.3-3.5 вищезазначеного Порядку. Враховуючи, що поважних причин пропуску строку з боку позивача не наведено, із посиланням на ч.3 ст.1272 ЦК України, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Строк на подання відзиву, пропущений відповідачкою, поновлено на підставі відповідної заяви (а.с.39) ухвалою суду, постановленою без видалення суду до нарадчої кімнати, у підготовчому засіданні 21.01.2021. Крім того, ухвалою суду від 21.01.2021 клопотання представників сторін про витребування доказів задоволено. В порядку витребування доказів зобов`язано Бердянську державну нотаріальну контору Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надати засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , оголошено перерву в підготовчому засіданні. 29.01.2021 до матеріалів справи надішла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Антоненко Н.В. Так, представник стверджує, що відповідачка в судовому порядку визнала [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням спірною квартирою. [PERSON] не мешкав із батьком [PERSON] та відповідачкою, яка була другою дружиною батька. При цьому, як стверджує сторона позивача, 02.10.2008 після приватизації квартири відповідачка лише на вимогу батька здійснила реєстрацію [PERSON] за місцем проживання у квартирі [ADDRESS] . Батько позивача та померлого [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , заповіту за життя не залишив. Тому після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина вказаного нерухомого майна (квартири). Його сини [PERSON] та [PERSON] , дружина [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] . Проте, після смерті батька позивач відмовився від своєї частини спадшини, подавши до нотаріуса відповідну заяву. Йому не було відомо, чи прийняв його брат спадщину після смерті батька, оскільки він ( [PERSON] ) разом із позивачем [PERSON] подавав заяву нотаріусу про відмову від спадщини, а нотаріус повідомила про можливість відзиву цих заяв. За змістом відповіді на відзив, позивач займався похованням брата, померлого [INFO] , який перед смертю мешкав на орендованій квартири, рухомого майна не мав. Документів, що підтверджують право власності [PERSON] в порядку спадкування він не знайшов. Таку інформацію не повідомив й син померлого брата - відповідач [PERSON] . Зауважує позивач на існуванні неприязних стосунків між ним, його братом та відповідачкою, яка не була присутня на похованні [PERSON] Крім того, представник позивача вважає, що для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу необхідно було подати документи, які підтверджують, що спадкове майно належало спадкодавцю, вказати перелік майна, й відсутність цієї інформації істотно перешкоджала поданню заяви. Так, 30.10.2020 після отримання повідомлення нотаріуса, [PERSON] повідомив нотаріуса про намір звернутись до суду із цією позовною заявою. Позивач вважає, що пропущений строк є незначним, він є єдиним спадкоємцем, який має право на прийняття спадщини від брата, адже відповідач-2 від прийняття спадщини відмовляється. Інші доводи тотожні доводами позовної заяви. На підставі наведеного представник позивача просить задовольнити позовн вимоги. 08.02.2021 до справи надійшли заперечення, подані відповідачкою [PERSON] . За їх змістом відповідачка наголошує на помилковості тверджень позивача щодо необхідності надання нотаріусу відомостей щодо складу спадкового майна та підтверджуючих документів із посиланням на п.2.1, 3.3-.35 Порядку вчинення нотаріальних дій. Окремо сторона відповідача наголошує, що юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, наявність спадкового майна, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця прийняття спадщини, недобросовісність поведінки іншого спадкоємця не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку. Інші доводи аналогічні тим, що зазначені у відзиві на позовну заяву. Ухвалами суду від 16.04.2021 та від 27.05.2021, постановленими під час підготовчого засідання, без виходу суду до нарадчої кімнати: 1) клопотання позивача [PERSON] про залучення співвідповідача [PERSON] задоволено відповідно до ст. 51 ЦПК України; відповідно до п.2 ч.2 ст.84, ч.5 ст.84 ЦПК України у задоволенні клопотання про витребування доказів копії спадкової справи після смерті [PERSON] , відмовлено, оскільки цей доказ не має відношення до підстав звернення до суду, які існували на час пред`явлення позовної заяви, а також до предмета спору. Ухвалою суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Сторони та їх представники під час розгляду справи, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали свої вимоги й заперечення та доводи, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача адвокат Антоненко Н.В. в судовому засіданні поснила, що її довіритель претендує на частину, яку успадкував [PERSON] після смерті батька. Присутні учасники справи не наполягали на необхідності участі позивача. Відповідач [PERSON] через представника позиваа адвоката Антоненко Н.В. подав до суду письмову заяву, посвідчену нотаріусом Балашихінського нотаріального округу Московськї області Каптеліною Л.С. за р.№ 50/400-н/50-2021-5-573 від 11.05.2021, за змістом якої позов визнає в повному обсязі (а.с.220). До заяви додано нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. переклад, р.№ 27414 від 23.06.2021 (а.с.221) Представник третьої особи письмово повідомив (10.12.2020 та 26.01.2021) про розгляд справи за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви у судовому розгляді, з урахуванням думки присутніх учасників справи та відповідно до вимог ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення відповідачки та представників сторін, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , наявною у справі, позивач з 28.07.2016 зареєстрований за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №1 від 25.01.2021, за підписом заступника директора ТОВ «Будівельна компанія Тепле місто», розташованого у м.Київ, [PERSON] працює на вказаному підприємстві з 14.01.2019 (а.с79). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за місцем проживання відповідно до відповіді відділу реєстрації місця проживання БМР, отриманої судом 02.12.2020 на запит суду, по [ADDRESS] . Згідно з даними довідки, копія якої наявна у спадковій справи (а.с.99), від 23.11.2020, за даними відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР, станом на 17.08.2019 (момент смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 21.08.2019, помер [INFO] (актовий запис №1463 від 21.08.2019, а.с.15). За даними інформаційної довідки №00028190375 (а.с.94) від 16.10.2020, актовий запис про смерть [PERSON] складений на підставі заяви [PERSON] , що підтверджує безпосередню обізнанісь позивача із настанням смерті брата. Родинний зв`язок позивача із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який приходиться померлому братом, підтверджений копіями свідоцтв про народження [PERSON] [NUMBER] , виданого Анівським міським бюро РАЦС Сахалінської області 28.08.1963 (а.с.13) та [PERSON] , [INFO] [NUMBER] , виданого Анівським районним РАЦС Сахалінської області (а.с.131). Відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.1985, є сином [PERSON] (а.с.159). За даними інформаційної довідки №248225394 від 15.03.2021, нерухоме майно квартира [ADDRESS] , р.№ 23014373, загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., з 22.04.2008 на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі дубліката свідоцтва про право власності [NUMBER] від 15.04.2008, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету БМР (а.с.121). 17.10.2020 на адресу позивача в.о. завідувача Бердянскої державної нотаріальної контори Н.Г. Постол скеровано повідомлення, відповідно до якого [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , що постійно мешкав у [ADDRESS] (а.с.97). До нотаріальної контори звернувся спадкоємець за законом для оформлення спадщини після його смерті. Так, нотаріальній конторі стало відомо про те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, проте, строки для прийняття спадщини [PERSON] пропущені, як повідомив йому нотаріус, відповідно, позивачу роз`яснено право на звернення до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, або за згоди інших спадкоємців, що прийняли спадщину після спливу 6-місячного строку без звернення до суду. 30.10.2020, тобто, після спливу більше, ніж одного року після відкриття спадщини, позивач письмово повідомив про намір звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (копія, а.с.81). У відповідь, представник Бердянскої державної нотаріальної контори листом від 06.11.2020 повідомив про отримання листа 05.11.2020 (а.с.82). Судом також досліджено засвідчену копію спадкової справи №285/2020, наданої Бердянскою державною нотаріальною конторою до суду на виконання ухвали про витребування доказів 05.02.2021, що розпочато 16.10.2020 на підставі заяви [PERSON] від 10.10.2020, яка звернулась до Бердянскої державної нотаріальної контори засобами поштового листування вх.№843 від 16.10.2020 (а.с.90) та повідомила про те, що є спадкоємцем після смерті [PERSON] відповідно до ст.1264 ЦК України, про наявність іншого спадкоємця рідного брата [PERSON] . Зазначила, що до складу спадкового майна належить 1/4 частка квартири, розташованої по [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив (інформаційна довідка №62093584 від 16.10.2020, а.с.95). 17.10.2020 Бердянскою державною нотаріальною конторою на адресу відповідачки [PERSON] надіслано повідомлення (а.с.98), за змістом якого їй роз`яснено право на звернення до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (на підтвердження належності до четвертої черги спадкоємців за законом відповідно до ст.1264 ЦК України). Крім того, судом встановлено, що згідно з копією розписки (а.с.175) від 10.10.2018, [PERSON] (із зазначенням паспортних даних) отримав від [PERSON] 126\~000 гривень за відмову від спадщини у квартирі по [ADDRESS] . За змістом розписки вказана сума також є виплатою на користь [PERSON] . (а.с. 179). Також, за матеріалами справи, згідно з копіями нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Градовою В.Г. заяв від [PERSON] та [PERSON] , р. №1488 та 1489 від 10.10.2018, [INFO] помер [PERSON] , який є батьком кожного із заявників, який на день смерті постійно мешкав за адресою спірного нерухомого майна. Будучи спадкоємцями за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, усвідомлюючи значення своїх дій, маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, без застосування фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за справжньою волею, цією заявою [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь його дружини [PERSON] . Вказаним особам за змістом наведених заяв роз`яснено право на їх відкликання. Відповідних доказів суду не надано. Надання цієї розписки та написання заяв після смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] учасниками справи під час розгляду не заперечувалось, хоча надіслання цього доказу стороні позивача підтверджено матеріалами справи (а.с.179). Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до Рішення КСУ у справі N 1-25/2010 від 29.06.2010 N 17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, правила ч.3 ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Так, у даній справі встановлено, що позивач своєчасно дізнався про смерть спадкодавця рідного брата [PERSON] , організовував його поховання, тобто, факт настання смерті був достеменно відомий. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Крім того, за змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є виключно ті, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.\~Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2-3.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Так, позивач не заперечує факту пропущення строку на зверення із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , пояснюючи відсутністю документів на спадкове майно, віддаленістю свого місця проживання (м.Київ) від м.Бердянськ та необізнаністю із прийняттям спадщини його братом після смерті батька [PERSON] . Крім того, вважав, що після смерті брата спадщину прийняв син померлого - відповідач [PERSON] . Суд погоджується із доводами представника відповідача [PERSON] відносно того, що, подаючи нотаріально оформлену заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] разом із братом [PERSON] , [PERSON] роз`яснювалось його право на відзив цієї заяви, як і тотожне право його брата, відповідно, йому достеменно було відомо про це. Так, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про недоведеність перешкод й об`єктивних труднощів та їх існування для позивача, які могли вплинути на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за законом, зокрема, засобами поштового листування, враховуючи його місце реєстрації та роботи. У даній справі, надавши оцінку наявним доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що, пропущений [PERSON] строк не є незначним. Згідно з усталеною судовою практикою незначний строк вимірюється днями, тижнями, проте, не може становить більше року, як це має місце у даній справі й обгрунтовуватись тим, що інші спадкоємці прийняли / не прийняли спадщину, звернулись або своєчасно не звернулись до нотаріуса. При цьому, недобросовісності або порушень у діях нотаріуса з приводу виконання вимог, передбачених\~ст.63 Закону України «Про нотаріат», судом, враховуючи дату звернення [PERSON] до нотаріальної контори та дату надіслання письмового повідомлення [PERSON] не встановлено. Про наявність тривалої хвороби, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, інших об`єктивних обставин позивачем суд не повідомлено. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Також безпідставним є посилання позивача на недобросовісність поведінки іншого спадкоємця відповідача (дружини спадкодавця), неприязність відносин між ними, ненадання нею відомостей про перелік спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті батька позивача [PERSON] , оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, не є перешкодою для вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховано правові висновки, здійснені Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17; у постановах Верховного Суду: від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц, провадження № 61-39398св18, від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20, провадження № 61-14038св20. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з урахуванням висновків суду по суті заявлених позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору за розгляд вимоги немайнового характеру, суд залишає за позивачем [PERSON] .

Outcome: dismissed