Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що [INFO] народився [PERSON], якого в пологовому будинку залишила мати - [PERSON], про що 27 грудня 2016 року складено відповідний акт. Відповідачка по справі перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 18 липня 2003 року. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 25 січня 2017 року № 12 малолітньому [PERSON], 2016 року народження надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 10 травня 2017 року № 147 [PERSON], 2016 року народження влаштований під опіку [PERSON] Відповідач [PERSON] з 27 грудня 2016 року не вживала жодних заходів, спрямованих на повернення дитини, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 СК є підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, у зв*язку з чим суд зі згоди представників позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що особисто знайома із відповідачкою по справі, оскільки вони мешкають в одному селі. Їй відомо, що [PERSON] приблизно рік назад народила хлопчика, якого залишила в пологому будинку, пояснивши це тим, що дитина їй не потрібна. Заслухавши пояснення представників позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], матір*ю якого в свідоцтві про народження записана [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.6), відомості про батька дитини - [PERSON] у актовому записі про його народження зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 27 грудня 2016 року закладом охорони здоров*я та органом внутрішніх справі було складено акт про те, що 27 грудня 2016 року о 10 годині в пологовому відділенні КУ «ЦРЛ» м.Костянтинівка мати - [PERSON] відмовилась забрати дитину чоловічої статі вагою 3400г (а.с.13). 27 грудня 2016 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати народжену нею [INFO] дитину чоловічої статі з пологового будинку (а.с.14). Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 11 січня 2017 року № 11 малолітньому [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.7-8). Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 25 січня 2017 року № 12 [PERSON], [INFO] влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.9-10). Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 10 травня 2017 року № 147 [PERSON], [INFO] передано під опіку [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до висновку про стан здоров*я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] від 24 березня 2017 року, дитина має ураження головного мозку не уточненої етіології, можливість зараження вірусом імунодефіциту людини (а.с.22). З довідки КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівка» від 11 січня 2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 18 липня 2003 року з діагнозом F 25.0 (а.с.18). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівка» від 19 січня 2017 року [PERSON], яка покинула дитину, має високий ступінь втрати здоров*я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов*язків (а.с.19). Відповідно до довідки від 21 листопада 2017 року в теперішній час [PERSON] під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться, як пояснила представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, з причини невідвідування лікувальної установи, а не покращення стану здоров*я (а.с.49). Відповідно до висновку (подання) Органу опіки та піклування Костянтинівської районної державної адміністрації від 26 червня 2017 року з метою соціального захисту дитини визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини (а.с.20-21). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON], 1998 року народження та [PERSON], 2002 року народження (а.с.38-39). Відповідно до п.1ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Пунктом 17Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оцінюючи висновок Органу опіки та піклування Костянтинівської районної державної адміністрації від 26 червня 2017 року як окремо, так і у сукупності з іншими доказами, суд приходить до переконання, що він є недостатньо обгрунтованим та вмотивованим в частині висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], зважаючи на стан її здоров*я . Згідно зі ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров*я і морального виховання. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров*я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов*язків, відсутні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. В той же час, приймаючи до уваги, що залишення дитини у відповідачки є небезпечним для життя, здоров*я, наявні підстави для застосування положень ст.170 СК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на корить держави слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial