Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

18 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Вона разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], постійно проживали у м. Єнакієве Донецької області. Після початку АТО вона тимчасово зареєструвалася у [ADDRESS], та набула, відповідно, статус особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території. У зв'язку із важкою хворобою її чоловік вимушено знаходився у м. Єнакієве. [INFO] у стаціонарному відділенні КУ «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве», її чоловік помер. Причиною смерті [PERSON] стала інтоксикація внаслідок злоякісного новоутворення гортані, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть чоловіка та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] у с. Смеле Сумської області, визнавши датою його смерті [INFO] та місце смерті - Україна, Донецька область, місто Єнакієве. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [INFO] у стаціонарному відділенні КУ «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» помер [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стала інтоксикація внаслідок злоякісного новоутворення гортані, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 59 від 21.11.2016 року, видане вказаним медичним закладом та свідоцтво про смерть від 23.11.216 року, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с. 7,9). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] поховала чоловіка на Красногородському кладовищі м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується накладними на придбання ритуальних належностей б/н від 21.11.2106 року, видана ФОП [PERSON] м. Єнакієве та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, ім'я та по-батькові похованого «[PERSON]», а також дати народження та смерті: «[INFO]-[INFO]» (а.с. 10-12). Заявниця є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть чоловіка та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, заявниці було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 24.03.2017 року №15.18.60-656 (а.с. 13). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті чоловіка та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved