Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

18 травня 2015 року орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, діючи в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивував позивач тим, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Після народження дитини, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, [PERSON] подала заяву про тимчасове влаштування свого неповнолітнього сина до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне забезпечення терміном на один рік. 13 лютого 2014 року [PERSON] було взято під соціальний супровід. Фахівцями районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді відповідачці надавалась допомога в оформленні свідоцтва про народження дитини, зібранні відповідних довідок для оформлення державної допомоги на дитину, проходженні медичної комісії для відвідування дитини, проводилась профілактична робота щодо ведення здорового способу життя, дотримання санітарно-гігієнічних норм проживання, рекомендовано пролікуватися від алкогольної залежності та відвідувати дитину у державному закладі. На даний час ситуація в родині [PERSON] не змінилась, остання зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, за період перебування дитини в державному закладі жодного разу сина не відвідала, його потребами та станом здоров'я не цікавилась, участі у вихованні не брала. 07 березня 2015 року закінчився термін перебування [PERSON] в Сумському обласному спеціалізованому Будинку дитини, однак, мати не виявила бажання повернути дитину в родину. До служби у справах дітей та Жовтневої селищної ради з питанням про повернення сина в родину відповідачка не зверталась. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 червня 2013 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON]. Посилаючись на викладені вище обставини, а також у зв'язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки не виявляє інтересу до виховання сина, спільно з дитиною не проживає, заходів для повернення сина у сім'ю не вживає, належного догляду за ним не здійснює, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Бутенко А. О. позов підтримав, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була сповіщена про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність не надала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області Гончарова О. П. та прокурор Глущенко Г. О. в судовому засіданні позов підтримали. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши представника позивача, третьої особи, прокурора, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття освіти, готувати до самостійного життя. Батьки повинні поважати дитину. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 червня 2013 року відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а. с. 19-21). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], який народився в смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області, про що виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області 18 березня 2014 року складено відповідний актовий запис №11. Відомості про батька дитини до свідоцтва про народження внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері (а. с. 4). У зв'язку із скрутним матеріальним становищем [PERSON] звернулася із проханням прийняти її дитину [PERSON], [INFO] в Будинок дитини строком на один рік (а. с. 6). На підставі Рішення комісії з питань захисту прав дитини Білопільської РДА №29 від 26 березня 2014 року сина відповідачки направлено до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на державне забезпечення терміном на один рік для проведення медико-соціальної реабілітації (а. с. 37). Відповідно до довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини від 10 квітня 2015 року №470/1 [PERSON], [INFO], знаходиться у вказаному закладі з 07 березня 2014 року на повному державному забезпеченні. Протягом всього терміну перебування дитини в закладі мати, [PERSON], сина не відвідувала, станом здоров'я не цікавилася, участі у вихованні не приймала (а. с. 5). У відповідності до акту обстеження від 09 січня 2014 року, комісії не вдалося потрапити в будинок, де мешкає [PERSON], так як двері помешкання були зачинені, і на прохання членів комісії їх ніхто не відчинив, хоча до приходу комісії в будинку грала музика і було зрозуміло, що в помешканні хтось є. [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, при спілкуванні з лікарями веде себе не виховано, безвідповідально ставиться до зауважень та рекомендацій лікарів, на облік по вагітності ставати відмовляється. Зі слів сусідів, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, товаришує з сумнівними компаніями, господарства не тримає, обробляє город (а. с. 12). Відповідно до акту обстеження від 17 лютого 2014 року відповідачка на час обстеження перебувала в нетверезому стані, до будинку комісію не впустила. Зі слів сусідів, остання веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, товаришує із сумнівними компаніями. За час перебування сина в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, [PERSON] жодного разу дитину не відвідала (а. с. 35). Згідно з актом обстеження від 22 вересня 2014 року будинок, в якому зареєстрована та проживає [PERSON], складається з двох кімнат загальною площею 45,7 м. кв. та належить її батьку [PERSON] Даний будинок знаходиться у задовільному стані, опалення пічне, є водопостачання, в кімнатах досить прибрано, але стоїть неприємний запах. Продуктами харчування сім'я забезпечена в недостатній кількості. В наявності дитяче ліжко, деякі дитячі речі. Господарство [PERSON] не тримає, обробляє 0,20 га городу. На час обстеження відповідачка перебувала вдома в нетверезому стані, разом з нею знаходилася сумнівна компанія нетверезих людей. [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків. За час перебування сина в Сумському обласному спеціальному будинку дитини жодного разу його не відвідала. Зі слів сусідів, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, товаришує з сумнівними компаніями, господарства не тримає, обробляє город (а. с. 13). Відповідно до акту обстеження від 06 травня 2015 року з відповідачкою проводилась роз'яснювальна робота щодо підвищення виховного потенціалу сім'ї, відповідального ставлення до батьківських обов'язків, відвідування сина в Будинку дитини та повернення його додому, ведення здорового способу життя, рекомендовано пролікуватись від алкогольної залежності. Зі слів сусідів, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, товаришує із сумнівними компаніями (а. с. 36). У відповідності до інформації Білопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Білопільської райдержадміністрації Сумської області, за час перебування родини відповідачки під соціальним супроводом була проведена наступна робота: сприяння в проходженні [PERSON] флюрографії, лікаря-нарколога, оформлено свідоцтво про народження дитини, зібрані відповідні довідки для оформлення державної соціальної допомоги на дитину, з матір'ю проведена профілактична бесіда щодо ведення здорового способу життя, дотримання санітарно-гігієнічних норм проживання, рекомендовано пролікуватися від алкогольної залежності та відвідувати дитину у державному закладі (а. с. 14-15). За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, ніде не працює, товаришує з сумнівними компаніями, схильна до вживання спиртних напоїв, із сусідами не привітна та не дружелюбна, веде аморальний спосіб життя (а. с. 16, 17). Згідно з висновком органу опіки і піклування Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 30 квітня 2015 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що остання не проживає з дитиною, яка на даний час знаходиться у Сумському спеціалізованому Будинку дитини, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва, веде аморальний спосіб життя, її часто бачать у сумнівних компаніях (а. с. 8). Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 30 квітня 2015 року №57 відповідачку доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Як зазначив у судовому засіданні представник позивача Бутенко А. О., відповідачка народила дитину вдома. Поки за викликом сусідів приїхала швидка допомога, [PERSON] втекла. Співробітники міліції спільно із фахівцями центру соціальних служб знайшли її на горищі будинку. З ранку в день, коли відповідачка народила дитину, остання знаходилась у стані алкогольного сп'яніння в компанії сумнівних товаришів. Дитина народилась восьмимісячною. Стан її здоров'я був незадовільним, у зв'язку з чим хлопчика спочатку відвезли до Білопільської ЦРЛ, а потім до Сумської обласної дитячої клінічної лікарні. З цього часу відповідачка дитину не бачила, здоров'ям сина не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. Представник третьої особи Гончарова О. П. суду зазначила, що здійснювала соціальний супровід сім'ї [PERSON], надавала допомогу в працевлаштуванні, сприяла в постановці на облік до лікаря гінеколога у зв'язку із вагітністю та пологами, рекомендувала пролікуватись від алкогольної залежності. Однак, відповідачка не дослухалась до порад, працювати, лікуватись, ставати на облік до лікаря гінеколога не хотіла, будинок, в якому проживає, привела в незадовільний стан. Протягом всієї вагітності і в подальшому [PERSON] часто з'являлась в нетверезому стані в компанії сумнівних товаришів. Підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачка неналежним чином відносилась та відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав. Таким чином, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], який виховується у Сумському обласному спеціалізованому Будинку дитини. Стосовно позовних вимог про стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду від 18 червня 2013 року з відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], відносно якої вона цим же рішенням позбавлена батьківських прав, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття (а. с. 19-21). Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Outcome: approved