Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

17 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2008 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач) уклали кредитний договір № 001-20906-220308, надалі за текстом - Договір. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором-Держатель) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visа Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила. Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000,00 грн.. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 21 липня 2014 року Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 21 липня 2014 року за Відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 001-20906-220308 від 22 березня 2008 року рахується заборгованість на загальну суму 11966,27 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на ум встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З зазначених підстав просить, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11966,27 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач у позові просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 березня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-20906-220308 (а.с.3), відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., встановив на день укладання договору ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 21 липня 2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11966,27 грн., яка складається з: тіло кредиту: 7176,17 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 1926,80 грн.; заборгованість за комісіями: 2863,30 грн., що підтверджується розрахунком і не оспорюється відповідачем (а.с.5,6). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на ум встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до вимог ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідачів підлягає стягненню заборгованість в розмірі 11966,27 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved