Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

17.12.2019 [PERSON] звернулася з вказаним позовом у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З листопада 2018 року спільно не проживають, шлюбні відносини припинені, у зв`язку з чим чоловік перестав їй надавати будь-які кошти на утримання дочки. Вона утримання потребує, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 03.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито спрощене провадження. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила, що відповідач не батько дитини, оскільки вона з ним не проживає та не зустрічалася із листопада 2015 року. Проте оскільки їх шлюб не було розірвано на час народження дитини, батьком дитини вказаний відповідач. В суді розглядається справа про оспорювання батьківства та на 16.12.2020 призначено проведення судової генетичної експертизи. На експертизу вона не поїде. Даний позов пред`явила, оскільки так їй порадили в Управлінні праці та соціального захисту, куди вона звернулася за призначенням допомоги. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, неодноразово просив відкласти розгляд справи, повідомив що на розгляді в суді перебуває справа за його позовом про оспорювання батьківства, оскільки він та позивачка з листопада 2015 року спільно не проживають. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 05 вересня 2015 року та розірвано відповідно до рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2019 року ( а.с. 3, 27). Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою у с. Семенівна, Бердичівського району ( а.с. 4,5 ). За положеннями частин другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання ( ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Позивачкою не надано доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Крім того позивачка твердить, що відповідач не батько дитини, проте на проведення експертизи у справі за позовом відповідача про оспорювання батьківства вона не поїде. За встановлених обставин, оскільки не доведено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачці, з огляду на те що сторони твердять, що не проживали спільно із листопада 2015 року та на розгляді в суді перебуває справа про оспорювання батьківства, від провезення експертизи у якій [PERSON] планує відмовитися, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів із відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,4 грн , від сплати яких позивачка звільнена, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed