Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2015 року в загальній сумі 9300 гривень, які стягуються з нього на підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 грудня 2012 року на користь відповідачки на утримання трьох дітей. Свої вимоги він обґрунтував тим, що в період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2015 року діти проживали з ним та знаходились на його утриманні. Крім того, рішенням Саратського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року було визначено місце проживання дітей з батьком. Під час розгляду справи позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка та її представник позов не визнали, заперечували, щоб відповідача звільнили від сплати заборгованості за аліментами, тому що до січня 2014 року відповідачка проживала з дітьми. Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.44). Заслухавши позивача, заперечення відповідачки та її представника [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 грудня 2012 року у справі № 2-818/12, яке набрало законної сили 30 грудня 2012 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання трьох їхніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2012 року до повноліття найстаршої дитини, тобто до 14 лютого 2018 року. Зазначеним рішенням встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 5). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року у справі № 513/851/14-ц, яке набрало законної сили 10 листопада 2014 року, було визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: с. Петропавлівка, вул. Садова, 64, Саратського району Одеської області (а.с.7-8). З розрахунку заборгованості за аліментами від 21 травня 2015 року, проведеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2015 року складає 9300 гривень (а.с.6). Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 18 лютого 2013 року, неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ним за адресою: с. Петропавлівка, вулиця Садова, 64 Саратського району Одеської області в одноповерховому житлового будинку з частковими зручностями. Зі слів дітей мати знаходиться в м. Одесі (а.с.9). Згідно довідки Петропавлівської сільської ради Саратського району Одеської області № 396 від 30 липня 2015 року, з позивачем [PERSON] за адресою: с. Петропавлівка, вулиця Садова, 64 Саратського району Одеської області з кінця січня 2013 року по 13 лютого 2015 року проживали та знаходились на його утриманні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 38). Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює у Петропавлівській сільскій раді Саратського району Одеської області, виконує обов'язки спеціаліста у справах дітей. Приблизно в кінці січня 2013 року до Петропавлівської сільської ради звернулась мати відповідачки - [PERSON] і розповіла, що [PERSON] вдома немає, а троє дітей проживають з батьком [PERSON], якому не вистачає коштів на їх утримання. Після цього свідок з іншими працівниками Петропавлівської сільської ради відвідали [PERSON] за місцем проживання [INFO], і впевнивились, що відповідачки вдома немає, а діти дійсно проживають з батьком, про що склали відповідний акт. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року місце проживання дітей було визначено за місцем проживання [PERSON] Свідок неодноразово відвідувала позивача за місцем проживання ї їй відомо, що діти проживали з ним з кінця січня 2013 року до 13 лютого 2015 року. Позивач працює, згідно наданої довідки № 385 від 10 серпня 2015 року СВК «Петропавлівського» з [PERSON] утримані аліменти за травень 2015 року 588,86 гривень, за червень 2015 року - 993,22 гривні, за липень 2015 року 1339,50 гривень (а.с.39). Частина 2 ст. 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вищезазначені докази підтверджують, що за період з кінця січня 2013 року по 13 лютого 2015 року троє дітей сторін проживали з позивачем [PERSON] і перебували на його утриманні. За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.197 СК України вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості за аліментами підлягають частковому задоволенню за період з кінця січня 2013 року по 13 лютого 2015 року в загальній сумі 7500 гривень (25 місяців х 300 гривень). Вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити. Заперечення відповідачки, що до січня 2014 року діти проживали з нею, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial