Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

18 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишився заповіт, посвідчений Красноставською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла йому, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно. Він є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] та прийняв спадщину у встановленому законом порядку подавши у визначений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 05.05.2008 року на грошові вклади, що зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України». Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належну їй земельну частку (пай), по колишній СС «Красноставська», розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0041901, зареєстрованому 15 січня 1997 року . В даний час виникла необхідність оформити право власності на зазначене спадкове майно, однак, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом його звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), по колишній СС «Красноставська», розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0041901, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0041901, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 15 січня 1997 року, вбачається, що [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває у СС «Красноставська», розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до заповіту від 14 жовтня 1998 року, посвідченого секретарем Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт не змінений і не скасований. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 22 лютого 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної частки (паю) по колишній СС «Красноставська», розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0041901 та грошових вкладів. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 05.05.2008 року [PERSON] є спадкоємцем зазначених в заповідальному розпорядженні грошових вкладів [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з грошових вкладів разом з належними до них відсотками та усіма видами компенсацій на день їх видачі, що зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України». Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] і нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на частину спадкового майна. Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 375/2007, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Відповідно до заяв, наявних в матеріалах спадкової справи та поданих до нотаріуса, позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповідальним розпорядженням, нотаріусом 05 травня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням. У відповідності до копії заяви [PERSON] , поданої нею Володимир -Волинській державній нотаріальній конторі 31.01.2008 року, зареєстрованої в реєстрі за № 41, вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на частину спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючих документів, про що нотаріусом надано відповідне роз`яснення від 16.02.2021 року. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved