Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

17 березня 2020 року до суду подано позовну заяву, у якій позивач просить стягнути на її користь з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Мньов Чернігівського району Чернігівської області Україна, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , працюючого на посаді оператора устаткування для подавлення радіоактивності та дезактивації 4 розряду на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС», аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач з відповідачем з 2014 року по лютий місяць 2020 року підтримували фактичні шлюбні стосунки без офіційної реєстрації їх шлюбу. За час їх спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. З лютого 2020 року позивач та відповідач повністю припинили між собою шлюбні стосунки і стали проживати окремо. Жоден з них не бажає поновлювати сімейні стосунки. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради, де отримує державну допомогу по народженню дитини в розмірі 860 гривень на місяць. Інших доходів немає. Їх син [PERSON] народився з певними серйозними проблемами зі станом його здоров`я. Дитина знаходиться на обліку у лікаря - психіатра у Чернігівській обласній дитячій лікарні з діагнозом: затримка психічного та мовленнєвого розвитку, F88, F80/1. За Висновком про комплексну психологo - педагогічну оцінку розвитку дитини від 04.10.2019 року № 241 Комунальної установи «Інклюзивно - ресурсний центр» Славутицької міської ради Київської області дитина потребує коррекційних занять з вчителем - реабілітологом, вчителем - логопедом, вчителем - дефектологом, корекційно - розвиткових занять з практичним психологом. На даний час вони отримують консультації та проводять лікування дитини за рекомендаціями лікаря - психіатра. Відповідач працює в ДСП «Чорнобилська АЕС» і його заробітна плата складає приблизно 15 тисяч гривень в місяць, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 30 березня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 28 квітня 2020 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково в розмірі ј частки заробітку (доходу) платника аліментів, мотивуючи тим, що позивачем не доведені обставини та не додані докази для стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частки усіх доходів. Зазначає, що враховуючи матеріальний стан відповідача, стан здоров`я відповідача, стан здоров`я дитини, враховуючи, що ј частка від заробітку складає більше прожиткового мінімуму на дитину до 6 років ( у разі задоволення позовних вимог частково, приблизний розмір аліментів складає щомісячно - 2935,25 гривень).Також зазначає, що він бере участь у додаткових витратах для мовленнєвого розвитку у дитини та приймає участь у додаткових витратах зв`язаних з розвитком дитини. Просить суд позовні вимоги задовольнити частково та призначити стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2014 року по лютий місяць 2020 року підтримували фактичні шлюбні стосунки без офіційної реєстрації їх шлюбу. Під час спільного проживання в них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, а матір`ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11). Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов`язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 04.10.2019 року № 241 Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Славутицької міської ради Київської області дитина потребує корекційних занять з вчителем - реабілітологом, вчителем - логопедом, вчителем -дефектологом, корекційно-розвиткових занять з практичним психологом (а.с.12-13). Згідно довідки № 380 від 18 лютого 2020 року [PERSON] , позивач по справі, перебуває на обліку в УСЗН Славутицької міської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень (а.с.14). Відповідно довідки про доходи від 20.02.2020 року за №181 [PERSON] працює в ДСП Чорнобильська атомна електростанція на посаді оператора устаткування для подавлення радіоактивності та дезактивації 4 розряду, загальна сума його доходу за період з листопада 2019 по лютий 2020 року становить 58343, 13 гривень (а.с.15). Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стан здоров`я дитини та нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, суд вважає правильним позов задовольнити в повному обсязі та визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст.1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved