Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

17 лютого 2020 року в інтересах [PERSON] до Херсонського міського суду Херсонської області звернувся адвокат Тільненко В.В. з заявою про видачу обмежувального припису відносно чоловіка заявника, в якій посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та під час перебування у шлюбних відносинах проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . На початку сімейного життя між подружжям були добрі стосунки, які поступово погіршувалися через вживання [PERSON] алкоголю, у тому числі і під час спілкування та доглядом за дітьми. [PERSON] неодноразово висловлювався в адресу заявниці нецензурною лайкою, а також погрожував їй фізичною розправою, в тому числі і в присутності дітей та її батьків. Крім того внаслідок протиправних дій [PERSON] заявник неодноразово не могла потрапити з дітьми до свого житла. Через таке поводження, заявник неодноразово зверталася до поліції на підставі чого відносно [PERSON] було порушено адміністративне провадження за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та останній перебуває на обліку у органах поліції як сімейний насильник. За таких нестерпних умов проживання [PERSON] вимушена була разом із дітьми переїхати жити до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , де і проживає на час звернення до суду із заявою. Однак [PERSON] не бажає виправлятися, ставлення до заявника та до дітей стає все гірше, а погрози реальніші, враховуючи ці обставини заявник боїться залишатися з малолітніми дітьми та батьками похилого віку у квартирі. Крім того, [PERSON] не забезпечує родину матеріально, гроші витрачає на спиртні напої. Все це призвело до того, що заявник звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та про стягнення аліментів. Посилаючись на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає, що оскільки протиправні дії з боку [PERSON] відносно членів сім`ї не припиняються та можуть призвести до негативних наслідків є необхідним видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , а саме: встановити заходи тимчасового обмеження прав стосовно [PERSON] , [INFO] , та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки: заборонити входити та перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заява передана головуючому 17.02.2020 р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2020 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 20.02.2020 р. У судове засідання 20.02.20року завник [PERSON] та її представник Тільненко В.В. не прибули, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника заявника [PERSON] - Тільненка В.В. через канцелярію суду надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи з підстав необхідності надати додаткові докази по справі. В судове засідання 20.02.2020 р. заінтересована особа [PERSON] не прибув - за приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України в судове засідання викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщалося більш ніж за 24 годин до дати відповідного судового засідання, з одночасним надісланням судових повісток та ухвали суду за вказаною у заяві адресою. З опублікуванням оголошення про виклик [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Будь-які інші засоби зв`язку з заінтересованою особою суду невідомі. Від заінтересованої особи [PERSON] пояснення на вказану заяву не надходили. Справу відкладено на 24.02.2020 року. В судове засідання призначеному на 24.02.2020 р. заінтересована особа [PERSON] не прибув - за приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщалося більш ніж за 24 годин до дати відповідного судового засідання, з одночасним надісланням судових повісток суду за вказаною у заяві адресою. З опублікуванням оголошення про виклик [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Будь-які інші засоби зв`язку з заінтересованою особою суду невідомі. Від заінтересованої особи [PERSON] пояснення на вказану заяву також не надходили. Судом задоволено клопотання про допит у якості свідків заявницю та [PERSON] . Завник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, вважали, що [PERSON] систематично здійснює відносно заявника та їх спільних дітей психологічне та фізичне домашнє насильство, яке виразилося у постійних сварках, приниженні і побиття заявниці у присутності дітей та побитті старшого сина [PERSON] , створенні перешкод у користуванні житлом та створенні перешкод у вільному пересуванні шляхом зачинення останньої у будинку та погрозами спалення, тощо. На звернення [PERSON] до правоохоронних органів було складено на [PERSON] адміністративні матеріали та занесено останнього на облік, як сімейний насильник. Суд, заслухав вступне слово, допитав заявницю та [PERSON] у якості свідків. 24.02.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання додаткових доказів. Справу призначено для продовження розгляду на 25.02.2020 року. [PERSON] у судове засідання що призначене на 25.02.2020 року не прибула, через канцелярію суду подала клопотання про продовження розгляду справи без її участі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не прибув - за приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщалося більш ніж за 24 годин до дати відповідного судового засідання, з одночасним надісланням судових повісток суду за вказаною у заяві адресою. З опублікуванням оголошення про виклик [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Будь-які інші засоби зв`язку з заінтересованою особою суду невідомі. Від заінтересованої особи [PERSON] пояснення на вказану заяву також не надходили. В судовому засіданні 25.02.2020 року задоволено клопотання про залучення додаткових доказів. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника [PERSON] - Тільненка В.В. , дослідивши надані докази, встановив наступне. [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 05.11.2011 року шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні 05.11.2011 р.). Від шлюбу мають дітей - синів: [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні 18.04.2013р.), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні 08.11.2016р.). Подружжя зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , (відомості про реєстрацію заявниці у паспорті громадян України та дані з постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 13.01.2020 року про реєстрацію місця проживання встановлені відносно [PERSON] ). З повідомлення Скадовського відділення поліції від 04.02.2020 року за №1705/01/393-270 виданого на запит адвоката встановлено, що відносно гр.. [PERSON] , [INFO] - 22.12.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який перебуває на розгляді в Скадовському районному суді та гр.. [PERSON] перебуває на обліку, як сімейний насильник. Відповідно до цього повідомлення, 22.12.2019 року до ІТС ІПНП за №7250 зареєстроване повідомлення про те що гр.. [PERSON] вчиняє сімейне насильство відносно дружини - гр.. [PERSON] .. За рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 13.01.2020 року встановлено, що 22.12.2019 року [PERSON] за місцем свого проживання по [ADDRESS] , вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З цього ж судового рішення встановлюється, що [PERSON] у судовому засіданні вину свою повністю визнав та пояснив, що у цей день у нього із дружиною виникла сварка, після чого дружина зібрала речі та виїхала на квартиру. За цим судовим рішенням на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до висновку комісії ЖЕКу №1 Суворовського району від 16.01.2020 року, у квартирі [ADDRESS] з 01.01.2020 року проживають без реєстрації [PERSON] та її малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . Господарем кімнати зазначений [PERSON] . Довідкою від 23.01.2020 року за № 01/20/10 виданою Директором Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня №35, встановлюється, що [PERSON] , [INFO] , навчається у першому класі цієї школи. З довідки за вих. №01-21/60 від 28.01.2020, що видана Директором Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» №15 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує молодшу групу ХНВК №15. З листа від 31.01.2020 за вих№9А3 підписаним начальником Херсонського відділу поліції вбачається, що гр.. [PERSON] зверталася до відділу із заявами, щодо неправомірних дій свого чоловіка, за наслідками звернення 06.01.2020 матеріали списано до висновку №911, від 17.01.2020 за №1486 списано до висновку №1705. Свідок [PERSON] суду показала, що у її доньки та [PERSON] роки чотири тому погіршилися відносини, донька подзвонила та просила допомоги, оскільки [PERSON] побив її та виганяв з дому. Донька приїхала до неї у м. Херсон та проживала деякий час. Потім, [PERSON] приїхав вибачився та вони примирилися. Однак через два тижні з дня повернення донька пошкодувала, що повернулася. [PERSON] почав знову пити, по декілька діб не ночував вдома, а коли з`являвся принижував доньку та ображав її у присутності дітей. Це все свідку стало відомо зі слів доньки та із розмов із онуком, [PERSON] , оскільки донька їй багато чого не розповідала. Було таке що по декілька днів не брала слухавку, оскільки чоловік забирав телефон і не давав їй зателефонувати рідним. Наприкінці 2019 року свідок зателефонувала до доньки і дізналася, що [PERSON] її побив і сина - [PERSON] , оскільки той захищав маму. Свідок вирішила забрати доньку і прибувши до доньки у с. Михайлівка, побачила зятя, який зачинив двері, не випускав доньку і дітей із будинку, тримав біля себе каністру із пальним і запальничку і погрожував всіх спалити і свідка також. Свідок викликала поліцію, ще по дорозі у с. Михайлівка, оскільки їй зателефонувала донька і повідомила, що [PERSON] зачинив її з дітьми у будинку і погрожує всіх спалити. Коли поліція прибула, [PERSON] сварився із представниками поліції і їм погрожував також, але вдалося забрати доньку і дітей і виїхати до Херсона . Свідок також вказала, що [PERSON] приїздить до Херсона і серед тижня і по вихідних, приходить до місця її мешкання, стукає у двері у вікна, турбує сусідів, погрожує насиллям. Дітей намагається забрати, відвідав дитячий садок і намагався забрати [PERSON] . Також приходив до школи де навчається [PERSON] , вчинив лайку і наніс тілесні ушкодження чоловіку свідка, про що також було повідомлено поліцію. Допитана у якості свідка заявниця показала, що вперше вони роз`їхалися із чоловіком у літку вона приїхала до матері у м. Херсон і жила два місяці у неї, оскільки вже не могла терпіти знущання та побої, але чоловік приїхав, вибачився і вона простила. Старший син [PERSON] повинен був іти у перший клас тому поїхали додому. Але через два тижні знов почалися сварки, побиття, душив на очах у дітей. Старший син [PERSON] все це бачить, починає її захищати і [PERSON] його б`є за це також. Свідок домовилася із [PERSON] що закінчується семестр і вона із дітьми переїздить до Херсона, але чим ближче підходив кінець семестра тим більше проявляв насилля [PERSON] по відношенню до неї і дітей. Не витримавши цього, свідок зателефонувала матері і сказала щоб вона приїхала і забрала її із дітьми до Херсона. В цей день, [PERSON] її бив, душив, і ланцюжком на шиї розідрав шкіру, гасив об неї цигарки. Наступного дня повинні були приїхати батьки забрати її і дітей, [PERSON] приїхав раніше, закрив двері у будинок взяв бочку з соляркою і погрожував їх підпалити. Лише з приїздом поліції їй вдалося виїхати з дітьми до Херсона . [PERSON] показала, що її чоловік приїздить до Херсона і продовжує вчиняти відносно неї психологічне та фізичне насилля, погрожує вбити, спалити, забрати дітей, тощо. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. З пояснень та свідчень свідків, листів поліції, постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності встановлено, що заінтересована особа [PERSON] здійснює неприпустимо жорстокі дії по відношенню до [PERSON] , і суд встановлює наявними ризики повторення таких дій з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Суду було надано докази про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням насильства по відношенню до [PERSON] , що доводить вчинення [PERSON] домашнього насильства. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справи про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, свідками чого стають діти, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , оскільки [PERSON] , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Беручи до уваги факти встановлені під час розгляду справи, суд зважає на високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведений нею у заяві вид обмежувального припису буде забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved