Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

19.08.2019 від представника КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, з тих підстав, що останній 04.08.2019 був госпіталізований до психіатричного відділення №1 КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» на добровільних засадах, куди був доставлений бригадою швидкої допомоги за викликом матері в зв`язку з неадекватною поведінкою. 15.08.2019 був переведений для продовження стаціонарного лікування до психіатрично-діагностичного відділення №5 за письмовою добровільною згодою на лікування, але 16.08.2019 пацієнт написав заяву про категоричну відмову від стаціонарного лікування. 17.08.2019 з метою вирішення питання про доцільність госпіталізації у примусовому порядку був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих, через що потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер», лікар-психіатр заяву підтримав з зазначених в ній підстав та просив задовольнити. Прокурор та захисник виказали думку про доцільність задоволення заяви. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку прокурора, захисника, лікаря-психіатра, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.08.2019 №202 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» підтвердив, що [PERSON] був доставлений до КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» в зв`язку з неадекватною поведінкою: не спав вночі, став злісним, розгальмованим, постійно сам до себе розмовляв, зламав двері в оселі, погрожував фізичною розправою поліцейським і матері. У відповідності з вимогами ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Враховуючи, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.08.2019 №202 [PERSON] за своїм психічним станом виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих, він підлягає госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved