Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

18 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування зазначених позовних вимог вказала, що 28.06.2008 року вона разом з відповідачем по справі уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області зроблено актовий запис №9. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Неповнолітні діти проживають разом з нею. Крім того, посилається на відсутність добровільної угоди з відповідачем щодо матеріального утримання їх дітей, просить про стягнення аліментів у судовому порядку. Позивач [PERSON] просила про розгляд справи за її відсутності. Надала суду заяву щодо уточнення позовних вимог в зв`язку з тим, що помилково зазначила у позовній заяві розмір аліментів на двох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача замість законодавчо передбачених 1/3 частини. Позовну вимогу про розірвання шлюбу та уточнену позовну вимогу щодо стягнення аліментів підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила їх задовольнити (а.с.29). Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.30). За вказаного, відповідно до приписів ч. 2 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 28 червня 2008 року, про що виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого (нині Вітовського ) району Миколаївської області зроблено актовий запис №9. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Як зазначає позивач у позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами не склались та фактично припинені, збереження їх шлюбу є неможливим. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданими виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області (а.с.8,9), які за домовленістю між сторонами залишаються проживати з позивачем. Відповідно до довідки про склад сім`ї №2399/02-42 від 24.12.2020 року, виданої Воскресенською селищною радою Вітовського району Миколаївської області, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем за місцем її реєстрації (а.с.16). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведеного вище, з урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача та їх неповнолітніх дітей, які повністю залежать від матеріального забезпечення від своїх батьків та самостійного доходу не мають, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18 грудня 2020 року і до повноліття дітей. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати за вимогою про розірвання шлюбу, зокрема судовий збір в сумі 840,80 грн. За вимогою про стягнення аліментів з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн.

Outcome: approved