Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

18 листопада 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2016 року з твердої грошової суми 2 500,00 грн. на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], на 1/3 частину заробітної плати щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дітей, оскільки на той час він не мав офіційного місця роботи, проте так як на даний час позивач працює, його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в твердій сумі 5 000,00 грн., оскільки його дохід значно менший, ніж розмір аліментів . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що дохід позивача не змінився. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 року. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2016 року стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, з 12.10.2016 року та по даний час позивач має офіційне місце роботи в ТОВ «ЛІГІР ІТБС» та отримує заробітну плату. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правовою позицією постанови Верховного Суду України від 05.02.2014-ц у справі № 143 цс 13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даючи юридичну оцінку поясненням сторін та наданим по справі доказам, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявність офіційного місця роботи позивача та зменшення доходів позивача, зважаючи на те, що сторони рівні в обов'язку утримувати спільну дитину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved