overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

19 квітня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.03.2013 року у розмірі 16090,96 грн., що складається з 266,23 грн. - заборгованості за кредитом, 11282,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 742,43 грн. - штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. 09 червня 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України за оплату публікації оголошення у пресі про виклик відповідача по даній справі у сумі 280,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, опублікування оголошення в офіційному друкованому виданні Газеті «Урядовий кур'єр» №104 (5973) від 08 червня 2017 року та на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

19 квітня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.12.2012 року у розмірі 17253,43 грн., що складається з 297,87 грн. - заборгованості за кредитом, 12273,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3383,84 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 797,78 грн. - штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно померлої [INFO] тітки [PERSON], яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,33 га., яка розташована на території Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області та належала останній відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 травня 2001 року, виданого Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області. Однак, при зверненні до Шишацької державної нотаріальної контори, їм було відмовлено у відкритті спадкової справи через те, що згідно Цивільного кодексу УРСР у редакції 1963 року вони не являються спадкоємцями, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Цього ж дня, ухвалою суду позовну заяву [PERSON], [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання / а. с. 31 /. Ухвалою суду від 10 травня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні на 30 травня 2018 року / а. с. 40 /. Ухвалою суду від 30 травня 2018 року розгляд справи у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 223 ЦПК України відкладено на 25 червня 2018 року / а. с. 46 /. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON] під час розгляду справи позов підтримали та просили його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області у судове засідання не з'явився. 08 травня 2018 року на адресу суду від селищного голови Тутки О.І. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, ввіреної йому, установи, рішення суду просив направити поштою /а. с. 37/. Зважаючи на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд з урахуванням думки позивачів та їх представника, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність представника відповідача, вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності останнього. Оскільки відповідач не скористався правом подати суду відзив, відтак справа буде розглянута на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивачів, їх представника, перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 29 липня 1990 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. З 2004 роки позивач та відповідач як одна сімя не проживають. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 18). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 21-26). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії ІІ-АМ № 392711 (а.с. 19). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 162390 (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Позов мотивовано тим, що 25 жовтня 2003 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 771. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 771, згідно копії свідоцтва про шлюб, серії I-КИ № 196465. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 06 лютого 2010 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу стосунки між ними погіршились, вони мають різні характери та різні погляди на життя. Відповідач перестав її розуміти, часто не перебуває дома, грає в ігрові автомати та програє гроші. Матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає. Змінювати своє ставлення до неї та доньки відповідач не бажає Подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17 травня 2018 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці. В суд позивачка не з'явилась, від неї до суду надійшла заяву, в якій вона просила справу розглядати без її участі, просила позов задовольнити, так як примирення не відбулося, дитину залишити проживати з нею, судові витрати покласти на неї. Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку- [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з батьками по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Брусилівської селищної ради Житомирської області від 18.04.2018 року №828 (а.с.6). Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові, сторонам надавався судом строк на примирення, але примирення між ними не відбулося. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім'я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 9 червня 2017 року вона народила від відповідача сина [PERSON]. Відповідач записаний у свідоцтві про народження дитини її батьком. Запис про батька дитини зроблений за їх з відповідачем спільною заявою. У квітні 2018 року у них з відповідачем погіршились відносини, вона разом з дитиною стала мешкати окремо від відповідача. З цього часу відповідач ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Дитина перебуває на її утриманні. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій зменшила розмір позовних вимог: просила стягнути аліменти з відповідача на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставин та суть спірних правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, в результаті яких 9 червня 2017 року у них народився син [PERSON], який проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», стабільно отримує заробітну плату, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, з 19 квітня 2018 року - дня подання позову, і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивача на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №219. Від спільного проживання в подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З часом вони стали зовсім чужими людьми, всі намагання зберегти сімю не дали позитивного результату. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з квітня 2012 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити (а.с.24). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] (а.с.25). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 50 відсотків сплаченого останньою судового збору, що становить 352,40 грн. і підтверджується документально (а.с.1), а решту 50 відсотків, що становить 352,40 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2016 року. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, при цьому 23.08.2018 подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; проти ухвалення заочного рішення не заперечує; після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 16 листопада 2012 року сторони уклали шлюб (а. с. 6). У подружжя є малолітні діти дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO](а. с. 3; 4; 5). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили 2 роки тому. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно\~з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved