Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

19.11.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 274879576 в розмірі 6352 гривні 46 копійок, з яких: 5830 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 522 гривні 46 копійок - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати (а.с.2-8). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 серпня 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 274879576. В подальшому 28 листопада 2018 року між ТОВ «Мвнівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором №274879576. 3 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого, позивач отримав права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30 січня 2019 року до Договору факторингу №20190103 від 3 січня 2019 року, позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 6352 гривні 46 копійок, з яких: 5830 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 522 гривні 46 копійок - сума заборгованості за відсотками. Також зазначає, що на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, проте відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості. Ухвалою судді від 04 грудня 2020 року (а.с.62) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшло клопотання з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши заяву позивача, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, з наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що 17 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №274879576 (а.с. 23-14). За змістом якого сторони домовилися про надання кредиту на суму 5830 гривень на строк 7 (сім) днів за сплатою відсотків 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування, з розрахунку 605,90 відсотків річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору (а.с.15). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до «, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Тому договір укладений між сторонами 17.08.2018 року в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. Факт укладення договору, його підписання сторонами, а також факт отримання кредиту відповідачем не оспорюється. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» був укладений Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги відповідно до Реєстру прав вимог, наведених у Додатку №1 до цього Договору (а.с. 23-24). 3 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та позивачем укладено Договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, в тому числі до відповідача за кредитним договором №274879576 (а.с. 25-33, 34-35, 36). Згідно п. 2.1. Договору факторингу №20190103, клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу №20190103, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6352 гривні 46 копійок, з яких: 5830 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 522 гривні 46 копійок - сума заборгованості за відсотками (а.с. 36). Суд звертає увагу, що згідно з долученими до позовної зави свідоцтвами про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою установою (а.с.41,42). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.38) встановлено, що станом на 31.10.2020 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 6352 гривні 46 копійок, з яких: 5830 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 522 гривні 46 копійок - сума заборгованості за відсотками. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою особою у вищезазначеному розрахунку, що фактично не змінює суму боргу, яка існувала на момент відступлення права вимоги позивачу, та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, а також правильності нарахованих відсотків у визначеному договором розмірі, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). За визначенням ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними достатніми належними і допустимими доказами , у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved