Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. 17 травня 2016 року мати останньої померла, а дівчинка, яка є її онукою, залишилась проживати з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню доньки, не цікавиться її життям, не відвідує, матеріально не утримує. Враховуючи вищевикладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] Позивачка в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, до судового засідання надав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив про визнання позову в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Очаківської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, заслухавши думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 019428. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 241462, [PERSON] померла 17 травня 2016 року. Відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, зовсім не приділяє уваги її вихованню та утриманню, матеріально не забезпечує, долею та життям не цікавиться, дитину не відвідує. Дитина проживає з бабусею [PERSON] Вказані обставини підтверджуються довідкою ТВК «Маяк» від 08 червня 2016 року про склад сімї позивачки, довідкою Очаківської ЗОШ № 1 від 03 червня 2016 року. З висновку органу опіки та піклування Очаківської міської ради вбачається, що відповідач більше десяти років з сімєю не проживає, життям дитини не цікавиться, матеріально доньку не підтримує, ухиляється від виконання батьківських обовязків, не піклується про фізичний, моральний розвиток дитини, участі у вихованні та утриманні не приймає, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вихованням дівчинки займалася мати, а після її смерті повністю піклується бабуся, яка турбується про стан здоровя онуки, приділяє належну увагу вихованню дівчинки, матеріально та морально її підтримує. Таким чином, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Статтею164 Сімейного Кодексу України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування, у віці до чотирнадцяти років, а піклування над дітьми у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] Враховуючи особисте бажання позивачки та те, що вона має власне житло, позитивно характеризується, тривалий час опікується та доглядає за дитиною, а також враховуючи подання органу опіки та піклування Очаківської міської ради, суд вважає позов в частині призначення її піклувальником над дитиною, таким, що підлягає задоволенню. Отже, виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved