Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

19.10.2021 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником домоволодіння, розміщеного по [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 18.02.2003, посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю. В., зареєстрованого за № 722 та договору дарування частини квартири від 25.07.2009, посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю. В. та зареєстрованого за № 2012. На даний час у будинку проживає вона та донька [PERSON] , [INFO] . Для оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради для отримання довідки про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Із отриманої довідки позивач дізналася, що у будинку, власником якого є вона, з 23.12.2016 року, зареєстрований невідомий їй громадянин - [PERSON] , [INFO] . При цьому позивачу не відомий вказаний громадянин, згоди на його реєстрацію вона не надавала, на момент придбання будинку у 2003 році [PERSON] у будинку по [ADDRESS] зареєстрований не був. Оскільки реєстрація [PERSON] перешкоджає праву [PERSON] щодо розпорядження належним їй майном, в тому числі оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що про реєстрацію [PERSON] дізналася нещодавно, хто він такий не знає. Про таку особу на вулиці ніхто не чув в тому числі і сусіди. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Крім того, з огляду на фактичну відсутність такої особи за місцем реєстрації, [PERSON] був викликаний до суду через офіційний веб-сайт судової влади України, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до договору купівлі-продажу квартири 18.02.2003, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , останні придбали квартиру [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчено нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В. (а.с. 15-16). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності нерухоме майно № 106816 від 03.03.2003 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу ВАЕ 031874 від 18.02.200 року, їх частка складає по 1/2 (а.с. 17). Крім того, згідно з договором дарування частини квартири від 25.07.2009 року серії ВМІ № 336795 [PERSON] передав у власність належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . Зазначений договір посвідчено нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В. (а.с. 12). Відомості щодо укладеного правочину внесено до Державного реєстру правочинів 25.07.2009 (а.с. 13). Згідно з витягом про реєстрацію права власності нерухоме майно № 25157195 від 27.01.2010 року, власником двокімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування № 2012 ВМІ 336795 від 25.07.2009 року (а.с. 14). [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 18.10.2003 перебували у шлюбі, зареєстрованому сільвиконкомом Пристайлівської сільської ради Сумської області, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.10.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19). Як зазначила позивач, на момент придбання зазначеної квартири, сторонніх осіб у ньому зареєстровано не було. При цьому, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що проживає у квартирі [ADDRESS] протягом останніх 47 рокків. Десь із 2003 року в квартирі № 2 проживає [PERSON] з донькою. Про [PERSON] за увесь час проживання за вказаною адресою ніколи вона ніколи не чула. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , суду показав, що проживає у [ADDRESS] з 2005 року. Про [PERSON] також ніколи не чув, позивач у квартирі № 2 проживає одна з донькою. Крім того, згідно з копією листа виконавчого комітету Лебединської міської ради від 11.10.2021 № 02-12/119, відомості про [PERSON] внесені до Реєстру під час первинного формування бази даних Реєстру виборців на підставі загальних списків виборців, сформованих в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» станом на 01.02.2006 відповідно до відомостей, поданих Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області. Зазначена база даних у 2009 році передана до відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради відповідно до постанови Центральної виборчої комісії від 12.12.2008 № 69 «Про Порядок первинного формування бази даних Державного реєстру виборців». На виконання постанови Центральної виборчої комісії від 17.02.2016 № 55 «Про Порядок одноразової передачі відомостей Державного реєстру виборців для створення реєстру територіальної громади» відділом ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради у 2016 році були одноразово передані відомості до реєстраційного відділу виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 20). Вирішуючи справу по суті вимог, суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Як зазначив позивач, на даний час він не має змоги вільно розпоряджатися належним йому майном, оскільки реєстрація відповідача без належних на те правових підстав позбавляє його можливості в тому числі оформити субсидію на оплату вартості житлово-комунальних послуг. З урахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення прав позивача на вільне користування та розпорядження належного йому майна, право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved