Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

19.04.2017 року ПАТ „АКЦЕНТ-БАНК звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ АКЦЕНТ-БАНК 14 299 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник ПАТ „АКЦЕНТ -БАНК посилається на ті обставини, що 07 липня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідно до договору за № б/н. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 15 лютого 2017 року відповідач має заборгованість по кредиту 14 299 грн. 19 коп., а саме, заборгованість за кредитом - 4997 грн.; заборгованість по процентах 8145 грн. 09 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 657 грн. 10 коп. Просив позов задовольнити, при цьому в позовній заяві вказав, щоб розгляд справи проводити у відсутності представника, не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджують поштові повідомлення про отримання виклику до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору за № б/н від 07 липня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на 15 лютого 2017 року заборгованість по кредиту становить 14 299 грн. 19 коп. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і, клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписав заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку. Згідно ст. 60 ЦПК України \~ кожна сторона \~ зобовязана довести \~ ті обставини, \~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобовязання, за змістом якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і, тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved