Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

19.07.2019 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем 06.08.2014 року та стягнути з відповідача на її користь на утримання трьох спільної дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя, сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства, на підставі чого почали виникати сварки, створюватися негативна атмосфера у сім`ї. Збереження сім`ї не можливе, та суперечить інтересам позивача. Сторони по справі у судове засідання не з`явились. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не подавав. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про заочний розгляд справи, про що постановлено ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що наявне в матеріалах справи, 06.08.2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 161. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «[PERSON]». Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, майновий спір та спір про місце проживання дітей на момент розгляду справи відсутній. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливе, шлюб існує формально, що суперечить інтересам позивача, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 239. Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Позивачем сплачено судовий збір за подачу до суду даного позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 768,40 грн., які, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. В частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період пред`явлення позову до суду, що становить - 768,40 грн. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved