Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

18.01.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому ставиться питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивач та [PERSON] 25.02.2008 року уклали кредитний договір ЕД 003-08. Згідно вказаного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 16500 доларів США на термін до 23.02.2023 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16500 доларів США. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 18.12.2015 року виникла заборгованість 37562,26 доларів США, яка складається з: - 14112,81 доларів США - заборгованість за кредитом; - 13379,43 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 10070,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 21618,17 доларів США, яку було стягнуто рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2011 року, різниця становить 15944,09 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості до стягнення становить 15944,09 доларів США, що за курсом 23,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 року складає 374489,60 грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором ЕД 003-08 відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки між банком та [PERSON] Оскільки відповідачі зобовязань за кредитним договором та договорами поруки не виконують, позивач просив суд стягнути заборгованість та витрати, повязані зі сплатою судового збору. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач та [PERSON] 25.02.2008 року уклали кредитний договір ЕД 003-08. Згідно вказаного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 16500 доларів США на термін до 23.02.2023 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 16-20). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16500 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 18.12.2015 року виникла заборгованість 37562,26 доларів США, яка складається з: - 14112,81 доларів США - заборгованість за кредитом; - 13379,43 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 10070,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с. 6-8). Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 21618,17 доларів США, яку було стягнуто рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.04.2011 року, різниця становить 15944,09 доларів США (а.с. 4-5). Отже, загальна сума заборгованості до стягнення становить 15944,09 доларів США, що за курсом 23,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 року складає 374489,60 грн. (а.с. 9). В забезпечення виконання зобовязань за договором ЕД 003-08 відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки між банком та [PERSON] (а.с. 21). Згідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] 13.11.2015 року було надіслано повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором, проте досудове врегулювання спору результатів не дало (а.с. 10). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності, та у відповідності до діючого законодавства прийшов до висновку про те, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15944,09 доларів США, що за курсом 23,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 року складає 374489,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до абзацу 5,6 п.35 постанови від 17.10.2014 року №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Отже, з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 5617,34 грн. (а.с. 28) у рівній частці, тобто по 2808,67 грн. з кожного. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором та витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved