Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

19.12.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення 200 091,32 грн. за договором банківського рахунку № 661833. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2014 між нею та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір банківського рахунку № 661833, відповідно до якого відповідач зобов'язався відкрити поточний рахунок [NUMBER] для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій та нараховувати проценти на залишок вільних коштів на рахунку за процентною ставкою з розрахунку 1 % річних. Вказує, що на виконання вимог договору 11.08.2014 нею до ПАТ «Банк «Демарк» були подані всі необхідні документи та сплачений збір в сумі 40 грн. за відкриття поточного рахунку в національній валюті. В цей же день нею до ПАТ «Банк «Демарк» було внесено грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. Зазначає, що при зверненні до відповідача з заявою про закриття поточного рахунку та виплату грошових коштів, отримала негативну відповідь про неможливість повернення належних їй коштів через скрутне становище банку. Як вбачається з виписки по рахунку, на ньому знаходяться належні їй грошові кошти в розмірі 200 000,00 грн. та 91,32 грн. відсотків. За таких обставин та посилаючись на норми цивільного законодавства, просить стягнути з відповідача належні їй грошові кошти. У судовому засіданні 28.01.2015 ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості третьої особи було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні 17.01.2015 заперечувала проти задоволення позову, просила суд відкласти розгляд справи. Після оголошення перерви, представник відповідача у судове засідання 28.01.2015 не з'явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи (а.с.30). Представник третьої особи у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з його передчасністю, проте не заперечував факту наявності відповідної заборгованості банку перед позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 11 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір банківського рахунку № 661833, на підставі якого їй було відкрито поточний рахунок [NUMBER] для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій. Пунктом 1.3. Договору передбачено нарахування процентів на залишок вільних коштів на рахунку за процентною ставкою з розрахунку 1 % річних. Згідно п. 2.1 Договору відповідач прийняв на себе наступні зобов'язання: відкрити клієнту рахунок, виконувати умови цього договору, забезпечити своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта, видачу готівки та здійснення розрахункових операцій за розпорядженням клієнта з додержанням умов п. 1.5 (а.с.4). Зазначений договір підписаний обома сторонами, отже сторони узгодили всі істотні умови договору та прийняли на себе виконання зобов'язання. Встановлено, що 11.08.2014 на рахунок позивача було внесено 200 000,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідно розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Крім того, відповідно до ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до відповідача з вимогою видати грошові кошти, проте ПАТ «Банк «Демарк» відмовило їй у поверненні коштів. Як вбачається з копії ощадної книжки (а.с.6), на рахунку позивача знаходяться: вклад у розмірі 200 000,00 грн. та відсотки у розмірі 91,32 грн., що не оспорюється відповідачем. Судом встановлено, що до теперішнього часу позивачу грошові кошти з її банківського рахунку відповідачем не видано. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення їй грошових коштів, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном, а отже вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку № 661833 від 11.08.2014 в сумі 200 091,32 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, оплата якого була відстрочена судом, в розмірі 2 000 грн. 91 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved