Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

19.05.2020 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансововї компанії Сіті фінанс, де третьою особою є приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 05.11.2019 року № 5127 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 29 439,26 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 02.12.2019 р. він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 60740343 від 27.11.2019 р., з якої вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. на підставі заяви стягувача ТОВ Фінансова компанія Сіті фінанс, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 5127 від 05.11.2019 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 29 439,26 грн. Крім того, 01.10.2019 р. позивачем була отримана претензія від відповідача, з якої вбачається, що ПАТ Брокбізнесбанк за договором № 283 від 01.08.2018 р. відступив право вимоги відповідачу за договором № 013000000042559 від 06.03.2013 р. [PERSON] також зазначив, що в нього дійсно був картковий рахунок в ПАТ Брокбізнесбанк, проте, на його переконання, заборгованість за вказаним рахунком відсутня. Вважав, що є достатні правові підстави для визнання виконавчого напису № 5127 таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідно до вимог законодавства кредитодавець зобов`язаний був повідомити його, як споживача, про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту однак, жодного разу не повідомляв [PERSON] про відсутплення права вимоги за договором № 013000000042559 від 06.03.2013 р. до третіх осіб та про наявність у позивача заборгованості за вказаним договором. Крім того, розмір заборгованості, який нібито належить сплатити позивачеві та який зазначений в письмові претензії від 09.09.2019 р. в сумі 28 939,26 грн., відрізняється від розміру заборгованості, зазначеного у виконавчому написі нотаріуса в сумі 29 439,26 грн. Отже, відповідачем при пред`явленні документів для вчинення нотаріусом виконавчого напису жодним чином не підтверджена безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. З огляду на зазначені порушення позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] адвокат Пугаченко С.Ю. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач був\~вчасно та\~належним чином\~повідомлений про\~місце розгляду\~справи,\~про визначений\~строк для\~надання відзиву\~на позов,\~однак заяву\~про участь\~у судовому\~засіданні не\~подав,\~відзиву на\~позовну заяву\~не надіслав,\~заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. заяву про причину неявки суду не надав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що 05.11.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виданий виконавчий напис № 5127 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансововї компанії Сіті фінанс заборгованості в розмірі 29 439,26 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною 27.11.2019 р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 60740343. Судом встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.202012 р. № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Згідно з ст. 87 Закону України Про нотаріат виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України Про нотаріат та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат, у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правовідносин між ТОВ Фінансова компанія Сіті фінанс та [PERSON] . З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Так, у претензії ТОВ Фінансова компанія Сіті фінанс зазначено, що заборгованість [PERSON] станом на 09.09.2019 р. становить 28 939,26 грн., з яких: 12 167,98 грн. - заборгованість по кредиту; 16 771,28 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У постанові про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса зазначено, що заборгованість позивача перед відповідачем складає вже суму у розмірі 29 439,26 грн. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. А тому, суд позбавлений можливості достеменно пересвідчитись в тому, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, існувало на момент звернення, а також в існуванні безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з\~статтею 141\~ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача адвокат Пугаченко С.Ю. подав суду договір про надання правничої допомоги № 20/19 від 03.12.2019 р., акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 20/19 про надання правничої допомоги від 03.12.2019 р., складений та підписаний позивачем та його предстаником 05.12.2019 р., а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 1/20/19-М від 05.12.2019 р. про оплату позивачем [PERSON] 4900,00 грн. на підставі договору про надання послуг з правничої допомоги № 20/19 від 03.12.2019 р. З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача [PERSON] про стягнення з ТОВ Фінансової компанії Сіті Фінанс на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4900,00 гривень.

Outcome: approved