Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

18.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Олександрівської районної ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Олександрівської районної ради Донецької області № 152 від 16 грудня 2015 року «Про призначення стягнення» про винесення догани [PERSON]. 14.04.2016 року позивач збільшила свої позовні вимоги вимогами про стягнення з [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Олександрівської районної ради Донецької області моральної шкоди у сумі 10000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що працює в даній школі більше 20 років, завжди сумлінно та відповідально виконує свої обовязки, на протязі всього часу ніколи не притягалася до дисциплінарної відповідальності. Однак, починаючи з 2015 року в школі змінився директор, в нього ([PERSON]) склалися до неї неприязні відносини. В результаті щодо неї 16 грудня 2015 року було винесено догану за те, що вона нібито залишила робоче місце. З доганою вона не згодна, вини в її діях не було, робоче місце вона не залишала. Обставини щодо її невинуватості можуть підтвердити свідки. На цій роботі вона працює більше 20 років і не хоче бути звільненою за статтею. Догана є підставою для її подальшого звільнення у випадку повторного порушення трудової дисципліни. Вона не хоче втратити роботу, не хоче бути звільненою за статтею, що в подальшому позбавить її можливості влаштуватися на будь-яку іншу роботу. Більш того ця робота єдине джерело доходу її сімї, на її утриманні знаходиться донька інвалід з дитинства, якій постійно необхідні ліки. Вважає, що відповідач при притягненні її до дисциплінарної відповідальності не встановив чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі проявилося порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено, а тому вважає наказ про винесення догани від 16.12.2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Також у звязку з постійними конфліктами та стресами на роботі з керівником та у звязку з винесенням догани у неї значно погіршився стан здоровя, вона вже вдруге йде на лікарняний, дуже погано себе почуває, що підтверджується відповідними записами в медичній картці. Тим самим їй була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, та яка полягає у принижені її честі та гідності як фізичної особи, а також її ділової репутації як завгоспа школи, оскільки в неї за 20 років роботи не було ніяких дисциплінарних стягнень. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник позивача в судовому засідання підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Надала суду пояснення стосовно правового обґрунтування позовних вимог і вважає їх законними та обґрунтованими. Вважає застосування догани незаконною, оскільки у позивача ненормований робочий час, у свідків які були допитані у судовому засіданні робочий час закінчується по різному, роботодавцем не визначено робоче місце позивача, по робочим питанням вона може перебувати за межами школи, при застосуванні стягнення відповідачем порушені вимоги ст.. 149 КЗпП України, ст.. 43-46 Конституції України. У звязку з постійними конфліктами та стресами на роботі з керівником та у звязку з винесенням догани, у позивача значно погіршився стан здоровя, що підтверджується медичними документами. Тим самим позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню. На цій роботі позивач працює більше 20 років і не хоче бути звільненою за статтею. Вважає, що догана є підставою для подальшого звільнення у випадку повторного порушення трудової дисципліни. Позивач не хоче втратити роботу, не хоче бути звільненою за статтею, що в подальшому позбавить її можливості влаштуватися на будь-яку іншу роботу. Робота є єдиним джерелом доходу сімї позивача, на її утриманні знаходиться донька інвалід з дитинства, якій постійно необхідні ліки. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник відповідача та одночасно третя особа в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні, надавши суду пояснення відповідно до яких він є директором Іверьської [PERSON] ступенів. Вважає, що догана позивача винесена відповідно до закону, що підтверджується доповідною за 11.12.2015 року та актом відсутності на робочому місці за 14.12.2015 року. Відповідно до додатку № 3 до Колективного договору час роботи позивачу встановлений з 8 до 17 години з перервою на обід з 12 до 13 години. У позивача ненормований робочий час, у звязку з чим вона може виходити на роботу за необхідності у вихідні, або затриматися на роботі після закінчення робочого часу з обовязковим дотриманням графіку з 8 до 17 години. За перепрацьований час, що перевищує 40 годин на тиждень вони надають відгули за заявою в якій зазначається на який день і у звязку з чим. Їх робочий тиждень з понеділка по пятницю. Робочим місцем позивача є школа і її територія. У неї є стіл в коридорі. Від кабінету який їй надавався, вона відмовилась, оскільки він був вогкий і потребував ремонту. За свою відсутність на робочому місці 11.12.2015 року позивач після винесення догани надала письмові пояснення, але він врахував, що зазначені в ньому причини не є поважними. За свою відсутність на робочому місці 14.12.2015 року позивач письмових пояснень не надавала. Копія пояснювальної за 14.12.2015 року яку позивач надала в суді він від неї не отримував і вважає, що вона складена вже після звернення позивача до суду. Вважає, що позивач порушила строк оскарження догани, оскільки не дотрималась 3-рьох місячного строку. Суд вислухавши позивача, його представника, представника відповідача та третю особу, встановив наступне. Відповідно до вимог ст.. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України). Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (ст.. 142 КЗпП України). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (ст.. 147 КЗпП України). Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст.. 147 КЗпП України). Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст.. 148 КЗпП України). До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV\~цього Кодексу) (ст. 150 КЗпП України). У районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівника чи власника або уповноваженого ним органу, коли вони не згодні з рішенням комісії по трудових спорах підприємства, установи, організації (підрозділу) (ст. 231 КЗпП України). Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 5) працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав (ст.. 232 КЗпП України). Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (ст.. 233 КЗпП України). Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідно до наказу від 01.11.2003 року за № 59 позивач була переведена з посади лаборанта на посаду завгоспа, з дозволом розроблювати 0,5 ставки лаборанта (а.с.76) Наказом відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації за № 83 від 26.08.2015 року [PERSON] призначений директором [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.15). [PERSON] [PERSON] ступенів має свій Статут (а.с.77-87). Колективний договір [PERSON] [PERSON] ступенів на 2015 рік схвалений на нараді трудового колективу, протокол № 1 від 05.01.2015 року. Відповідно до п. 15 Договору, режим роботи, графіки роботи, розклад уроків затверджувати при узгоджені з профкомом (додаток 3). Договір передбачає обовязок роботодавця: - надавати одиноким матерям, жінкам, які працюють і мають двох або і більше дітей у віці до 15 років чи дитину інваліда, за їхнім бажанням щорічно додаткову оплачувану відпустку тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (п.25); - забезпечити дотримання працівниками трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку. Сприяти створенню в колективі здорового морально-психологічного мікроклімату (п.27); - норма тривалості робочого часу працівників школи не може перевищувати 40 годин на тиждень (п.30). Договір передбачає обовязок профкому: - сприяти дотриманню трудової дисципліни і правил внутрішнього розпорядку (п.2); - попередження виникненню трудових конфліктів (п.5). Відповідно до розділу ІІ договору працедавець зобовязується: - надати всім бажаючим можливість працювати на умовах неповного робочого часу (за фактично виконану роботу) без будь яких обмежень трудових прав працівника, зі збереженням повної тривалості оплачуваної відпустки і всіх гарантій, пільг, компенсацій, установлених договором (п.2) (а.с.88-112). Відповідно до Додатку № 3 Колективного договору «Графік роботи співробітників школи» час роботи завгоспа дорівнює 8 годинам з 8:00 до 17:00 з перервою з 12:00 до 13:00 (а.с.99 зворот). Відповідно до наказу директора [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] від 16 грудня 2015 року за № 152, у звязку з порушенням трудової дисципліни, а саме відсутність на робочому місці 11.12.2015 року з 13:20 до кінця робочого дня. Та 14.12.2015 року з 14:40 до кінця робочого дня, завгоспу [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів була винесена догана. Підставою наказу зазначені: 1. Доповідна вчителів [PERSON] ЗОШ від 11.12.2015 року; 2. Акт про відсутність на робочому місці від 14.12.2015 року. Наказ містить власноручний запис директора школи «Попередження про надання письмових пояснень щодо відсутності на робочому місця висунуте 15.12.2015 року о 8.20 в присутності заступника директора НВР [PERSON]. Пояснювальна мені на 16.12.2015 року не надана.9.00». Наказ містить власноручний запис: «С взысканием не согласна 16.12.15», після якої міститься підпис позивача. Зворотна сторона наказу містить власноручний запис директора школи «Пояснювальна щодо відсутності [PERSON] 11.12.2015 року надана 16.12.2015 р. о 14.20. Про відсутність на робочому місці 14.12.2015 р. пояснювальна не надана. 17.12.2015 р. 9.35», після якої міститься підпис директора школи (а.с.5,6,16). Відповідно до поштового штемпеля на конверті в якому до Олександрвського районного суду надійшли матеріли позовної заяви, позивач надіслала до суду позов 14.03.2016 року (а.с.7). Позивач має дитину інваліда віком до 18 років, [INFO] (а.с.3-4,65). За доповідною від 11.12.2015 року поданої вчителями [PERSON] [PERSON] ступенів на імя директора школи, заступник директора по господарській частині [PERSON] у пятницю 15 грудня 2015 року покинула своє робоче місце о 13:20 і більше на робоче місце не зявилася. На зворотній частині доповідної міститься запис про виправлення описки з 15 грудня на 11 грудня 2015 року (а.с.17). [PERSON] [PERSON] ступенів за № 1 «Про відсутність на роботі [PERSON], завгоспа школи», складеним директором школи [PERSON] та заступником з НВР [PERSON], посвідчено, що 14 грудня 2015 року завгосп школи [PERSON] була відсутня на роботі (як на своєму робочому місці, так і в школі в цілому) протягом робочого дня з 14:40 год. до 17:00 год. Про наявність поважних причин, що поясняють відсутність на роботі, ні напередодні, ні протягом робочого дня 14 грудня 2015 року [PERSON] жодними засобами звязку не повідомляла (а.с.18). Відповідно до [PERSON] фіксації відмови від надання пояснень від 15 грудня 2015 року директор школи [PERSON] та заступник директора з НВР [PERSON] посвідчили, що завгоспу школи [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо відсутності на робочому місці 11 та 14 грудня 2015 року. Завгосп [PERSON] в їх присутності надавати письмові пояснення відмовилась. Акт також містить власноручний запис директора школи, про те, що 16.12.2015 року була надана пояснювальна, щодо відсутності [PERSON] на робочому місці 11.12.2015 року. Пояснювальна надана о 14:20 год. (а.с.19). Пояснювальна записка позивача на імя директора від 16.12.2015 року містить відомості про те, що 11.12.15 року о 13:25 вона знаходилася в котельні, потім в сільській раді, її ніхто не шукав, не телефонував, і не спілкувався з працівників школи, вчителів. І якщо вона підїхала до магазину на 5 хвилин, не дає право звинувачувати її у відсутності на роботі. Її працівники можуть підтвердити, що вона забрала свої ключі о 16:00 та поїхала додому. Просила провести службове розслідування і зясувати про її перебування на роботі, так як директора не було на місці. Записка містить також запис, що вона отримана 16.12.2015 року о 14:20 годин (а.с.20). 21 грудня 2015 року питання оскарження завгоспом [PERSON] закономірності винесення догани було розглянуте на засіданні первинної профспілкової організації [PERSON] [PERSON] ступенів. При обговорені питання [PERSON] була надана можливість навести свої доводи на підтвердження незаконності винесення догани. За результатами розгляду питання було ухвалене рішення про те. що догана винесена згідно ст.. 147-152 КЗпП України вірно. Догана [PERSON] була залишена (а.с.21). Відповідно до п. 1.4 посадової інструкції завідувач господарством школи підпорядковується безпосередньо директору школи. Пунктом 3 інструкції передбачені посадові обовязки завідуючого господарством, відповідно до яких вона між іншим: - здійснює поточний контроль за господарським обслуговуванням і належним технічним та санітарно-гігієнічним станом споруд, класів, навчальних кабінетів, майстерень, спортзалу, житлових та інших приміщень, іншого майна школи, а також їдальні відповідно до вимог норм і правил безпеки життєдіяльності (п.3.5); - спрямовує і координує роботу підпорядкованого технічного і обслуговуючого персоналу школи, веде облік робочого часу цієї категорії працівників (п. 3.8); - забезпечує дотримання вимог охорони праці під час експлуатації головної будівлі та інших приміщень школи, технологічного, енергетичного обладнання, здійснює їх періодичний огляд і організує їх поточний ремонт (п.3.11). Завідувач господарством школи має право в межах своєї компетенції: - вільно відвідувати будь-які приміщення школи для контролю за збереженням майна, дотриманням правил пожежної безпеки, виробничої санітарії і безпеки праці без порушення нормального перебігу навчального процесу (п.4.2). За невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і правил внутрішнього трудового розпорядку школи, законних розпоряджень директора школи та інших локальних актів, в тому числі за невикористання наданих прав, заступник директора з адміністративно-господарської роботи несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством. За грубе порушення трудової дисципліни як дисциплінарне покарання може бути застосовано звільнення (п.5.2). Завідувач господарством школи працює в режимі ненормованого робочого дня (п.6.1) (а.с.22-27). Відповідно до витягу з амбулаторної карти [PERSON] наданої Комунальним закладом Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторія № 5, [PERSON]Є перебуває під наглядом Новодонецької поліклініки з 1996 року. Перебуває на Д/обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст.. ВСД за змішаним типом з 2016 року. З 2006 по 01.2016 року в Новодонецьку поліклініку не зверталася. З 19.01.2016 року знаходилась на амбулаторному лікуванні по 29.01.2016 року з приводу хронічної люмбалгії справа з больовим м/тоничним синдромом, стадія загострення. 01.03.2016 року звернулася до терапевта з приводу скарг на болі в попереку, що віддає в праву ногу, обмеження руху. Консультована невропатологом 11.03.2016 року. Діагноз: хронічний вертеброгенний радикуліт, стадія затягнутого загострення з помірним больовим мязово-тонічним синдромом. 01.04.2016 року звернулася до терапевта зі скаргами на головний біль в лівій скроневій частині. Підвищення АТ до 150/100, напади серцебиття, періодично вночі. Хворіє з 02.03.2016 року після нервових зривів на роботі. Діагноз ВСД за змішаним типом. ГБ І ст.. кризового перебігу, на амбулаторному лікуванні з 01.04.2016 по 15.04.2016 року. Консультована кардіологом 04.04.2016 року. Після проведення лікування стан здоровя хворої дещо поліпшився, зменшилися болі в області серця, головна біль, запаморочення, тремор кінцівок, серцебиття. Хвора взята на Д/облік під нагляд дільничого терапевта з приводу Д/з: гіпертонічна хвороба, ВСД за змішаним типом (а.с.115-132,150-151). Судом за клопотанням представника позивача долучений до матеріалів справи лист Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації від 21.05.2016 року за № 01/12-БА-144, з інформацією про направлення її скарги на директора [PERSON] школи Олександрівського району до Олександрівської райдержадміністрації з дорученням вжити заходів що розгляду зазначених в скарзі питань. В листі також містяться розяснення ст.. 224 КЗпП України та ст.. 124 Конституції України (а.с.175). Оцінивши лист від 21.05.2016 року за № 01/12-БА-144, суд вважає, що він не містить інформацію щодо предмета доказування, у звязку з чим є неналежним доказом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні за клопотанням представника позивача були допитані в якості свідків: -Позивач [PERSON], яка показала суду, що працює в школі з 1995 року, стягнень не мала. З директорами мала гарні відношення, з нею всі радилися. Вона веде табеля і графіки технічних працівників (13-14 осіб). Оглядає котельню, кухню, чи все там є що необхідно, дезінфекція рук, прибирання школи, як виглядає школа на ранок. Закінчує робочий день перевіряючи чи прибрані класи. До секретаря сільради заходить з питань дезінфекційних засобів, за допомогою їдальні у звязку з відсутністю фінансування. 11.12.2015 року вона робоче місце не залишала. В 13:20 вона вийшла, особисті речі віддала знайомим з якими підїхала до магазину в с. Іверське, взяла там хліб і перебувала в магазині 3 хвилини. В 13:25 зайшла до котельні школи та перебувала там хвилин 30-ть. Потім пішла до їдальні, спілкувалася з кухарем та помічником хвилин 30-ть. Після їдальні пішла до сільської ради і там знаходилася годину до 15:30. Потім повернулася до школи, забрала ключі і знаходилася до кінця робочого дня до 16:00 годин. 14.12.2015 року на 14:30 вона поїхала додому, тому що зателефонувала дитина яка поскаржилась на стан здоровя і вона вимушена була поїхати. Директора в школі вона не бачила, на другий день подала письмові пояснення. У неї ненормований робочий час, вона може залишитися і до пяти, і до шести вечора, а також вийти у суботу. Робоче місце у неї не визначене. У неї є серйозні документи і сейф їй був наданий секретарем сільради. З директором у неї неприязні відносини, вони посварилися у звязку з виробничими відносинами. До медичних органів у звязку зі станом здоровя дитини (14.12.2015) вона не зверталася, вважала, що може надати таку допомогу сама. Вона повинна була бути присутньою біля дитини 2-3 години. Документів на підтвердження того, що в неї може виникнути необхідність відлучитися з роботи, вона директору не надавала. Про те, що пішла з роботи, директора не повідомила, бо була дуже засмучена. Для допомоги дитині не потрібно було звертатися за медичною допомогою. З приводу оскаржуваного наказу вона зверталася до профкому, де розглядалося питання його законності, їй було надано слово для пояснень. Вона підпорядковується директору, 14.12.2015 року знала що він на нараді і не зважилася його турбувати. 11.12.2015 року так як вона нікуди не виїжджала то вважала за непотрібне повідомляти директора. Того дня вона в сільській раді вирішувала питання про надання допомоги, у звязку з відкритими люками. Питання вирішене не було, бо воно складне і секретер сільської ради пообіцяла його розглянути, бо воно не в перше піднімається. 14.12.2015 року вона бачила директора, але на 14:30 не бачила, дуже швидко зібралася, не встигла повідомити директора так як сильно хвилювалася. Її донька вчиться в школі м. Добропілля і того дня перебувала в школі повний день, вчителям на стан здоровя не скаржилась. Останній раз до лікарні вона з приводу здоровя доньки зверталася у вересні 2014 року. більше не зверталася. Їй пропонували окремий кабінет, але він був сирий і в ньому було потрібно робити ремонт. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює секретарем Іверської сільської ради. 11.12.2015 року позивач заходила до сільської ради, після того як голова привіз принтер. Вона просила зробити копії бланків школи для списання, табель та графік для обліку робочого часу. Прийшла після 15-ї години, бо голова привіз принтер після 15:00. Перебувала в сільській раді хвилин 10, зробила по 5-6 копій. Позивач зробила тільки ксерокопії, до 15:00 години вона її не бачила. -Свідок [PERSON] показала суду, що до 24.02.2016 року працювала в [PERSON] школі в шкільній їдальні, кухарем. 11.12.2015 року позивач знаходилася у їдальні 15-20 хвилин, пішла після 14 години і більше вона її не бачила. Позивач заходила до їдальні кожного дня, чи заходила 14.12.2015 року, вона не памятає. Вона теж отримала догану і була звільнена за то, що не перебувала на роботі до 16-ї години. Догану і звільнення вона не оскаржувала. -Свідок [PERSON] показала суду. що працює в [PERSON] школі в шкільній їдальні, помічником кухаря. Позивач 11.12.2015 року після 14:00 заходила в їдальню, де вони проводили хлорування. Була хвилин 20-30. Позивач має стіл на 2-му поверсі, як робоче місце. 14.12.2015 року позивач зранку заходила, чи заходила після обіду не памятає. У них були профспілкове зібрання на якому були присутні керівництво РАНО. Позивач була проти застосованої до неї догани. Слово для виступу на зібранні їй надавали. Інші члени профспілки були за винесення позивачу догани. Позивач була повинна писати пояснення, але чи писала, чи казала про це, вона не памятає. В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача були допитані в якості свідків: -Свідок [PERSON], який показав суду, що працює в [PERSON] школі, вчителем. 11.12.2015 року в пятницю позивач зранку була на роботі. Після пятого уроку, який закінчується в 12:50 годин, він бачив як позивач з кульками та сумками сідала в білу іномарку навпроти шкільної площі. В той день він був черговим по школі і більше на роботі її не бачив. Він також бачив, як після пятого уроку кухар [PERSON] поїхала додому. Про це він розповів вчителям, які знаходилися у вчительській. 14.12.2015 року він бачив позивача зранку на роботі. На засіданні профспілки директор оголошував всі документи, в тому числі пояснювальну позивача за 11.12.2015 року, пояснювальну за 14.12.2015 року не оголошував. На засіданні профспілки позивач казала, що не згодна з доганою, але він голосував за те. що догана законна. Позивач нікого не ставила до відома про відсутність на роботі так як вважає, що може в будь-який час залишити територію школи. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі заступником директора. 11.12.2015 року в пятницю [PERSON], який був черговим по школі повідомив її та вчителів, що знаходилися у вчительській про те, що кухар [PERSON] поїхала додому. Десь в середені 6 уроку, біля 14-ї години до школи підїхала машина білого кольору. Позивач сіла в неї та поїхала. Вона сама пішла зі школи о 15:50 годин і позивача в школі не бачила. 14.12.2015 року позивач зранку була на роботі. Після 7-го уроку вона відправила дітей на автобус. До школи приїхали керівники з відділу освіти . З ними вони обійшли школу, питали де завгосп, але її не було. Намагалися знайти завгоспа, питали в тех.працівників, які зазначили, що в школі її немає. Вона особисто попереджала позивача про необхідність надання пояснень. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі вчителем. 11.12.2015 року вона знаходилася у вчительській разом з іншими вчителями і бачила як о 13:30 годині позивач виходила зі школи з сумками та сіла в іномарку. У неї в пятницю було пять уроків і вона чекала у вчительській шкільного автобуса який приходить після шостого уроку. Вікна вчительської виходять на фасад. Зі школи вона поїхала на шкільному автобусі після 14-ї години. Вчитель працює погодинно. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі вчителем. 11.12.2015 року вона перебувала вчительській разом з іншими вчителями і бачила як о 13:30 до школи підїхала іномарка і позивач сіла в неї та поїхала. В неї в той день було чотири уроки, але піти раніше з роботи вона не могла, оскільки чекає шкільний автобус на якому приблизно 15-ї години поїхала додому. Вона не бачила, щоб позивач переймалася з приводу догани. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі вчителем. 11.12.2015 року позивач пішла з роботи о 13:30. В цей час вона була у вчительській і бачила як до школи підїхав білий автомобіль, і позивач сіла в нього та поїхала. Робоче місце позивача знаходиться на другому поверсі. Вона гадає, що позивач може знаходитися на території школи, можливо виходити у справах. Додому вона поїхала на шкільному автобусі. Доповідну складали того ж дня у пятницю. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі вчителем. 11.12.2015 року вона перебувала у вчительській. Її стіл знаходиться біля вікна і вона бачила, як між 13 та 14 годинами позивач поїхала на білій машині. Біля 15 години вона поїхала додому і не знає чи зявлялася позивач у школі після 14:30. Робоче місце позивача парта в коридорі. Доповідну склала профорг [PERSON] -Свідок [PERSON] показала суду, що вона працює в [PERSON] школі технічним працівником і позивач є її начальником. 11.12.2015 року в пятницю вона особисто бачила як позивач взяла особисті речі та на 14:30 пішла на автобус і вона вважала, що це кінець її робочого дня. 14.12.2015 року в понеділок, позивач чекала машину і о 12:00 годині повідомила, що їй потрібно у м. Добропілля у пенсійний фонд, бо їй зменшили пенсію на дитину на 200 грн. і вона поїхала зясовувати це питання. Суд оцінивши зазначені покази та узгодивши їх з показами інших свідків, позивача, яка була допитана у якості свідка вважає, що у звязку з тривалим часом який минув свідок переплутала дати подій про які надала покази. В іншій частині її покази узгоджуються з показами сторін і інших свідків. -Свідок [PERSON] показала суду, що вона працює в [PERSON] школі технічним працівником і позивач є її начальником. 11.12.2015 року до 13:30 годин вона бачила позивача. Потім підїхала біла іномарка і позивач сіла в неї та поїхала. Перед цим позивач забрала свої особисті речі, які знаходяться в її особистій шафі в роздягальні школи. До 15:30 години вона мила підлогу, після чого закрила школу та пішла. Позивача більше не бачила. 14.12.2015 року після сьомого уроку позивач взяла свої пакети з шафи і пішла зі школи. Більше вона позивача не бачила. Куди пішла позивач їй не казала. Зі школи вона пішла останньою в 16:30, позивача не бачила. 11.12.2015 року вона бачила тільки як позивач поїхала, чи була після 16:30 вона не знає. Ключів від школи у позивача н має. Робоче місце у позивача знаходиться на другому поверсі, там у неї стіл і сейф. -Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі сторожем. Жодних відомостей про події 11.12.2015 року та 14.12.2015 року стосовно відсутності на роботі позивача їй не відомо. Представник відповідача відмовився проводити допит свідка [PERSON], яка була викликана до суду за його клопотанням. Під час судового розгляду, з метою спростування показів свідка [PERSON] стороною позивача було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яке було задоволено судом. Свідок [PERSON] показала суду, що працює в [PERSON] школі технічним працівником. На даний час перебуває в декретній відпустці і фактично мешкає в с. Іверське. 11.12.2015 року вона забрала старшу дитину зі школи в 11:30 годин, при цьому позивач перевела її дитину через дорогу де вона чекала. До школи вона не заходила. Після цього вона прийшла додому і вони з чоловіком і обома дітьми поїхали на власному автомобілі в гості в с. Ново Андріївка о 12:00 годин. Під час подорожі вона бачила [PERSON] яка йшла додому. Крім цього свідок показала суду, що [PERSON] є її кумою і старша дитина свідка навчається в 1-му класі який веде [PERSON] З [PERSON] у свідка погані відносини, оскільки вона погано відноситься до її дитини в школі і у звязку з таким відношенням дитина відмовляється ходити до школи. Представник позивача [PERSON] після допиту свідка [PERSON] заявила клопотання про визнання показань свідка [PERSON] в судовому засіданні неналежними та недопустимими, оскільки вона пішла зі школи о 12 годині і не могла бачити як позивач залишила школу о 13:30 годин. Суд оцінивши покази свідків [PERSON], [PERSON], інших свідків допитаних судом, позивача яка була допитана в якості свідка, дійшов до висновку, що покази свідка [PERSON] про те, що вона бачила о 12:00 на дорозі свідка [PERSON] яка йшла від школи не спростовують покази свідка [PERSON] про те, що о 13:30 вона знаходилася у вчительській разом з іншими вчителями і бачила як о 13:30 годині позивач виходила зі школи з сумками та сіла в іномарку. Факт того, що о 13:20 годині позивач виходила зі школи і відїжджала від неї на автомобілі своїх знайомих був визнаний позивачем в судовому засіданні. У звязку з цим покази свідка [PERSON] не можуть бути оцінені судом як неналежні і недопустимі. При прийняті такого рішення суд також врахував покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які узгоджуються між собою та показами свідка [PERSON] і жоден з них не зазначив про відсутність свідка [PERSON] в зазначений час у вчительській. Більш того, за показами свідка [PERSON] саме профорг [PERSON] була ініціатором складення доповідної на імя директора. Суд також враховує негативне відношення свідка [PERSON] до свідка [PERSON] тому її покази оцінює критично. Під час судового засідання представник відповідача, третя особа [PERSON] заявив клопотання про допит у якості свідків [PERSON] голови профкому району та [PERSON] юриста, які були присутні під час засідання профкому школи 21.12.2015 року і могли підтвердити правомірність винесення догани. Суд відмовив в задоволенні клопотання, оскільки дослідив в судовому засіданні Протокол № 1 засідання первинної профспілкової організації [PERSON] [PERSON] ступенів і висновки викладені в протоколі не оспорювалися сторонами в судовому засіданні, що під час розгляду клопотання підтвердили позивач та її представник. Обставини на підтвердження яких представник відповідача, третя особа вважав за необхідне допитати зазначених осіб не стосуються предмету доказування. Під час судового розгляду, суд також відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, як таких, що подані з порушенням ч. 1 ст. 131 ЦПК України без поважних причин та не стосуються предмету доказування. Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 58 ЦПК Українипередбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Розглянувши вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Олександрівської районної ради Донецької області № 152 від 16 грудня 2015 року «Про призначення стягнення» про винесення догани [PERSON], суд дійшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлена і не оспорювалася сторонами в судовому засіданні та обставина, що 11.12.2015 року позивач залишила своє робоче місці на території [PERSON] [PERSON] ступенів о 13:30 годин. Зазначене підтверджене як показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] так і показами самого позивача в суді, та її пояснювальної на імя директора (а.с.20). Посилання позивача, що її відсутність на робочому місці була обумовлена поважними причинами не була підтверджена в судовому засіданні належними доказами. Так покази позивача, яка була допитана судом у якості свідка про те, що вона «у 13:20 вона вийшла, особисті речі віддала знайомим з якими підїхала до магазину в с. Іверське, взяла там хліб і перебувала в магазині 3 хвилини. В 13:25 зайшла до котельні школи та перебувала там хвилин 30-ть. Потім пішла до їдальні, спілкувалася з кухарем та помічником хвилин 30-ть. Після їдальні пішла до сільської ради і там знаходилася годину до 15:30. Потім повернулася до школи, забрала ключі і знаходилася до кінця робочого дня до 16:00 годин». - відрізняються від її письмових пояснень наданих директору школи (а.с.20) в яких відсутні відомості про відвідування позивачем їдальні школи. Доказів свого перебування у котельні школи позивач суду не надала. При цьому покази свідка [PERSON] в судовому засіданні про перебування позивача в їдальні (15-20 хв.) суд оцінює критично, оскільки вона також отримала догану за передчасне залишення свого робочого місця і на момент судового розгляду була звільнена з [PERSON] ЗОШ. Крім цього покази свідка [PERSON] спростовуються показами свідка [PERSON], який показав в суді, що кухар [PERSON] залишила школу ще до відїзду на машині позивача о 13:30. Перебування позивача в їдальні школи після 14:00 протягом 20-30 хвилин, підтвердила свідок [PERSON] Покази позивача в суді про те, що після їдальні вона пішла до сільської ради, там знаходилася годину до 15:30 і вирішувала питання про надання допомоги, у звязку з відкритими люками, а потім повернулася до школи, забрала ключі і знаходилася до кінця робочого дня до 16:00 годин та відомості зазначені в пояснювальній про те, що її працівники можуть підтвердити, що вона забрала свої ключі в 16:00 та поїхала додому, були спростовані в судовому засіданні свідками: - [PERSON] яка показала суду, що 11.12.2015 року позивач заходила до сільської ради, після 15:00 години, перебувала в сільській раді хвилин 10, зробила по 5-6 копій бланків; - та свідка [PERSON] яка показала суду, що 11.12.2015 року до 15:30 години вона мила підлогу, після чого закрила школу та пішла. Позивача більше не бачила. 11.12.2015 року вона бачила тільки як позивач поїхала, чи була після 16:30 вона не знає. Ключів від школи у позивача немає. З викладеного суд дійшов до висновку, що позивач була відсутня на своєму робочому місці на території [PERSON] школи з 13:30 до 14:00 годин та з 14:30 годин до кінця робочого часу. 11.12.2016 року В зазначений час позивача та території Іверьської школи ніхто з допитаних судом свідків не бачив. Перебування позивача після 15:00 години протягом 10 хвилин в [PERSON] сільській раді, суд не вважає поважною причиною тривалої відсутності на робочому місці. Судом в судовому засіданні встановлена та не оспорювалася сторонами та обставина, що позивач 14.12.2015 року залишила своє робоче місце та поїхала додому на автобусі о 14:30 годин. Зазначене підтверджене як показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] так і показами самого позивача в судовому засіданні. Доводи позивача про поважні причини залишення робочого місця у звязку зі станом здоровя дитини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підтвердження погіршення стану здоровя дочки 02.06.1999 року позивач надала суду тільки власні покази, як свідка, в яких між іншим зазначила, що дочка перебувала в школі повний день, вчителям на стан здоровя не скаржилась, до медичних органів у звязку зі станом здоровя дитини (14.12.2015) вона не зверталася, останній раз до лікарні вона з приводу здоровя доньки зверталася у вересні 2014 року. Надані на підтвердження поважності причини залишення робочого місця письмові докази про наявність у позивача дитини інваліда віком до 18 років, [INFO] (а.с.3-4,65), суд вважає недостатніми, оскільки вони не підтверджують раптове погіршення здоровя дочки і зумовлене ним залишення роботи позивачем. Позивачем в судовому засіданні було долучено копію письмового пояснення на імя директора школи по факту залишення робочого місця 14.12.2015 року. Дослідивши зазначений документ, суд вважає, що він не підтверджує покази позивача про те, що вона надавала зазначені пояснення до винесення відповідачем наказу про застосування дисциплінарного стягнення, оскільки представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечив цю обставину, оскільки 15.12.2015 року ним був складений акт фіксації відмови від надання пояснень,на копії наданої суду відсутні відмітки про вручення адресату її оригіналу, відповідно до показів свідків на засіданні профспілки були оголошені тільки пояснювальна позивача за 11.12.2015 року, позивачу надавали слово для виступу і вона не зазначила про те, що надавала пояснювальну за 14.12.2015 року. Доводи позивача про те, що під час застосування дисциплінарного стягнення відповідач не врахував, її тривалий без будь-яких порушень трудової дисципліни час роботи в школі, суд відхиляє, оскільки догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. З огляду на викладене вище, обставини справи, суд вважає, що вирішуючи питання саме про застосування дисциплінарного стягнення, обрання його конкретного виду в даному випадку відповідачем були враховані ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника та було прийняте цілком відповідне рішення про застосування саме дисциплінарного стягнення і правильно обраний найменш суворий вид стягнення, який власник має право застосу\-вати за будь-яке порушення трудової дисципліни. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позивач вчинила порушення трудової дисципліни, залишивши без поважних причин своє робоче місце на території [PERSON] [PERSON] ступенів 11.12.2015 року та 14.12.2015 року. Відповідач, який є органом, правомочним застосувати дисциплінарне стягнення до позивача, застосував дисциплінарне стягнення в передбачений ст.. 148 КЗпП України строк, зажадав від позивача письмові пояснення до застосування дисциплінарного стягнення, застосував до позивача одне дисциплінарне стягнення, при його обранні врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, попередню роботу позивача застосувавши до позивача найменш суворий вид стягнення. Оголосив стягнення в наказі та повідомив позивача про наказ під розписку. Під час застосування до позивача дисциплінарного стягнення відповідач діяв в межах вимог ст.. 147-149 КЗпП України і не допустив їх порушення. Доводи сторони позивача про те, що позивач має ненормований робочий час на підтвердження поважності перебування за межами території школи під час робочого часу, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на нормах КЗпП України. Посилання сторони позивача на покази свідків про те, що робочий час у них закінчується по різному коли закінчуються уроки, суд відхиляє, оскільки свідки, що дали такі покази є вчителями школи і Графік роботи співробітників школи (додаток № 3до Колективного договору) (а.с.100 зворот) на них не поширюється. Посилання сторони позивача про невизначеність робочого місця позивача, суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні на підставі показів свідків та самого позивача, встановлено, що позивач як робоче місце має стіл на другому поверсі школи та сейф. Позивачу пропонувалося зайняти окремий кабінет, але позивач відмовилась с посиланням на те, що кабінет потребував ремонту. При цьому відповідно до п. 3.11 Посадової інструкції на позивача покладено обовязок організовувати поточний ремонт школи (а.с.25). Суд приймає доводи сторони позивача про те, що позивач по робочим питанням може знаходиться за межами школи, але в судовому засіданні було встановлено, що 11.12.2015 року позивач знаходилась за межами школи по робочому питанню після 15:00 години протягом 10 хвилин в [PERSON] сільській раді. Доказів на підтвердження того, що в інший встановлений судом час відсутності на території школи, позивач перебувала з поважних причин по робочим питанням, стороною позивача надано не було. Доводи сторони позивача про те, що винесена догана є підставою для подальшого звільнення у випадку повторного порушення трудової дисципліни, суд вважає такими, що не стосуються справи, що розглядається. Суд не вправі розглядати питання можливого порушення прав позивача в майбутньому і захищати права позивача які ще не порушені. Суд відхиляє доводи представника відповідача в судовому засіданні про порушення позивачем тримісячного строку звернення до суду, передбаченого ст.. 233 КЗпП України, оскільки відповідно до поштового штемпеля на конверті в якому до Олександрвського районного суду надійшли матеріли позовної заяви, позивач надіслала до суду позов 14.03.2016 року в межах тримісячного строку (а.с.7). Розглянувши вимоги позивача про стягнення з [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Олександрівської районної ради Донецької області моральної шкоди у сумі 10000 грн., суд дійшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підтвердження моральної шкоди позивач надала витяг з власної медичної картки (а.с.115-132,150-151), однак зазначені в ньому хвороби та час звернення за медичною допомогою не дають суду підстави вважати, що між застосованим до позивача дисциплінарним стягненням і зверненням до медичних органів зі скаргами на погіршення стану здоровя є прямий причинно-наслідковий звязок. Свої вимоги позивач обґрунтувала протиправною поведінкою відповідача у звязку з винесенням їй догани. Зазначений довід суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв правомірно. Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позову. Відповідач не заявив суду про наявність судових витрат. На підставі зазначеного, ст.. 139-141,147-150, 232-233, 237-1 КЗпП України, ст.. 1167 ЦК України та

Outcome: dismissed