overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

19.02.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, з проханням встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Радомишльським районним відділом земельних ресурсів 30.09.2004 року на ім'я «[PERSON]» з тих підстав, що при видачі вказаного Державного акту невірно записано прізвище та по батькові власниці «[PERSON]», хоча згідно паспортних даних та інших документів правильно прізвище та по батькові «[PERSON]». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю проведення державної реєстрації прав, пов'язаних із правом власності на земельну ділянку. Заявник надала клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.4), ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6), ксерокопією картки фізичної особи - платника податків (а.с.5). 30.09.2004 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації № 113 від 07.06.2004 р. заявниці був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] розміром 3,2980 га, розташовану на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я «[PERSON]». (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Меньківської сільської ради заявнику [PERSON] дійсно належить вищевказана земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.8). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

19.02.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, з проханням встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077008, виданого Радомишльським районним відділом земельних ресурсів на ім'я «Буднік Ольга Олексіївна» з тих підстав, що при видачі вказаного Державного акту невірно записано прізвище власниці «Буднік», хоча згідно паспортних даних та інших документів правильно прізвище «Будник». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю проведення державної реєстрації прав, повязаних із правом власності на земельну ділянку. Заявник надала клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO], серії ВМ № 670499 (а.с.4), ксерокопією картки фізичної особи платника податків (а.с.5), ксерокопією посвідчення серії АІ № 595409 (а.с.6). 30.09.2004 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації № 113 від 07.06.2004 р. заявниці був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077008 розміром 1,9192 га, розташовану на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я « Буднік Ольга Олексіївна» (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Меньківської сільської ради від 25.12.2015 р. за № 205 заявнику [PERSON] дійсно належить вищевказана земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077008 (а.с.8). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

19.02.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, з проханням встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077092, виданого Радомишльським районним відділом земельних ресурсів на ім'я «Кудрявська Марія Антонівна» з тих підстав, що при видачі вказаного Державного акту невірно записано прізвище власниці «Кудрявська», хоча згідно паспортних даних та інших документів правильно прізвище «Кудравська». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю проведення державної реєстрації прав, повязаних із правом власності на земельну ділянку. Заявник надала клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO], серії ВМ № 825409 (а.с.4), ксерокопією картки фізичної особи платника податків (а.с.4 зворот), ксерокопією посвідчення серії Д-І № 519945 та посвідчення серії АІІ № 129310 (а.с.5-6). На підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації № 113 від 07.06.2004 р. заявниці був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077092 розміром 2,6132га, розташовану на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я «Кудрявська Марія Антонівна». (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Меньківської сільської ради від 25.12.2015 р. за № 204 заявнику [PERSON] дійсно належить вищевказана земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077092 (а.с.8). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

19.02.2016 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким задоволено позовну заяву [PERSON] до АТЗТ «ДВК», ПП «Будінвестмонтаж» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об»єкт договору. У даному рішення допущено описки, а саме по тексту рішення, в тому числі в резолютивній частині рішення невірно зазначено по батькові позивача, а саме «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» та в резолютивній частині рішення зазначено невірно загальну площу проінвестованої позивачем квартири, а саме «75, 49 кв.м.» замість вірної площі «75, 91 кв.м.». Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглянути заяву про виправлення описки у рішенні суду за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. 19.02.2016 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким задоволено позовну заяву [PERSON] до АТЗТ «ДВК», ПП «Будінвестмонтаж» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об»єкт договору. У даному рішення допущено описки, а саме по тексту рішення, в тому числі в резолютивній частині рішення невірно зазначено по батькові позивача, а саме «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» та в резолютивній частині рішення зазначено невірно загальну площу проінвестованої позивачем квартири, а саме «75, 49 кв.м.» замість вірної площі «75, 91 кв.м.». Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

19.02.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.02.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 4727,57 грн. на строк по 06.08.2007 року, зі щомісячним погашенням заборгованості та сплатою відсотків визначених сторонами в розмірі по 788,21 грн. Посилаючись на невиконання зобов'язань по кредитному договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом і відсотками за період з 10.02.2011 р. по 10.02.2016 р. в розмірі 17255,63 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 06.02.2007 року ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є позивач, і відповідач уклали договір, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 4727,57 грн. на строк по 06.08.2007 року зі сплатою 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості з боку відповідача має здійснюватися в період з 20 по 25 числа кожного місяця в розмірі по 788,21 грн. Сторони також домовилися, що при порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом у розмірі 6,05 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. (а.с. 8-12, 17, 18) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором і допустив прострочення визначених платежів. Так підтверджений розмір простроченої заборгованості по відсоткам станом на 10.02.2016 року, згідно розрахунку, становить 12271,96 грн. (а.с. 7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 12271,96 грн., а також судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

19.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 8799,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що з травня 2013 року сторони являються сусідами, та певний час їх відносини були привітними та добросусідськими. Проте в подальшому відповідач безпідставно почала викликати поліцію та ображати позивача, зокрема, 16.02.2016 року відповідач був змушений зафіксувати протиправну поведінку відповідача. У зв'язку із чим, позивач звертається до суду із даним позовом. У судовому засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовну заяву підтримав та просить її задовольнити. При цьому представник пояснив, що протиправна поведінка відповідача суперечить моральним принцам позивача, який є пенсіонером за віком, учасником бойових дій та ветераном праці. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] підтримав надані представником відповідача [PERSON] письмові заперечення на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову. При цьому представник пояснив, що у ході конфлікту відповідач не ображала позивача, а

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

19.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні дитини і матеріальної допомоги не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач позов визнав, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини доходів. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не у повній мірі виконує у відношенні своєї дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її належного утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимог ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 20 шлюбі з відповідачем з 23.01.2010 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 23.01.2010 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і свої доводи мотивує тим, що 04 червня 2015 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді жилого будинку № 3 по вул.Леніна у с.Красінвка Волноваського району Донецької області та земельна ділянка площею 1,9100 га за тією ж адресою, що призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивач є спадкоємцем першої черги. Впродовж визначеного законом строку він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через воєнні дії. Вважає причину пропуску строку звернення поважною, тому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. [PERSON] сільська рада у судове засідання надіслала клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] померла 04 червня 2015 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 909805. Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач, який є спадкоємцем, пропустив строк, визначений законом, для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак від спадщини не відмовився шляхом подання заяви про відмову від прийняття спадщини, строк пропустив через воєнні дії на території Донецької області. У відповідності зі ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] .К.Г., що померла 04.06.2015 року, та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

19.02.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року, актовий запис № 96. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Разом не проживають й спільне господарство не ведуть, кожен з них утворив нову сім'ю. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, але з'явитися до відділу реєстрації актів цивільного стану Голопристанського управління юстиції Херсонської області не бажає. Оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у відділі РАЦС Голопристанського РУЮ Херсонської області, 23.10.2004 року, актовий запис № 96. Подружжя спільно не проживає та відповідно не веде спільне господарство. Надії на збереження сім'ї також немає. Подальше примирення між сторонами не можливе. В зв'язку з цим суд вважає, що зберегти сім'ю не видається можливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до норм ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Під час судового засідання суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Враховуючи ці обставини, а також повного небажання сторін примиритись, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved