Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

17 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно з дня подачі позову до суду, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, та продовжує навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія», денної форми навчання. Вона надає сину матеріальну допомогу, однак такої допомоги не достатньо, а тому син потребує матеріальної допомоги батька на час навчання. Відповідач працює, за віком та станом здоров`я має можливість надавати сину допомогу на період навчання. 15 липня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, на повнолітнього сина не заперечував. Третя особа в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2003 року (а.с.4). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради (а.с. 9). [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання, держбюджет, Національного університету «Одеська юридична академія», дата закінчення навчання 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою від №ВК-5 від 15.06.2021 (а.с.10). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи обставини справи, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає доцільним стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 17 червня 2021 року (а.с.11) та до припинення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а також, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача на користь держави підлягає 50 відсотків судового збору, що становить 454 гривні.

Outcome: approved