Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

19.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина, посилаючись на те, що від подружнього життя мають сина інваліда з дитинства. Рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини його доходу. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконання у відділі виконавчої служби. Борг зі сплати аліментів складає 20000 грн. З квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття позивачем за призначенням лікарів придбано медичних препаратів для лікування сина на суму 8071,54 грн. Відповідач відмовляється брати участь у додаткових витратах на дитину. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути на її користь понесені нею додаткові витрати в сумі 4035,77 грн. та стягнути аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі ? частини від заробітку відповідача, щомісячно, довічно. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплатити понесені позивачем кошти на лікування, в частині стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина довічно, просив в цій частині відмовити, оскільки має на утриманні доньку від іншого шлюбу, яка теж є інвалідом. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 02.08.2000 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області. На даний час шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Борівською селищною радою Фастівського району Київської області від 16.07.2018 року за № 1023. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частики доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття. З довідки-розрахунку заборгованості виданого Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 13.07.2018 року, вбачається, що станом на 10.07.2018 року, за [PERSON] рахується борг по аліментам, який становить 20000,00 грн. Згідно довідки ЛКК № 363 виданої КЗ «Фастівський центр ПМСД», [PERSON] знаходиться на обліку в КЗ «Фастівський центр ПМСД», має діагноз важкої розумової відсталості, ускладнена агресивною поведінкою з агресивними діями, вроджена вада зору. [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] від 25.02.2016 року, як дитині інваліду, законним представником є його мати, позивач по справі [PERSON] З 10.07.2016 року по 09.07.2018 року призначена державна соціальна допомога у сумі 2322,00 грн. Згідно змісту позову інших коштів, окрім державної допомоги позивач не має, працювати вона не може, оскільки здійснює постійний догляд за сином, якого необхідно годувати, купувати необхідні медичні препарати, проходити медичні процедури. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема на придбання ліків, а також виконанням індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, згідно наданих фіскальних чеків затрачено 8071,54 грн. У звязку з чим, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених витрат, що становить 4035,77 грн. В судовому засіданні встановлено, що матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина надає його мати - позивач у справі, батько - відповідач у справі сплачував за рішенням суду аліменти до досягнення сином повноліття, в подальшому вони із позивачем не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання сина. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця у розмірі ? частини всіх доходів відповідача, позивач зазначила, що він має постійний дохід у виді заробітної плати та на рівні із матір'ю зобов'язаний матеріально забезпечити дитину, яка потребує саме такого розміру допомоги. Приймаючи до уваги, те що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами посилання позивача про те, що дитина потребує, а відповідач має можливість сплати аліменти на утримання сина саме щомісяця в розмірі ? частки всіх його доходів. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, а відповідач за станом здоров'я, сімейним та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому суд виходить з того, що законом не встановлено конкретний розмір частки від доходу на утримання одної дитини, що розмір такої частки визначає суд, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Враховуючи матеріальне становище позивача, а також те, що відповідач працює, має постійний дохід (зі слів в судовому засіданні відповідача працює в ПП і отримує заробітну плату в розмірі 4000 грн., має на утримані доньку, яка є інвалідом І групи), виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання сина щомісяця в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності. Згідно довідки МСЕК серії АВ № 0519880 від 02.07.2018 року [PERSON] інвалідність встановлено довічно. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1409,60 гривень, за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину та за вимогу про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial