Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

19.04.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Публічне Акціонерне товариство «ОТП Банк», Третя Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину домоволодіння та земельної ділянки. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], який складається з однієї жилої кам'яної будівлі загальною площею 174,8 кв.м., житловою площею 82,6 кв.м., в порядку спадкування за законом, та визнати право власності на ? земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 га за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 25.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] пояснила суду, що з 1989 року до 12.04.2014 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], який помер 12.04.2014 року та не залишив заповіт на випадок своєї смерті. Від даних відносин у них народилися діти: [PERSON] та [PERSON]. За період проживання однією сім'єю було набуто житловий будинок з надвірними спорудами, які належали [PERSON] на підставі договору дарування від 01.08.2000 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 174,8 кв.м, житловою площею 82,6 кв.м., що розташовані на земельній ділянці розміром 1322 кв.м., з яких земельна ділянка розміром 0,0999 га, що розташована на території Одеської міської ради, була передана [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування від 06.06.2002 року, виданого на підставі рішення Одеської міської ради від 04.07.2001 року. Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1996 року на підставі розпорядження Управління житлово-комунального госпо\-дарства виконкому Одеської міської ради від 16.08.1996 року, належала квартира [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що була його особистою приватною власністю. [PERSON] був визнаний інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, а позивачка з 2008 року є фізичною особою - підприємцем, у зв'язку з чим все нерухоме майно утримувалось на її грошові кошти. За період перебування у фактичних шлюбних відносинах будинок [ADDRESS] позивачкою та [PERSON] було реконструйовано, відремонтовано, збільшена його загальна площа, а також суттєво збільшена і вартість земельної ділянки, розміром 1322 кв.м., на якій знаходиться житловий будинок разом з господарськими спорудами і земельна ділянка площею 0,999 га, розташована на території Одеської міської ради за адресою: [ADDRESS] та внаслідок спільних трудових затрат та грошових внесків за кошти отримані від підприємницької діяльності позивачки. Згідно рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2015 позовні вимоги [PERSON] були задоволені в частині: встановлення факту проживання однією сім'єю позивачки [PERSON], та [PERSON] в період з 1989 року по 12.04.2014 року; визнання за позивачкою права власності на сумісне майно, у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] який в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною площею 174,8 кв.м, житловою площею 82,6 кв.м.,та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 1322 кв.м.; визнання за позивачкою [PERSON], права власності на сумісне майно, у вигляді 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У задоволенні позовних вимог про визнання права власності на ? частину однокімнатної квартири [NUMBER] по вул.Варненська у м.Одеса позивачці було відмовлено, оскільки квартира перебуває під іпотекою у ПАТ « ОТП банк» на підставі договору іпотеки від 23.04.2008 року. На теперішній час ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину, не отримав свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи час розгляду даної цивільної справи в суді, спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] був пропущений строк на відмову від спадщини, передбачений вимогами ст. 1270 ЦК України. Відповідач [PERSON] надав до судового засідання заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглядати за його відсутністю. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, у вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без участі представника банку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щоз 1989 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. 12.04.2014 року [PERSON] помер. Від даних відносин народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 18.05.2015 року рішенням Київського районного суду м.Одеси задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], представником неповнолітньої відповідачки є орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи Третя Одеська державна нотаріальна контора, ПАТ « ОТП Банк» про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на сумісне майно подружжя. Встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в період з 1989 року до 12 квітня 2014 року. Визнано за [PERSON], право власності на сумісне майно, у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Одесі по вулиці Обільній під номером 63, якій в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною житловою площею 82,6 кв.м, та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 1322 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на сумісне майно, у вигляді ? частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 гектара, розташованої на території Одеської міської ради за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положення ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України, яка закріплює права спільної сумісної власності подружжя. Так відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них н мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також як передбачено положенням ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання право власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved