overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

18 березня 2015 року до судді надійшла заява боржників про скасування судового наказу від 3 липня 2014 року, у поданій заяві боржники просять суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

18 березня 2015 року до судді надійшла заява представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 січня 2015 року ухвалою судді заява Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором була визнана неподаною та повернута заявнику. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставі п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

18 березня 2015 року до судді надійшла заява представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року ухвалою судді заява Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором була визнана неподаною та повернута заявнику. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставі п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

18 березня 2015 року до судді надійшла заява представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року ухвалою судді заява Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором була визнана неподаною та повернута заявнику. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставіп.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

18 березня 2015 року до судді надійшла заява представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року ухвалою судді заява Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором була визнана неподаною та повернута заявнику. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставі п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

18 березня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON], подана його представником [PERSON], про виправлення описки в рішенні суду від 25 лютого 2015 року, яким задоволено заяву [PERSON], заінтересована особа - приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л., про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що судом допущено описку в резолютивній частині вказаного рішення, а саме після слів «є племінником» вказано «[INFO] року [PERSON]», замість «померлої [INFO] року [PERSON]», тобто пропущено слово «померлої». Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній. Заінтересована особа до суду не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду було повідомлена належним чином. Неявка вказаної особи відповідно до частини четвертої статті 219 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 25 лютого 2015 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області винесено рішення у цивільній справі №739/179/15-ц, яким задоволено заяву [PERSON], заінтересована особа - приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л., про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] та встановлено, що [PERSON] є племінником померлої [INFO] року [PERSON]. Водночас, в резолютивній частині вказаного рішення, в другому абзаці після слів «є племінником» та перед фразою «[INFO] року [PERSON]» судом пропущено слово «померлої». Відповідно зміст даного формулювання «є племінником [INFO] року [PERSON]» має бути наступним «є племінником померлої [INFO] року [PERSON]». Викладене свідчить, що в рішенні суду від 25 лютого 2015 року було допущено описку, яка може бути виправлена шляхом включення після слів «є племінником» слова «померлої». Відповідно до частини першої статті 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Таким чином, заява [PERSON] про виправлення описки, допущеної в судовому рішенні, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

18 березня 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 03, яке видано Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

18 березня 2015 року заявник звернувсь до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві зазначено, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком заявника. Після його смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться [ADDRESS]. Під час звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, з'ясувалось, що маються розбіжності в написанні імені по батьку матері померлого, а саме: в свідоцтві про народження воно зазначене як «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть - «[PERSON]». Розбіжності в написанні імені по-батькові матері спадкодавця є перешкодою в прийнятті спадщини [PERSON] Заявник прохає встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як матері та сина. В судовому засіданні заявник був відсутній, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи. Як вбачається зі змісту заяви, [PERSON] позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без його участі. Приватний нотаріус Валківського нотаріального округу Дем'яненко В. О. в судовому засіданні була відсутня хоча належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, проте від неї мається заява про розгляд справи за відсутності зацікавленої особи в судовому засіданні. Вивчивши докази, що є у справі суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції в Харківській області [PERSON] померла [INFO]. ( а.с. 9) Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого бюро запису актів громадянського стану виконкому Харківської районної ради депутатів трудящих УРСР від [INFO] померла була рідною матір'ю батька заявника - [PERSON] ( а.с. 7) Згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області [INFO] помер [PERSON]. ( а.с. 8) Як вбачається, в свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого [INFO] помилково зроблено запис про прізвище матері спадкодавця як «[PERSON]», тоді як відповідно до інших правовстановлюючих документів воно правильно зазначене як «[PERSON]». Довідкою Старомерчицької селищної ради №139 від 04.03.2015 року підтверджується, що за адресою [ADDRESS] проживала [PERSON] - по-батькові є «[PERSON]», а не «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 п.1 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким, чином є всі підстави вважати, що між померлими [PERSON] та [PERSON] існував факт родинних відносин як матері та сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

18 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.03.2015р. о 21 год. 17 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.03.2015р. о 21 год. 17 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна розмові, вступає неохоче. Підозріла, напружена. Висловлює маячні ідеї отруєння, збитку, переслідування в адресу другої дружини батька. Стверджує, що вона підсипає їй в їжу отруту, наркотики. Вкрала обручку, щоб не дати вийти заміж. Зачиняла квартиру не впускала родичів. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

18 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 26 січня 1996 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, сумісно не мешкають, втратили почуття поваги та любові, сім'я фактично розпалась, відновити її не можливо. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу - неможливі. Спірних питань про розподіл майна, та виховання дитини між сторонами не виникало. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу - визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в її відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 26 січня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харцизька Донецької області, актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що сторони припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають, спірних питань щодо виховання та утримання дитини не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

18 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 18.08.2007 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.08.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 18.08.2007 року, актовий запис №1290 (а.с.4). Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] народжується, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO], актовий запис №902 (а.с.9) та син [PERSON], [INFO], щ підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2010 року, актовий запис №1127 (а.с.8). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини припинили. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

18 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення процентівза користування вкладом, індексу інфляції, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 лютого 2015 року був внесений депозит у сумі 186 000,00 грн. згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті. Внесення коштів підтверджується заявою від 02.02.2015 року про перерахування коштів на рахунок та меморіальним ордером № 45619 від 02.02.2015 року. Згідно п. 1.1 укладеного договору, даний договір є строковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів. 11.02.2015 року позивач написала заяву про повернення банківського вкладу та нарахованих на вклад процентів. Проте відповідач 16.02.2015 року лише здійснив виплату нарахованих відсотків. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення вкладу, проте безрезультатно. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала моральних страждань, грошове відшкодування завданої моральної шкоди оцінює у розмірі 3\~000,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 186 000,00 грн., відсотки за користування вкладом у сумі 3\~175,25 грн., інфляційні втрати у сумі 9\~858,00 грн., три проценти річних у сумі 474,00 грн. та моральну шкоду у сумі 3\~000,00 грн. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 61). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

18 березня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, за актовим записом № 88, шлюбі з відповідачем з 10 травня 2003 року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились рік тому. Позивач вважає, що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Отже, суд вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 10 травня 2003 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved