Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

18.06.2021 [PERSON] звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - студента. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2013 розірвано. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який навчається на третьому курсі факультету математики та інформатики, спеціальність «Інженерія програмного забезпечення» Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника IV рівня акредитації, денного відділення, контрактної форми навчання і потребує коштів на утримання. Зазначає, що її заробітної плати не достатньо для здійснення оплати за навчання сина, а відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді від 23.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що до травня 2021 року навчання сина проходило дистанційно, відтак вона не несла витрат на його проїзд до навчального закладу. Відповідач в судовому засіданні вказав, що він в добровільному порядку сплачує аліменти в розмірі 1500 грн, в нього на утриманні перебувають його батьки із встановленою групою інвалідності, мати хворіє, тому він не має можливості сплачувати більшу суму. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Вимогами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Приписами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] . З довідки Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника від 09.06.2021 №06-09/09-13/1461 вбачається, що [PERSON] навчається на ІІ курсі факультету математики та інформатики, спеціальності «Інженерія програмного забезпечення» Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника IV рівня акредитації, денного відділення, контрактної форми навчання. Термін навчання складає чотири роки (а.с.14). Судом встановлено, що позивач працює в Єзупільському ліцеї Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області відповідно до довідок від 08.06.2021 №54/01-16/06 та 08.06.2021 №55/01-16/06 та отримала за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року 36 726,4 грн заробітньої плати. З наданих відповідачем копій пенсійних посвідчень батьків [PERSON] № [NUMBER] , та [PERSON] серії [NUMBER] , та довідки №122964, №210091 вбачається, що вони є пенсіонерами, інвалідами ІІ групи. Також, згідно довідки Ямницької сільської ради від 07.07.2021 №322 відповідач проживає разом із своїми батьками. Спірні правовідносили, які виникли між сторонами, регулюються Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року та Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ч.1 ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно положень ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги доводи позивача, про те, що витрати пов`язані з утриманням сина, а саме: його проживанням, харчуванням, навчанням, є досить значними, а тому вона потребує допомоги на його утримання. В той\~же час,\~аналізуючи наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~в тому\~числі копії\~пенсійних посвідчень\~батьків [PERSON] ,\~довідку про\~заробітну плату\~ [PERSON] ,\~

Outcome: partial