Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

18 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» про стягнення страхового відшкодування. Під час слухання справи як третю особу було залучено Дочірнє підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми». В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №00894 від 25.10.2010 року в розмірі 162 811,33 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 46 000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2010 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №00894. За вказаним договором був застрахований автомобіль AC G 3302 АХІ-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Вигодонабувачем за Договором є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк». Страховим випадком за договором, зокрема є пожежа, вибух або самозаймання транспортного засобу. Як зазначає позивач, 16.08.2011 року приблизно о 18 год. 25 хв. на трасі Київ-Чернігів під час руху внаслідок самозаймання сталася пожежа в застрахованому автомобілі внаслідок короткого замикання електрообладнання автомобіля. Позивач відповідно до умов договору повідомив відповідача про настання страхового випадку, надав всі необхідні для здійснення виплати документи та надав для огляду пошкоджений автомобіль. Строк виплати страхового відшкодування настав 30.09.2011 року, проте відповідач не здійснив виплати. Листом від 07.03.2012 року відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач звертався із заявою про перегляд рішення, проте рішення не було змінено. Позивач не погоджується з рішенням відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування на тій підставі, що страховик не вживав заходів щодо оформлення всіх документів для своєчасної виплати страхового відшкодування; відповідач не вживав заходів щодо встановлення фактичних обставин страхового випадку, не звертався до будь-яких установ чи організацій із запитами чи заявами, не пропонував страхувальнику надати будь-які додаткові документи, не вимагав проведення будь-яких експертиз. Позивач вважає, що самозаймання автомобіля сталося саме внаслідок виробничого браку або помилки товаровиробника, оскільки офіційний дилер направив листа про «відкликання автомобіля» для проведення робіт по заміні паливопроводу. Крім того позивач зазначає, що відповідач включив до Договору страхування нечіткі, двозначні та несправедливі умови (п.3.5.3 Договору), тобто такі, що всупереч принципу добросовісності їх наслідком став істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду страхувальника, що в подальшому призвело до прийняття страховиком незаконного рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. На позивача не покладається обов'язок доведення провини товаровиробника, як зазначає позивач. Позивач, звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача 88 289,20 грн. - несплачена сума страхового відшкодування (107 136,00 грн. (ринкова вартість транспортного засобу) - 14 500,00 грн. (ринкова вартість залишків транспортного засобу) + 300,00 грн. (послуги транспортування) - 4 646,80 грн. (франшиза)); 12 360,49 грн. пеня нарахована згідно п.9.5.5 Договору за період з 01.10.2011 року по 31.07.2015 року; 10 159,31 грн. - три відсотки річних та 52 002,33 грн. - сума інфляційних за той же період. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що дійсно між сторонами був укладений Договір страхування та 19.08.2011 року до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернувся Страхувальник із письмовою заявою про пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок пожежі. Дану заяву було прийнято Страховиком та проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Страхувальником не надано доказів, що дана подія віднесена до страхових, тому на даний час відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про судове засідання, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Третя особа - Дочірнє підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Тому суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представників третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено в судовому засіданні, власником автомобіля AC G 3302 АХІ-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 25.10.2010 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №008914 (далі - Договір). За умовами Договору застрахованим транспортним засобом в період з 26.10.2010 року по 25.10.2011 року є автомобіль AC G 3302 АХІ-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вигодонабувачем за Договором є ПАТ КБ «Правекс-Банк». Також за умовами Договору відшкодовується транспортування транспортного засобу в сумі 300,00 грн., отримання документів - 1 000,00 грн. Згідно з п.2.1.28 Договору Страховий випадок - передбачена цим Договором страхування подія (ризик, визначений обраною Страхувальником Програмою страхування та зазначений в ОУС Договору), що відбулася в період дії цього Договору, та з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику (Вигодонабувачу, Застрахованим особам, Третім особам) на умовах цього Договору. Страховими ризиками, за договором, зокрема є пошкодження та/або знищення застрахованого транспортного засобу або його обладнання внаслідок раптової дії термічного чинника, що знаходиться назовні застрахованого транспортного засобу (пожежа, вибух), а також самозаймання внаслідок помилок товаровиробника транспортного засобу (п.3.5.3 Договору). Згідно з умовами Договору Страхувальник має право одержати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах передбачених цим Договором (п.9.1.1 Договору), отримувати від Страховика інформацію та документи щодо стану виконання цього Договору (п.9.1.5 Договору). Страхувальник в межах Договору зобов'язаний: надати Страховику документи, передбачені розділом ХІІ цих Загальних умов страхування, що стосуються страхового випадку та його наслідків (п.9.2.3 Договору). Страховик має право: перевірити інформацію надану Страхувальником, а також виконання ним вимог та умов Договору (п.9.4.1 Договору); з'ясовувати причини, обставини і наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи (п.9.4.3 Договору); відмовити у виплаті страхового відшкодування за Договором страхування у випадках, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та/або відповідними правилами страхування Страховика (п.9.4.7 Договору). В той же час Страховик за умовами Договору зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування відповідно до умов цього Договору (п.9.5.2 Договору); при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим Договором строк (п.9.5.5 Договору). Відповідно до п.10.2 Договору, Страховик здійснює виплату страхового відшкодування у строк тридцять робочих днів, починаючи від одержання письмового повідомлення про настання випадку, що може бути кваліфікований як страховий. В судовому засіданні встановлено, що 16.08.2011 року о 18 год. 25 хв. з автомобілем ГАЗ G 3302 А11-13 НГ, номерний знак [NUMBER] на трасі Київ-Чернігів між смт.Козелець та с.Лемеші сталася пожежа в моторному відсіку автомобіля внаслідок чого пожежею було знищено салон та двигунний відсік автомобіля. Причиною пожежі визначено коротке замкнення електрообладнання автомобіля, що також підтверджується актом про пожежу від 16.08.2011 року та Довідкою від 17.08.2011 року за №23/1208, що видана Козелець ким районним відділом ГУ МНС України в Чернігівській області. Згідно висновку №309/2011 про оцінку колісного транспортного засобу, що складений «Ікар ВМЗ Сервіс», станом на 14.08.2011 року ринкова вартість автомобіля AC G 3302 АХІ-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 107 136,00 грн., вартість матеріального збитку становить 79 549,24 грн., вартість пошкодженого автомобіля становить 14 500,00 грн. Сторонами не заперечувалось, що 19.08.2011 року були надані всі необхідні документи, які визначені договором страхування для вирішення питання виплати страхового відшкодування та позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом за №61 від 05.09.2011 року Дочірнє підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» повідомило позивача, що на даний час ТОВ «Автомобільний завод «ГАЗ» проводить додаткову сервісну компанію, метою якої є проведення робіт по заміні паливопровода для забезпечення безпечної, довговічної та надійної експлуатації автомобіля. В 2011 році відповідач звернувся до ПАТ КБ «Правекс Банк» з листом про рішення щодо отримання страхового відшкодування в рахунок погашення кредиту. Як вбачається із листа, орієнтовна сума до відшкодування складає 86 076,00 грн. 22.12.2011 року керівником кредитної групи відділу роздрібного бек-офісу департаменту бізнес бек-офісу головного операційного управління ПАТ КБ «Правекс-Банк» до страхової компанії було направлено лист за №55812/04-01 згідно з яким Банк відмовлявся від отримання страхового відшкодування. Листом від 07.03.2012 року відповідач повідомив позивача та Банк, що пожежа сталася не внаслідок дії термічного чинника, що знаходиться назовні застрахованого транспортного засобу. Також ні акт про пожежу, ні Довідка №29/1208 не доводять, що самозаймання сталося внаслідок помилок товаровиробника транспортного засобу. Тому на даний час у ПрАТ «ПЗУ Україна» відсутні підстави вважати даний випадок страховим у відповідності до умов Договору страхування. У разі надання документів, які б допомогли у визначенні обставин та причин виникнення пожежі ПрАТ «ПЗУ Україна» продовжить розгляд заяви стосовно події. 26.04.2012 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про перегляд рішення стосовно виплати страхового відшкодування. Проте листом від 14.05.2012 року за №3002-31 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомила представника позивача, що підстави для виплати страхового відшкодування відсутні так як не встановлено факту страхового випадку. Отже, як вбачається, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування з огляду на недостатність документів для кваліфікації випадку як страхового. Враховуючи те, що страховою компанією не здійснювались дії відповідно до Договору позивач звернувся до суду із позовом та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24.03.2014 року визнано протиправною бездіяльність Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України», що полягає у порушенні вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, протягом двох робочих днів, як тільки стало відомо про настання страхового випадку за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №008914 від 25.10.2010 року. Як пояснили сторони в судовому засіданні, рішення суду набрало законної сили. Сторонами повний текст рішення суду наданий не був. Разом з тим, у розділі 9.4 Договору, що є обов'язковим для виконання, сторони визначили, що страховик має право з'ясовувати причини, обставини і наслідки страхового випадку, перевіряти надані документи та відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором. Згідно з умовами Договору позивач мав надати документи, які визначені розділом ХІІ Договору, він не наділений ні правами, ні обов'язками з'ясовувати причини страхового випадку. За умовами Договору на позивача, як на Страхувальника покладено такі обов'язки: п. 9.2.3 - страхувальник зобов'язаний надати страховику документи, передбачені розділом XII договору «Перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків», що стосуються страхового випадку та його наслідків; п. 9.2.10 - при настанні випадку, який в подальшому може бути кваліфікований як страховий, негайно, але в будь-якому разі не пізніше 24-х годин з моменту настання відповідної події повідомити Страховика; п. 9.2.11 - виконувати інструкції Страховика, компетентних органів або уповноважених представників та надавати повну і достовірну інформацію щодо обставин настання випадку, який в подальшому може бути кваліфікований як страховий; п. 9.2.12 - надати можливість уповноваженим представникам страховика та інших компетентних органів провести огляд і експертизу ТЗ, з яким стався страховий випадок, для визначення обставин і наслідків такого випадку. Суд не може взяти до уваги посилання представника позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» щодо нечітких, двозначних та несправедливих умов Договору страхування на тій підставі, що позивачем не заявлені вимоги про визнання недійсним Договору чи окремих його пунктів. В судовому засіданні представники сторін не просили призначити експертизу з метою встановлення причин займання автомобіля. Також суд не може взяти до уваги лист Дочірнього підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» про проведення робіт по заміні паливопровода, як доказ на підтвердження помилки товаровиробника, так як пожежа сталася внаслідок короткого замкнення електрообладнання автомобіля, так як паливна система автомобіля та електрообладнання є окремими системами автомобіля та висновками експертів не встановлено причини замкнення електрообладнання та чи пов'язане воно з паливною системою. Хоча згідно з умовами Договору та нормами діючого законодавства на Страхувальника не покладено обов'язок доведення підстав з яких сталося загорання автомобіля, проте в судовому засіданні не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами, що самозаймання застрахованого транспортного засобу сталося внаслідок помилок товаровиробника чи внаслідок раптової дії термічного чинника, що знаходиться назовні застрахованого транспортного засобу, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пеню, індекс інфляції, три проценти річних та витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed