Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

18.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання позивача у звязку із продовженням навчання, у розмірі ? частини від заробітку/доходу, щомісячно, починаючи з 27.10.2016 року, та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. При цьому посилається на те, що з відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти на його утримання. Позивач вказує, що на теперішній час він навчається в Одеському національному політехнічному університеті, тому на підставі ст. 199 СК України змушений звертатися до суду з даним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.10.1998 року народився [PERSON], актовий запис № 172, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 313689, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] /а.с. 4/. Згідно довідки № 657 від 07.10.2016 року, виданої Одеським національним політехнічним університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення ІБЕІ, закінчення навчання планується у 2020 році /а.с. 6/. Окрім того, судом досліджено договір-контракт про платну підготовку фахівця з вищою освітою № 03-15693к від 01.09.2016 року /а.с. 7/, п. 5.2 якого визначено розмір плати за навчання. Судом також досліджено квитанції про здійснення позивачем оплати навчання /а.с. 8/. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Окрім того, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той з батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі /якщо залежно від її обставин визнає необхідним/ повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється студентом денної форми навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд зазначає, що у ході розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження відсутності у відповідача [PERSON] можливості надавати допомогу сниу [PERSON], який продовжує навчання. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved