Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

18 січня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 12 липня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 12 березня 2004 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, що породжувало в сім`ї непорозуміння та конфлікти. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має для неї істотне значення. Згоди на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач не надає, тому змушена звернутися до суду. Майновий спір на даний час відсутній. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем Виконавчому комітеті Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 12 липня 1997 року, актовий запис № 5 - розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 12 липня 1997 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , повторно виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 5 (а.с. 9). Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, що породжувало в сім`ї непорозуміння та конфлікти. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу на надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved