Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

18.03.2020 представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки в користь позивача 8658,65 грн. заподіяної внаслідок вчинення злочину матеріальної шкоди, 355,67 грн. процентів за користування грошовими коштами та 486,58 грн. інфляційних збитків. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] 31.10.2018 близько 17.00 години, перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , належній потерпілому [PERSON] , який перебував в квартирі та в той час спав, таємно, шляхом вільного доступу, заволоділа грошовими коштами в сумі 2400 злотих Республіки Польща, які лежали на столі в кімнаті та належали потерпілому. Після цього залишила квартиру та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 17400 грн.. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.01.2019 було затверджено угоду від 15.11.2018 про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченою [PERSON] у кримінальному провадженні №12018140150001658 від 01.11.2018 про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, застосовано ст.75 КК України та звільнено її від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Даний вирок набрав законної сили 14.02.2019. Відповідачка зобов`язалась відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі 2400 злотих Республіки Польща. Однак остання повернула лише 1100 злотих, а решту збитків не відшкодувала. Вироком суду було встановлено факт заподіяння позивачу майнової шкоди. Частину збитків відповідачка відшкодувала. За користування рештою коштів відповідачка зобов`язана сплатити проценти та інфляційні збитки. Тому просить позов задовольнити. 02.04.2020 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21.08.2020. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, відзиву, заяв та клопотань не подала. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань не подав. У відповідності положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.01.2019 було затверджено угоду від 15.11.2018 про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченою [PERSON] у кримінальному провадженні №12018140150001658 від 01.11.2018 про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, застосовано ст.75 КК України та звільнено її від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Даний вирок набрав законної сили 14.02.2020 і ним встановлено факт завдання позивачу діями відповідачки матеріальних збитків в сумі 2400 злотих Республіки Польща, що становить 17400 грн.. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч.7 ст.128 ЦПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається із наданої суду розписки, відповідачка частково відшкодувала завдані нею збитки на суму 1100 злотих Республіки Польща, що не заперечується позивачем. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що сума не повернутої шкоди становить 1300 злотих Республіки Польща, що згідно із курсом НБУ станом на час звернення з позовом до суду 13.03.2020 (1 злотий = 6,6605 грн.) становить - 1300*6,6605 = 8658,65 грн.. Згідно із наведеним позивачем розрахунком за період часу з 31.10.2018 по 13.03.2020 сума 3% річних від простроченої суми становить 8658,65 *0,3 =355,67 грн. Середній індекс інфляції за період з листопада 2018 року по лютий 2020 року становить 105,62%. Сума боргу з врахуванням інфляції становить : 8658*105,62/100 = 9145,58 грн. Розмір інфляційних збитків за час прострочення становить 9145,58 - 8658 = 486,58 грн., що також підтверджується наданим позивачем розрахунком, який прийнятий судом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем вирок суду від 14.01.2019 року, який набрав законної сили 14.02.2020, не виконано в повному обсязі, а тому із довготривалим його не виконанням, у позивача виникло право щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат на відповідне грошове зобов`язання. Частиною 4 ст.264 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається із змісту постанови Великої Палати Верховного суду від 16.05.2019 року (справа № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18) у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований, та не ставить відповідача у гірше становище. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконує свої зобов`язання за рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому позов слід задовольнити у межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн., від якого був звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: approved