overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернулась\~в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №565/1707/16-ц. Свої вимоги обгрунтовує тим, що при ухваленні 10.04.2017 року рішення у справі судом не вирішено питання про судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні правом власності\~ шляхом виселення з житлового приміщення у розмірі 551 грн. 20 коп. та\~ судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у вказаній справі в розмірі 320 грн.. У судовому засіданні, представник позивача просила задоволити вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення повністю з підстав, вказаних у заяві. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення позивач, відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомляли. Від позивача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі та за участю її представника. Відповідно\~ до ч.3 ст.220 ЦПК суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, в результаті повного, всебічного та обєктивного дослідження матеріалів справи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 21 серпня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 372. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя припинилося з вересня 20015 року, спільне господарство не ведеться. Причиною цьому стало нехтування відповідачем сімейними проблемами та його агресивна поведінка по відношенню до неї. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливе. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 серпня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Шлюбні відносини сторін припинені і тривалий час не відновлювались. Спільне господарство не ведеться. Син проживає з матір'ю. Після надходження позову до суду пройшло два місяці, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вказує на відсутність примирення між сторонами. Відповідач в судове засідання не з'явився і заперечень не надав. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, підстав для відмови в задоволенні позову немає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 640 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

18.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 05.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року сімейні правовідносини між сторонами погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.08.2006 року у виконкомі Біленьківської селищної ради міста Краматорська Донецької області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 058301 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

18.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 29 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 162. Позивачка вказала, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позовній заяві, шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року через невідповідність характерів, поглядів та суджень, спільне господарство між сторонами не ведеться, вони проживають окремо, спору майнового характеру немає. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Чуйко», а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у виді судового збору. У судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачкою під час подання до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., то ці витрати в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

18.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 30.11.2007 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.11.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1154, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО № 461346 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-НО №164137 (а.с.13). В процесі розгляду справи судом надавався сторонам строк для примирення, однак сторони примирення не досягли. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

18.04.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 1,2548 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:0410; площею 0,4560 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:0810; площею 0,4448 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:1200, які розташовані на території Городищенської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 13.08.2015 року. В обґрунтування позову зазначила, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), у звязку з помилкою в написанні імені спадкодавця в державному акті на право власності на земельну ділянку замість, «Вассі» вказано «Василині». У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 13 серпня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 262172). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 260064, виданого на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації за № 48 від 08.04.2005 року [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,2548 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:0410; площею 0,4560 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:0810; площею 0,4448 га., кадастровий номер 7422283300:03:000:1200. За повідомленням Коропської районної нотаріальної контори спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом є її діти [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини та [PERSON], яка прийняла спадщину. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 березня 2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 260064 імя спадкодавця помилково записано «Василині» замість «Васси», пізніше зроблено виправлення «закреслене «Василині» не читати, виправленому «Вассі» вірити та закреслено імя Василині і дописано [PERSON]. Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

18.04.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 16 серпня 2013 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 16 серпня 2013 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5, після розірвання шлюбу змінити прізвище на «Білик». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 16 серпня 2013 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №082111. Від спільного життя мають сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №164609. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

18.04.2017 року позивач ПАТ Акцент-Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 26.12.2015 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час [PERSON] умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 25.10.2016 рік утворилася заборгованість в розмірі 12\~532,33 грн. Просили суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За наявності по справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2015 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 25.10.2016 рік утворилася заборгованість в розмірі 12\~532,33 грн., яка складається з: -5000,00 грн. заборгованість за кредитом; -5609,36 грн. заборгованість по процентам ; -850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -572,97 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1\~600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

18.04.2017 року позивач ПАТ Акцент-Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 30.01.2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час [PERSON] умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 21.11.2016 рік утворилася заборгованість в розмірі 13\~144,03 грн. Просили суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За наявності по справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 21.11.2016 рік утворилася заборгованість в розмірі 13\~144,03 грн., яка складається з: -4889,57 грн. заборгованість за кредитом; -5072,36 грн. заборгованість по процентам ; -2080,0 грн. заборгованість за пенею та комісією; -9\~161,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -602,10 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1\~600,00 грн.

Outcome: approved