Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

17.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з доповненим та уточненим в ході судового розгляду справи позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна. Свої вимоги мотивуючи тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року. Їх сімя фактично розпалась у червні 2014 року, однак під час розгляду у суді позову про розірвання шлюбу питання розподілу їх спільного майна не було вирішене. У звязку з чим він звертається з дійсним позовом до суду, на обгрунтування зазначає, що в період шлюбу з відповідачкою ними було придбано: компютерний стол, вартістю 700 грн. 00 коп.; крісло для перевезення дітей в автомобілі, вартістю 1500 грн. 00 коп.; кухонний комбайн, вартістю 1500 грн. 00 коп., а також 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками б/у загальною вартістю 4000 грн. 00 коп. Вважає, що згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Просить суд визнати за ним право власності на компютерний стол та не заперечує проти визнання за відповідачкою права власності на автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS д/з АН 2038 CО; 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками; крісло для перевезення дітей, а з [PERSON], [INFO] стягнути на його користь грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS д/з АН 2038 CО та іншого розділеного спільного майна. 23.03.2016 року відповідач за первісним позовом подала до суду зустрічну позовну заяву про розділ спільного майна, свої вимоги обгрунтовуючи тим, що за період спільного подружнього життя з позивачем було придбано наступне майно, а саме: компютер LG вартістю 10\~000 грн. 00 коп.; водонагрівач «Атлантік», обємом 75 літрів; вартістю 2300 грн. 00 коп.; ноутбук «ASUS» вартістю 18\~000 грн.; ноутбук «SAMSUNG», вартістю 10\~000 грн. 00. коп.; пилосос «SAMSUNG», вартістю 2500 грн. 00 коп.; стіл компютерний, вартістю 1500 грн. 00 коп.; два холодильника з системою розморожування вартістю 11\~000 грн. 00 коп. кожний; пральна машина LG вартістю 9000 грн. 00 коп.; комод вартістю 1500 грн. 00 коп.; крісло для перевезення дітей в автомобілі, вартістю 2000 грн. 00 коп.; кухоний комбайн, вартістю 3000 грн. 00 коп.; мікрохвильова піч «SAMSUNG», вартістю 2000 грн. 00 коп.; телевізор вартістю 2000 грн. 00 коп. та 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками, вартістю 24000 грн. 00 коп. Оскільки, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, вважає, що їй та позивачу належить по ? частині спільно нажитого майна, тому просить суд визнати за нею право власності на автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS д/з АН 2038 CО, а за [PERSON] визнати право власності на компютер LG вартістю 10\~000 грн. 00 коп.; водонагрівач «Атлантік», обємом 75 літрів; вартістю 2300 грн. 00 коп.; ноутбук «ASUS» вартістю 18\~000 грн.; ноутбук «SAMSUNG», вартістю 10\~000 грн. 00. коп.; пилосос «SAMSUNG», вартістю 2500 грн. 00 коп.; стіл компютерний, вартістю 1500 грн. 00 коп.; два холодильника з системою розморожування вартістю 11\~000 грн. 00 коп. кожний; пральна машина LG вартістю 9000 грн. 00 коп.; комод вартістю 1500 грн. 00 коп.; крісло для перевезення дітей в автомобілі, вартістю 2000 грн. 00 коп.; кухоний комбайн, вартістю 3000 грн. 00 коп.; мікрохвильова піч «SAMSUNG», вартістю 2000 грн. 00 коп.; телевізор вартістю 2000 грн. 00 коп. та 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками, вартістю 24000 грн. 00 коп. Крім того просить стягнути з позивача за первісним позовом вартість різниці долей в сумі 6796 грн. 50 коп. Оскільки згоди про поділ майна між сторонами не досягнуто, вони були вимушені звернутись з дійсними позовами до суду. Позивач за первісним позовом [PERSON] до судового засідання не зявився, надавши право представляти свої інтереси своєму представнику. Представник позивача, адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним у позові. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав в частині визнання за [PERSON] права власності на на компютерний стіл та кухонний комбайн, разом з тим не погодився з оцінкою даного майна зробленою відповідачкою за первісним позовом. В іншій частині зустрічного позову просив відмовити через необгрунтованість. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити у їх задоволенні. Свої зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задоворльнити, зазначивши, що компютер LG; водонагрівач «Атлантік», обємом 75 літрів;; ноутбук «ASUS»; ноутбук «SAMSUNG»,; пилосос «SAMSUNG»; стіл компютерний; два холодильника з системою розморожування; пральна машина LG; комод; крісло для перевезення дітей в автомобілі; кухоний комбай; мікрохвильова піч ; телевізор та 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками були придбані в період їх шлюбу з [PERSON], а тому є спільною власністю подружжя. Представник відповідача, адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Зустрічний позов [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, навела доводи аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та відповідача за первісним позовом, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Сторонами в судовому засіданні не заперечувався наступні факти: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 по 20.10.2014 року. В період шлюбу сторонами на спільні сімейні кошти було придбане наступне майно: автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS д/з АН 2038 CО; 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками; крісло для перевезення дітей; кухоний комбайн та комп'ютерний стіл, у звязку з чим суд визнає вищевказане майно спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Викладені обставини позивач і відповідач у судовому засіданні визнали, тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню і приймаються судом як докази. Щодо заявлених вимог [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя компютера LG вартістю 10\~000 грн. 00 коп.; водонагрівача «Атлантік», обємом 75 літрів; вартістю 2300 грн. 00 коп.; ноутбука «ASUS» вартістю 18\~000 грн.; ноутбука «SAMSUNG», вартістю 10\~000 грн. 00. коп.; пилососа «SAMSUNG», вартістю 2500 грн. 00 коп.; двох холодильників з системою розморожування вартістю 11\~000 грн. 00 коп. кожний; пральної машини LG вартістю 9000 грн. 00 коп.; комоду вартістю 1500 грн. 00 коп.; мікрохвильової пічки «SAMSUNG», вартістю 2000 грн. 00 коп. тьа телевізора вартістю 2000 грн. 00 коп., а також розподілу цього майна між сторонами, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т .п.) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, приналежність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя засобами або працею в придбанні майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України і визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт придбання майна під час шлюбу, але і той факт, що джерелом його отримання були загальні спільні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається за наступними критеріями: 1) час придбання майна; 2) кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо придбання майна відповідає цим факторам. У разі придбання майна хоча і в період шлюбу, але на особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, на особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. В порушення вищезазначених норм закону відповідач за первісним позовом [PERSON] не надала суду жодних належних доказів, які б підтвердили факт придбання вказаного нею в позові майна в період шлюбу сторін та за спільні кошти або в результаті спільної праці подружжя. Аналізуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що рішення суду не може грунтуватися на домислах та припущеннях, суд вважає, що в цій частині зустрічний позов [PERSON] є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки майно зазначене відповідачкою не може визнаватись спільною сумісною власністю подружжя в розумінні ст. 60 СК України у звязку з чим не підлягає розділу між сторонами. Згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Так у судовому засіданні встановлено, що автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS д/з АН 2038 CО; 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками; крісло для перевезення дітей; кухоний комбайн та комп'ютерний стіл були придбані у період шлюбу, на сумісні кошти, що підтверджується письмовими доказами зібраними по справі і дають підставу для суду визнати їх обєктом права спільної сумісної власності подружжя в сенсі ст. 60 Сімейного кодексу України. Разом з тим сторони в судовому засіданні не дійшли цілковитої згоди щодо оцінки вартості спільного майна, а саме 4 -ох коліс з літньою гумою та титановими дисками; крісла для перевезення дітей; кухоного комбайну та комп'ютерного столу в звязку з чим по справі було призначено судову товарознавчу експертизу, оплату за проведення якої було покладено на [PERSON] Згідно повідомлення Донецького науково дослідного інституту судових експертиз надання висновку експерта є неможливим через відсутність оплати коштів за її проведення. Приймаючи до уваги вищевказане, та той факт що [PERSON] ухилилась від участі в експертизі та від сплати коштів за її проведення, суд вважає за можливе прийняти до уваги оцінку спільного майна подружжя заявлену позивачем. Згідно ст. 372 ЦК України під час розподілу майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності - долі майна є рівними. Вирішуючи питання про розподіл спільного майна суд

Outcome: partial