Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

18 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. У позовній заяві зазначено, що з листопада 2017 року він проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від цих відносин [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , народження якого було зареєстровано Довгинцівським районним у місті Кривому розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 12.10.2018, актовий запис № 373, відповідно до якого батьком дитини зазначено [PERSON] , у зв`язку із тим, що мати дитини [PERSON] перебувала із [PERSON] у шлюбі, який було розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2018. Однак [PERSON] відмовив йому написати відповідну заяву та зареєструвати його батьківство. Позивач та його представник адвокат Волєва О.В. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, адвокат Волєва О.В. просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Пилипенко Ю.Б. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, адвокат Пилипенко Ю.Б. надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та про визнання позову. У своєму відзиві зазначив, що він не є батьком сина колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , а про те, що його колишня дружина [PERSON] записала його батьком дитини, він дізнався з позовної заяви, оскільки ні позивач [PERSON] ні [PERSON] його про це не повідомляли, хоча знають його місце проживання та роботи. Зазначає, що відповідно до Правил реєстрації народження фізичної особи, якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі, то народження дитини може бути зареєстровано за місцем проживання особи, яка визнає себе батьком дитини, якщо з заявою про реєстрацію народження ця особа одночасно подає заяву про визнання батьківства, тому вважає позов безпідставним оскільки спору відносно батьківства дитини між ними немає, у зв`язку із чим просить покласти понесені ним судові витрати на правову допомогу на позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. 30.04.2011 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), який було розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2018 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2018, виданого Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] (а.с.8). З акту від 12.11.2018, затвердженому майстром ТОВ «Комбінат благоустрою», вбачається, що [PERSON] з 30.11.2017 проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Частиною 1 статті 126 Сімейного кодексу України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 статті 128 Сімейного кодексу України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з ч.1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 5 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 зазначав, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч.9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, тому враховуючи, що позивач [PERSON] , який проживав разом із матір`ю його дитини [PERSON] та знав про народження сина [PERSON] , [INFO] , мав можливість подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком, як до, так і після народження дитини, тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати за правничу допомогу, які, відповідно до акту-розрахунку наданого адвокатом Пилипенком Ю.Б., складають 1500 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved