overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №258 (а.с. 6), неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 01.06.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. За таких обставин, суд заочно вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 01.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 123521, актовий запис № 711. Від даного шлюбу у подружжя є дитина малолітній [PERSON], 15.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 252311. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач [PERSON]С звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму відповідно до закону, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначених вище позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що відповідач на утримання доньки добровільно матеріальну допомогу не надає, інших дітей не має, що змусило її звернутись до суду за захистом порушеного права. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується даними Свідоцтва про народження дитини серії І-ЕД №227476. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою від 17.11.2015 року № 5146 та Довідкою від 17.11.2015 року №5147. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі ? частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо задоволення позовної вимоги позивача стосовно застосування індексації до визначеного розміру аліментів, дана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки згідно з приписами ч. 2 ст.184 СК України, індексації підлягає лише розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487( чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 06 вересня 2003 року перебуває у шлюбі, актовий запис № 684. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені два року тому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №219621, виданого 31 серпня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 вересня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис №684, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідача залишити без змін «Чудікова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 01 жовтня 2009 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З березня 2015 часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: [PERSON] про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, визнання третейської угоди у вигляді застереження недійсною. Ухвалою від 18 травня 2016 року вимоги позивача, щодо визнання недійсним договору кредиту №095045 від 11.06.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника начальника Самарського відділення Дніпропетровської обласної АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] та визнання недійсним договору поруки №095045/2 від 11.06.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника начальника Самарського відділення Дніпропетровської обласної АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. В обґрунтування позову позивач з урахуванням останньої уточненої позовної заяви посилається на те, що 11 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника начальника Самарського відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір кредиту №095045. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19 000,00 доларів США зі сплатою 13,00% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених у Додатку № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2004 року, від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим. Кожний має різне бачення сімейного життя та ведення спільного господарства, з 2013 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 04 червня 2004 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 528. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 487,20 грн. /а.с.23/ Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

19 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 серпня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у 2013 році, незважаючи на те, що з відповідачем проживають за однією адресою спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Ріжко», справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №076165 (а.с.3). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №242735(а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2013 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

19 листопада 2015 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2001 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя.. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Вказуючи на неможливість примирення, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала. Вказала, що вже півтора роки проживають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть, останній зловживає спиртними напоями, не цікавиться інтересами сімї. Зазначила, що вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак маючи надію зберегти сімю, помирилася з відповідачем. Разом з тим, стосунки в сімї не налагодилися, подружніх відносин не підтримують, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача та відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 24 лютого 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що \~сім'я розпалась. Сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, понад півтора року проживають окремо, поновлення подружнього життя між ними виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

19 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 260. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. \~ \~ \~ \~З грудня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач до судового засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розірвавши шлюб, примирення в сімї не можливе. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалася. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 260. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. \~ \~ \~ \~З грудня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Суд\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення,\~оскільки сімя\~розпалась остаточно,\~для її\~відновлення можливостей\~немає,\~сторони сімейних\~відносин не\~підтримують,\~сімейні відносини\~поновлювати не\~збираються,\~подальше збереження\~сімї неможливе,\~спільне господарство\~не ведуть.\~За таких\~обставин,\~суд вважає\~за необхідне\~шлюб між\~сторонами -\~розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved