Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений 24.12.2011 року між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 2011 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року. Примирення між ними є неможливим. Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, на примирення не згоден; від сумісного проживання мають доньку [PERSON], яка залишиться проживати разом з позивачкою. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 24 грудня 2011 року до [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв, сторони погодили проживання спільної малолітньої доньки [PERSON] [INFO] з позивачем після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2018 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім'ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Враховуючи, що сторони не змінювали прізвище під час державної реєстрації шлюбу, то підстави для вибору та зазначення дошлюбного прізвища відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved