Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

18 жовтня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 50147,55 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 червня 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання послуг, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 25 вересня 2016 року [PERSON] має заборгованість в сумі 50147,55 грн., яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно письмового клопотання представник позивача просить розглядати справу\~ без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.59). Про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши 11 червня 2015 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, [PERSON] погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згідна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку (а.с.7). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг записано, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. В силу п. 2.1.1.12.2.1. Клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування, а згідно п. 2.1.1.12.6.1. вказаних Умов та правил, при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Судом встановлено, що зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 25 вересня 2016 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 50147,55 грн., яка складається з: 22082,52 грн. тіло кредиту; 11233,24 грн. відсотки за користування кредитом; 13167,62 грн. пеня за прострочене зобовязання; 800,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; заборгованість за судовими штрафами 2864,17 грн. (а.с.6). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості, пеня, штраф, комісія, заборгованість по процентах, розраховані у відповідності до умов договору. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2015 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн. (а.с. 49). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved