Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

18.12.2020 ТДВ «Страхова компанія «Кредо» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу в розмірі 29\~940,00 гривень. Ухвалою від 23.12.2020 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 23.12.2020 та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього та вручені йому особисто, про що свідчить його підпис у повідомленні про вручення рекомендованого відправлення. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.\~8 ст.\~178 та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11.09.2019 між ТДВ «Страхова компанія «Кредо» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~АО/1848950 (надалі Поліс), згідно з яким позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Строк дії Полісу з 11.09.2019 по 10.09.2020. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним Полісом є автомобіль DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] . 21.06.2020 о 19 год 05 хв. в м. Запоріжжі по вул. Гоголя на перехресті з вул.\~Українською відповідач [PERSON] , керуючи забезпеченим транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого у автомобіля під час руху відірвалось колесо, яке пошкодило автомобіль NISSAN TIIDA, д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль NISSAN TIIDA, д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, а його власнику завдано матеріальної шкоди. Зазначені обставини встановлені постановою Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 23.07.2020, що набрала законної сили 04.08.2020. Враховуючи наявність Полісу, ТДВ «СК «Кредо» страховим актом №\~1220 від 13.07.2020 визнало настання цивільно-правової відповідальності відповідача страховим випадком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісом, і призначило страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 29\~940,00 грн. 13.07.2020 платіжним дорученням № 1928 страхове відшкодування було здійснено в розмірі 29\~940,00 гривень шляхом перерахування на банківський рахунок відповідно до заяви потерпілого про узгодження розміру і способу здійснення страхового відшкодування. 10.08.2020 ТДВ «СК «Кредо» направило відповідачу претензію про компенсацію виплаченого страхового відшкодування за вих.\~№\~2034, 30.10.2020 направлена повторна претензія за вих.\~№\~3706. Відповідач у добровільному порядку не відшкодував матеріальну шкоду. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» та нормами Закону України «Про страхування». Положеннями статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно з абзацом «г» пп.\~38.1.1. п.\~38.1. ст.\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до згадуваної вище постанови Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП, яке полягало у порушенні вимог п.\~2.3\~(а), п. 31.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу потерпілого. Тобто дорожньо-транспортна пригода сталася через невідповідність технічного стану забезпеченого транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ч.\~1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] на користь ТДВ «Страхова компанія «Кредо» витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 29\~940,00 гривень підлягають задоволенню. Крім того, ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час подання позовної заяви про стягнення коштів, позивачем в прохальній частині позову було зазначено про стягнення судових витрат. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. В матеріалах справи міститься ордер про надання правничої допомоги укладений між ТОВ «СК «Кредо» та адвокатом Чмутом С.В., акт передачі-приймання наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 12.05.2020 р., рахунок фактура №11/12 від 11.12.2020 р. на суму 2000,00 грн. Розмір понесених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані з наданням йому правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved