Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

19.01.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі із [PERSON], [INFO], який зареєстрований 15 липня 1989 року у Кременецькому рай ЗАГС Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 100. З листопада 2014 року подружжя припинили спільне проживання та сімейні відносини. В період спільного проживання між ними змінилися відносини, зникла любов і взаєморозуміння. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 15 липня 1989 року у Кременецькому рай ЗАГС Тернопільської області (актовий запис № 100 від 15.07.1989 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, дала згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Відповідач просила після розірвання шлюбу прізвище «Єрофєєва» залишити без змін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 15 липня 1989 року у Кременецькому рай ЗАГС Тернопільської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Мамчур) [PERSON], [INFO] (актовий запис № 100 від 15.07.1989 року). (а. с. 8) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. Неповнолітніх дітей подружжя не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, позивач та відповідач тривалий час мешкають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved