Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

17 вересня 2018 року представник позивача, яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Словянської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 25 листопада 2016 року її сина [PERSON]. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 25.11.2016 року в м. Донецьк помер син позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з жилого будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою м. Словянськ, провулок Каховський, 13. Зазначене майно належало [PERSON], померлому 16 червня 2014 року, спадкоємницею після смерті якого була його донька [PERSON], яка прийняла спадок, оскільки проживала за однією адресою з спадкодавцем та яка померла 01.08.2014 року. Після смерті [PERSON] спадок прийняв її син [PERSON], шляхом подання 16.01.2015 року заяви за № 31 про прийняття спадщини до Першої Словянської державної нотаріальної контори, але також не оформив спадок належним чином і 25.11.2016 року помер. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого 25.11.2016 року [PERSON] є його мати - [PERSON], яка зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини постійно не проживала, в звязку з чим їй було необхідно звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Звернутися до нотаріуса в визначений строк позивач не змогла за станом здоров`я. Позивач, яка проживала на окупованій території також не мала змоги в судовому порядку вирішити питання щодо встановлення факту смерті сина, що було необхідно для проведення державної реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть. Після отримання в Словянському міському відділі ДРАЦС ГУЮ в Донецькій області свідоцтва про смерть на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2018 року, позивач 07 вересня 2018 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого сина. Постановою державного нотаріуса від 07 вересня 2018 року позивачу було відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок і земельну ділянку, в звязку з тим, що спадщина нею не прийнята відповідно до ст. 1270 ЦК України. Вважає, що строк прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин: характер захворювання позивача, її проживання на окупованій території, відсутність поштового звязку позбавило позивача можливості подати заяву про прийняття спадщини в встановлений законом строк. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.6). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, відповідні до викладених в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. (а.с.43). В судовому засіданні суд, заслухавши представника позивача, дослідивши безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено. 01 серпня 2014 року померла [PERSON] (а.с.16). Відповідно до Договору від 10 червня 1968 року [PERSON] належить жилий будинок за адресою м. Словянськ пров. Каховський, 13 (а.с.17-24) та земельна ділянка площею 0,0301 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю від 14.02.2001 року (а.с.25). Позивач (а.с.11-12,35-36) є матірю [PERSON] (а.с.13). Рішенням Словянського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року було встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 25 листопада 2016 року у м. Донецьку Донецької області (а.с.7-8). 23 серпня 2018 року позивач отримала свідоцтво про смерть [PERSON] в Словянському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9-10). Відповідно до довідок (а.с.14-15), позивач та [PERSON] на момент смерті спадкодавця проживали окремо. На підтвердження свого стану здоровя позивач надала медичні документи, що видані на території, що не контролюється урядом України (26-33). Постановою державного нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори № 2677/02-31 від 07.09.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.34). Досліджені в судовому засіданні докази, окрім доказів виданих органами, що функціонують на території непідконтрольній Уряду України, суд оцінює як належні, допустимі, достовірні докази, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування, одержані без порушення порядку, встановленого законом, на їх підставі суд встановив дійсні обставини справи. Зазначені докази у своїй сукупності є достатніми для ухвалення рішення. Суд, із встановлених в судовому засіданні обставин, приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини щодо підстав для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. За вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, у разі пропущення спадкоємцем строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За вимогами\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У судовому засіданні встановлено, що позивач не прийняв своєчасно спадщину з причин, що визнаються судом поважними, оскільки позивач проживає в [INFO], яка належить до тимчасово окупованої території де ведуться бойові дії. Спадкодавець помер у м. Донецьк, на території, яка не контролюється Урядом України, що вимагало від позивача додаткових вимушених зусиль для встановлення факту його смерті та отримання свідоцтва про смерть спадкодавця. Зазначене позбавило позивача можливості своєчасно звернутися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. На підставі ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved