Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

19.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У своєму позові позивач зазначила, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги, просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з дати подання позову і до його повноліття. Крім того, у зв'язку з тим, що вона знаходиться у декретної відпустці по догляду за дитиною яка не досягла 3-х річного віку, просила також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2013 року, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення і інших обставин, що мають істотне значення. Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач здоровий, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. З урахуванням встановленого, суд вважає можливим в цій частині позовні вимоги задовольнити частково, присудив аліменти у розмірі 1/6 частини, до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial