Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

18.02.2020 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; призначити позивача опікуном [PERSON] , [INFO] , та передати на виховання позивачу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [PERSON] , [INFO] , є онукою позивача. Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2019 року. Мати дитини - [PERSON] вихованням дитини не займається, не створює належних умов для проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дитини, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою від 16.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 31.07.2020 року призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно заяви, посвідченої 20.09.2019 року державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. за реєстровим № 2-986, позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без її участі (а.с. 12). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що 05.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2015 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2019 року (а.с. 14-16). Мати дитини - [PERSON] вихованням доньки [PERSON] не займається, не створює належних умов для її проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дитини, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Своїм висновком Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 10.03.2020 року № 1/14-51 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-34). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1). не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років (ст. 243 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Позивач є рідною бабусею дитини. Займається її вихованням та розвитком, вирішує питання відвідування дитиною навчального та медичного закладів. Позивач може бути опікуном, психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна немає, ознак наркологічних захворювань не виявлено (а.с. 18, 22-23). До кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с. 21). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] створені належні умови для проживання та виховання дитини (а.с. 25). У висновку Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 18.02.2020 року вказано, що [PERSON] може бути опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги і позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] опікуном малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , та передати малолітню [PERSON] , [INFO] , на виховання [PERSON] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (а.с. 1-2). На підставі викладеного та

Outcome: approved