Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

18.12.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], територіальної громади Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В позові позивач посилався на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 15.03.2017 року, відкрилася спадщина на належне їй майно, яке остання заповіла йому та його сестрі [PERSON] в рівних частках, він зі своєю сестрою [PERSON] прийняли спадщину за заповітом в рівних частках, подавши в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини за заповітом нотаріусу та нотаріально поділили між собою в натурі спадкове майно, з якого йому на праві власності був виділений житловий будинок №16, розташований за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Рівнопілля вул. Шкільна, оціночною вартістю 31911 грн. станом на 11.12.2017 року, будинок належав його матері на підставі запису про відкриття особового рахунку №138 в погосподарській книзі №2 за 1971-1973 роки Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому відмовлено нотаріусом постановою, прохає визнати за ним право власності на житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15.03.2017 року. 06.02.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду запорізької області [PERSON] позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання. 20.02.2018 року до суду звернулася відповідач [PERSON] з заявою про визнання позову та розгляд справи без її участі. В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 15.03.2017 року, відкрилася спадщина на належне їй майно, яке остання заповіла йому та його сестрі [PERSON] в рівних частках, він зі своєю сестрою [PERSON] прийняли спадщину за заповітом в рівних частках, подавши в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини за заповітом нотаріусу та нотаріально поділили між собою в натурі спадкове майно, з якого йому на праві власності був виділений житловий будинок №16, розташований за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Рівнопілля вул. Шкільна, оціночною вартістю 31911 грн. станом на 11.12.2017 року, будинок належав його матері на підставі запису про відкриття особового рахунку №138 в погосподарській книзі №2 за 1971-1973 роки Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому відмовлено нотаріусом постановою, прохає визнати за ним право власності на житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15.03.2017 року. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце підготовчого засідання, в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Представник відповідача: територіальної громади Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не надав. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: У 1971 році в погосподарській книзі №2 за 1971 рік Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області внесено запис про відкриття особового рахунку №138 на [PERSON], до складу членів сім`ї якого входила [PERSON], в якому записано житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, що підтверджується витягом з погосподарської книги. 20.09.1974 року народився позивач [PERSON], матір`ю якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8). 09.10.2007 року [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 15.03.2017 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.12). 07.06.2017 року позивач звернувся до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після матері [PERSON]. 07.06.2017 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №35/2017 спадкодавець [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі та копією спадкової справи. 07.06.2017 року відповідач [PERSON] звернулася до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після матері [PERSON]. 20.10.2017 року Комунальним підприємством Імпульс Пологівської районної ради Запорізької області виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, що підтверджується його копією (а.с.9-11). 08.11.2017 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу та відповідачу [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після матері [PERSON] на право власності на 1/2 частку земельної ділянки. 15.11.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області посвідчено договір про поділ спадщини, відповідно до якого право на земельну ділянку площею 0,6 га належить [PERSON], а позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0,25 га та житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області. 15.11.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області. 15.11.2017 року постановою державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 16, розташований по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом після своєї матері, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в строк, встановлений ст.1270 ЦК України, прийняв після смерті своєї матері спадкове майно, серед якого є і житловий будинок, який належав його матері, однак останньому правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після своєї матері, так як останній не надав нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок в зв`язку з його відсутністю. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову та надані суду позивачем докази, досліджені судом, знайшли своє підтвердження під час встановлення обставин та перевірки їх доказами. Так право позивача на спадщину за заповітом як спадкоємця підтверджується свідоцтвом про його народження, де спадкодавець вказаний його матір`ю. Факт прийняття позивачем спадщини за заповітом після смерті матері підтверджується його заявою до нотаріуса. Право позивача на спадщину за заповітом на житловий будинок після матері підтверджується наступним: Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті матері шляхом подання письмової заяви про її прийняття нотаріусу в установлений законом строк, що підтверджується копією його заяви до нотаріуса. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд доходить висновку, що право позивача на одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після своєї матері на житловий будинок, передбачене ч.1 ст.1296 ЦК України, не визнається нотаріусом в зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлюючого документу на житловий будинок в зв`язку з його відсутністю. Однак факт належності житлового будинку № 16, розташованого по вул. Шкільна у с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, спадкодавцю [PERSON] підтверджується записом про відкриття особового рахунку №138 в погосподарській книзі №2 за 1971-1973 роки Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області на ім`я [PERSON], до складу членів сім`ї якого входила [PERSON]. Таким чином право позивача на одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після своєї матері на житловий будинок підлягає судовому захисту способом визнання права власності на житловий будинок як спадкоємця за заповітом на підставі договору поділу спадщини. Суд вважає, що територіальна громада Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, вказана позивачем в якості співвідповідача в позові, не є належним відповідачем у справі, так як рішення у справі не могло вплинути на її права і обов`язки. При цьому суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що після померлої [PERSON] спадщина прийнята за заповітом сином та донькою останньої, а тому підстави для звернення до суду територіальної громади Рівнопільської сільської ради Запорізької області, передбачені ч.1 ст.1277 ЦК України, для визнання житлового будинку як спадщини відумерлою відсутні. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Outcome: approved