Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

17 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачем [PERSON] шиною А.В. перебував у зареєстрованому шлюбі до 25.07.2011 року. Їх спільний син [PERSON], [INFO] проживає із батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач мати дитини, ухиляється від утримання сина, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову в частині розміру стягуваних аліментів, вказавши, що суму, яку просить стягнути позивач є занадто значною для неї, та в силу матеріального становища, остання не має змоги сплачувати 1/3 частку з усіх видів її доходу, оскільки також має кредитні зобовязання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.07.2011 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області розірвано (рішення набрало законної сили 05.08.2011 року). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], в графі мати зазначено [PERSON], в графі батько [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 182499, який проживає разом із батьком в [ADDRESS], що встановлено в судовому засіданні та вбачається із довідки про склад сімї від 28.07.2016 року № 3006. [PERSON] 27.01.2016 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 151810. Позивач офіційно не працевлаштований, а відповідач [PERSON] працює завідувачем територіально відокремленого безбалансового відділення філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», її нарахована заробітна плата з лютого 2016 р. по липень 2016 р. становила 33\~858, 90 грн., середнє значення 5\~643,15 грн., а сума до виплати становила 26\~917, 84 грн., середнє значення 4\~486, 31 грн., що вбачається із довідки про доходи [PERSON] від 11.08.2016 р. № 84. У [PERSON] в АТ «Ощадбанк» встановлений кредитний ліміт у розмірі 2\~500 грн., фактична заборгованість за використаним кредитним лімітом станом на 29.08.2016 р. становить 2\~484, 27 грн., що вбачається із длвідки ПАТ «Ощадбанк» від 31.08.2016 р. % 260. Також у відповідача в ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 29.08.2016 р. є заборгованість по кредитному рахунку в сумі 3\~645, 25 грн. Мінімальний платіж поточного місяця складає 433, 92 грн., що вбачається із довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 29.08.2016 р. Згідно ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральні формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% (тридцять відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної [PERSON] України №789-XII( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. \~З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати малолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2016 року і до повноліття дитини. Задовольняючи позовні вимоги частково про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як мати [PERSON], [INFO] зобов'язана утримувати дитину до досягнення ним повноліття. При цьому, суд враховує розмір середнього заробітку відповідача, відсутність у відповідача інших осіб, яким вона зобов'язана надавати утримання і наявність у матері обов'язку забезпечувати своїй дитині рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останньої. При призначенні аліментів також враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище відповідача та позивача. Зокрема, враховуються, що відповідач інших утриманців немає, про що вказала в судовому засіданні сама відповідач. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Факт наявності у відповідача заборгованості по кредитним договорам перед третіми особами не звільняє відповідача від обов'язку забезпечити своєму синові достатній рівень життя для його всебічного розвитку та в силу положень\~ст. 182 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень викладених у абз. 3 п. 17\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що такий кредит відповідач брала для задоволення власних потреб. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial