Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач звернувся до суд з позовом про визнання незаконним наказу Центральної міської лікарні м.Борислава №209-к від 24 липня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким було притягнуто позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. Крім цього, просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 8000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час перебування у відпустці, а саме 09 вересня 2015 року, позивачу стало відомо про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено протокол засідання комісії для проведення службового розслідування від 20 липня 2015 року за №5 та службова записки в.о. завідувача відділенням анестезіології з ліжками інтенсивної терапії [PERSON] проте, що позивач легковажно віднісся до обовязку негайно повідомити керівництво ЦМЛ Борислава та в.о. завідувача відділенням про несправність апарату Фаза-5, яку виявив ще зранку, що призвело до зриву термінової операції на гострий апендицит, чим грубо порушив правила внутрішнього трудового розпорядку та трудову дисципліну. У змісті оскаржуваного наказу відповідачем не зазначено дати вчинення позивачем дисциплінарного проступку, то відповідно ним і не встановлено фактичні обставини виходу з ладу медичного апарату штучної вентиляції легень Фаза 5. Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України підставою притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Порушення трудової дисципліни визначається в п.24 Типових правил, як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Трудові обовязки позивача, як лікаря-анестезіолога відділення анестезіології Центральної міської лікарні м. Борислава, визначені: посадовою Інструкцією, Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоровя та Положенням про лікаря-анестезіолога структурного підрозділу служби анестезіології, затвердженого Наказом МОЗ України №303 від 08 жовтня 1997 року. До трудових обовязків позивача не входить обовязку негайно повідомляти керівництво відповідача про виявлення несправностей наркозно-дихальної чи іншої медичної апаратури. Безпосередню відповідальність за своєчасне повідомлення керівництва про несправність наркозно-дихальної і іншої медичної апаратури відповідно до п.п.4.5, 4.6 посадової Інструкції сестри медичної-анестезиста відділення анестезіології з палатами РІТ, затвердженої головним лікарем ЦМЛ м. Борислава у 2012році несе сестра медична-анестезиста відділення анестезіології з палатами РІТ. Вважає, що відповідачем грубо порушено вимоги ст. 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Внаслідок незаконного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем заподіяно позивачу моральну шкоду, так як останній переніс значні психологічні стреси, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від мене додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 8\~000 грн.(вісім тисяч гривень), що є розумним, виваженим та справедливим способом відшкодування заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник\~[PERSON], яка діє на підставі договору від 30 вересня 2015 року, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіренності від 24 квітня 2015 року проти позову заперечив, та пояснив, що оскаржуваний наказ про оголошення догани [PERSON] є законним, оскільки позивач при виконанні свої посадових обовязків своєчасно не повідомив керівництво ЦМЛ м.Борислава про виявлену несправність апарату штучної вентиляції легень Фаза-5, чим порушив вимоги інструкції №25 «Вимоги електробезпеки», а саме розділ Ш пункт 3.12 зазначено, що при виявленні несправності в процесі експлуатації електроапаратури персонал зобовязаний негайно відключити несправний апарат від електромежі, зробити запис в журналі оперативного контролю і довести завідуючого відділом або керівнику служб. Зазначив, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, відповідачем були дотримані норми\~КЗпП України. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа\~головний лікар ЦМЛ м.Борислава [PERSON]С.в\~\~судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно\~ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається\~\~ як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст.139 КЗпП України\~\~працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до вимог\~ст.140 КЗпП України\~\~трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За порушення трудової дисципліни, як визначено у положенні\~\~ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно законодавства України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Згідно з вимогами\~ст.148 КЗпП України\~\~ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При цьому згідно\~ст.149 КЗпП України\~\~ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Тобто розглядаючи спори про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149\~КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Крім того, за діючим законодавством днем виявлення проступку, з якого починається перебіг місячного строку для накладення дисциплінарного стягнення, вважається день, коли особі, якій по службі (роботі) підкоряється працівник, стало відомо про здійснення проступку незалежно від того, чи наділена\~\~ ця особа правом накладення дисциплінарного стягнення. Як вбачається з матеріалів справи позивач по справі перебуває у трудових відносинах з\~\~відповідачем з 1991року і по даний час на посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології Центральної міської лікарні м.Борислава. Наказом головного лікаря центральної міської лікарні м.Борислава за №209-к від 24 липня 2015 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за грубе порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисциплині. Із змісту наказу вбачається, що підставою для його винесення став протокол засідання комісії для проведення службового розслідування від 20 липня 2015 року за №5 та службова записка в.о. завідувача відділенням анестезіології з ліжками інтенсивної терапії [PERSON] проте, що лікар анестезіолог [PERSON] легковажно віднісся до обовязку негайно повідомити керівництво ЦМЛ Борислава та в.о. завідувача відділенням про несправність апарату Фаза-5, яку виявив ще зранку, що призвело до зриву термінової операції на гострий апендицит. Із пояснень сторін у судовому засіданні судом встановлено, що 26 червня 2015 року близько 14 години 30 хвилин позивача у справі було повідомлено лікарем хірургом хірургічного відділення ЦМЛ м. Борислава [PERSON] про необхідність проведення знеболення при операції хворої [PERSON], оскільки ним встановлено даній хворій діагноз: гострий апендицит. Позивач, прибувши в хірургічне відділення ЦМЛ м. Борислава, оглянувши хвору [PERSON], а також враховуючи встановлений лікарем-хірургом [PERSON] діагноз хворій [PERSON] гострий апендицит, прийняв рішення для знеболення хворої [PERSON] необхідно було використовувати апарат штучної вентиляції легень ФАЗА5, який знаходиться в операційній хірургічного відділення ЦМЛ м. Борислава. Проте, позивачем було виявлено, що апарат штучної вентиляції легень ФАЗА5, який знаходиться в операційній хірургічного відділення ЦМЛ м. Борислава, був несправний. Про що, позивач в телефонному режимі повідомив начмеда [PERSON], а згодом повідомив керівництво ЦМЛ м. Борислава у письмовій формі. Крім цього, у відповідній медичній документації хворої [PERSON], позивач зробив запис про неможливість проведення анестезії через несправність апарату. Після чого лікарем-хірургом хірургічного відділення ЦМЛ м.Борислава [PERSON] хвору [PERSON] було виписано із хірургічного відділення ЦМЛ м. Борислава із-за неможливості дачі наркозу. Зазначені обставини підтверджені показами у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], зокрема що 26 червня 2015 року близько 16 години позивач у телефонному режимі повідомив начмеда [PERSON], а згодом в.о. завідувача відділенням анастезії [PERSON] про несправність вищезгаданого апарату штучної вентиляції легень. Крім цього, відповідно до посадової Інструкції лікаря-анестезіолога відділення анестезіології з палатами РІТ,з якою ознайомлений позивач (а.с.11-12), Положення про лікаря-анестезіолога структурного підрозділу служби анестезіології, затвердженого Наказом МОЗ України №303 від 08.10.1997р., а також Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоровя, до трудових обовязків позивача [PERSON], який працює лікарем-анастезіологом відділення анестезіології Центральної міської лікарні м.Борислава не зобовязаний не входить обовязку негайно повідомляти своє керівництво про виявлення несправностей наркозно-дихальної чи іншої медичної апаратури. Безпосередню відповідальність за своєчасне повідомлення керівництва про несправність наркозно-дихальної і іншої медичної апаратури несе сестра медична-анестезиста відділення анестезіології з палатами РІТ, що слідує із вимог п.п.4.5, 4.6 посадової Інструкції сестри медичної-анестезиста відділення анестезіології з палатами РІТ, затвердженої головним лікарем ЦМЛ м. Борислава (а.с.15-16). Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем при виконанні свої посадових обовязків порушено вимоги інструкції №25 «Вимоги електробезпеки», а саме своєчасно не повідомлено керівництво ЦМЛ м.Борислава про виявлену несправність апарату штучної вентиляції легень Фаза-5. Судом встановлено, що апарат штучної вентиляції легень Фаза5, який знаходиться в операційній хірургічного відділення ЦМЛ м. Борислава, не сертифікований та непридатний до використання, що стверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №4158/2005, яке було дійсним до 29 липня 2010 року (а.с.17-18). Відповідно до Закону України «Про підтвердження відповідності» та Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці України 09 січня 1998 року №4 електрообладнання, конструкції, комплектуючі деталі, вузли вітчизняного та іноземного виробництва повинні відповідати чинним в Україні нормативним документам. Електрообладнання, яке підлягає обовязковій сертифікації, повинно супроводжуватись сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката згідно з державною системою сертифікації. Відповідно до п. 1.3.1 даних правил саме Керівник підприємства зобовязаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів. Більш того, відповідно до п. 6.7.23 даних правил забороняється працювати електроінструментом, у якого закінчився термін періодичної повірки. Зазначена обставина, що даний апарат технічно не обслуговувався та не проходив технічної повірки, підтверджується показами свідка лікаря анестезіолога ЦМЛ м.Борислава [PERSON], який ствердив суду, що апарат штучної вентиляції легень, який заходиться в операційній хірургічного відділення ЦМЛ м.Борислава протягом останніх 5-ти років працює з перебоями. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає обґрунтованими доводи позовної заяви щодо незаконності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани. Суд звертає увагу, що оскаржуваний наказ не містить жодного посилання на конкретну\~\~норму закону, положення чи інструкції, котра передбачає право керівника на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до працівника заправил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни. Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошене [PERSON] наказом № 209-к від 24 липня 2015 року головним лікарем центральної міської лікарні м.Борислава є незаконним. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд погоджується з доводами позивача, що завдана йому моральна шкода полягає в його моральних стражданнях, пов'язаних з незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності . Проте, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, враховуючи характер та тривалість його страждань і переживань у зв'язку з порушення відповідачем його законних прав та інтересів і стягнути на користь позивача з відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial