Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

18 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини доходу відповідача щомісячно на період навчання, починаючи з дня предявлення позову, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Такі вимоги позивач обґрунтовує тим, що в звязку з навчанням на першому курсі денного відділення Національного університету «Львівська політехніка» він потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька [PERSON] Згідно з доводами [PERSON] відповідач спроможний сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та одержує щомісячний регулярний дохід. У судове засідання сторони і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не зявились, хоча належним чином були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. Із змісту письмової заяви [PERSON] від 02 жовтня 2015 року слідує, що позивач повністю підтримує позовні вимоги до [PERSON] та в звязку з перебуванням на навчанні просить розглянути справу за його відсутності. До початку судового розгляду справи 05 жовтня 2015 року [PERSON] подав письмову заяву, в якій просить здійснити розгляд справи без його участі, зазначивши, що повністю визнає позовні вимоги [PERSON] Окрім цього, відповідач підтвердив, що дійсно працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», отримує стабільний дохід у виді заробітку та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу) щомісячно. З письмової заяви [PERSON] від 05 жовтня 2015 року також слідує, що сторони проживають окремо і, окрім позивача, на утриманні відповідача інших осіб не перебуває. 05 жовтня 2015 року в суд надійшла письмова заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що [PERSON] повністю підтримує позовні вимоги [PERSON] та вважає їх обгрунтованими. Згідно з доводами [PERSON] після розірвання шлюбу із відповідачем їх спільна дитина [PERSON] проживає разом з нею і в звязку з навчанням у Національному університеті «Львівська політехніка» потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька [PERSON] Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, підлягає задоволенню в повному обсязі. Такий висновок суду грунтується на наступних підставах. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі вказаних положень ст.201 СК України в даному випадку застосуванню підлягає ч.1 ст.191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Під час розгляду даної цивільної справи судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] народився 16 грудня 1993 року. Його батьками є відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] Наведені обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ГЮ №376667, виданим відділом ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 28 грудня 1993 року (запис за №612 від 28 грудня 1993 року). Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» №89 від 04 вересня 2015 року, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу стаціонарного відділення інституту ІХХТ групи ТОРм-11 Національного університету «Львівська політехніка», та закінчує навчання у грудні 2016 року. Судом встановлено, що потреба позивача в отриманні матеріальної допомоги зі сторони батька [PERSON], яка зумовлена навчанням у Національному університеті «Львівська політехніка», працездатність та фінансова спроможність відповідача надавати таку допомогу в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку або іншого доходу щомісячно на період навчання визнається обома сторонами та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Вказані визнані обставини не потребують доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку судом не виявлено жодних даних, які б свідчили, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає прийняттю. Отже, з наведених мотивів і підстав, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, необхідно задоволити повністю та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку або іншого доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року, тобто з дня предявлення позову, до досягнення позивачем двадцяти трьох років, тобто до 15 грудня 2016 року включно. З огляду на викладені обставини, на підставі ст.ст.182, 199-201 СК України,

Outcome: approved