Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

18.04.2018 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою щодо стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2018 р. і до закінчення навчання, але не довше ніж їй виповниться 23 роки. В обґрунтуванні вимог позову зазначено, що від шлюбу сторін, останні мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка є студенткою Національного Авіаційного Університету та отримує державну стипендію в розмірі 1300 грн., яка є єдиним джерелом доходу її та позивача, оскільки позивач тимчасово ніде не працює. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини, яка проживає з позивачем. Позивач підтримала позовні вимоги та їх обгрунтування, просила позов задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутність та надав письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки від іншого шлюбу в нього є ще двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які потребують матеріальної допомоги від відповідача. Також, відповідач надав довідку з місця роботи від 13.10.2018 р., з якої вбачається, що його заробітна плата з лютого по жовтень 2018 року складає 33820 грн., у зв'язку з чим відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Крім того, позивачем надано копії квитанцій щодо сплати ним аліментів на користь позивача в розмірі 2040 грн. щомісячно за період з серпня по листопад 2018 р. Проаналізувавши наведені дані, а також всі наявні матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Від шлюбу сторін, останні мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, є студенткою Національного Авіаційного Університету (а.с.14) та як зазначено в письмових поясненнях позивача, отримує державну стипендію. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Твердження позивача про те, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини спростовуються наданими відповідачем копіями квитанцій, з яких вбачається, що відповідач сплачує аліменти на користь Лимар в розмірі 2040 грн. щомісячно за період з серпня по листопад 2018 р. Відповідач має ще двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER]), які потребують матеріальної допомоги від відповідача. Згідно даних, зазначених в довідці, виданої ПАТ «Вторполімермаш» від 13.10.2018 р., заробітна плата відповідача з лютого по жовтень 2018 року складає 33820 грн. Відповідно до положень ч.2 ст.200 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи викладене, наявність доказів щодо щомісячної оплати відповідачем на користь позивача аліментів за період з серпня по листопад 2018 р., той факт, що [PERSON], на відміну від ще двох малолітніх дітей відповідача від іншого шлюбу, які теж потребують матеріальної допомоги, є повнолітньою та отримує стипендію, а також те, що позивач ніде не працює, при цьому, доказів, які б підтверджували неможливість надавати нею, як другим з батьків, зі своєї сторони матеріальну допомогу [PERSON], [INFO] відсутні, враховуючи також положення ст.430 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed