Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

19.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що відповідач являється її батьком, який за рішенням суду сплачував на користь її матері аліменти на її утримання. В теперішній час вона досягла повноліття та навчається у Національному університеті цивільного захисту України на І курсі денної форми навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, не має інших утриманців. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання або до досягнення нею 23 років, залежно від того, яка з обставин настане першою. Ухвалою суду від 20.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Відзиву та доказів у встановлений судом строк не надав. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, враховуючи позиції сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2002 року. Шлюб між батьками позивачки розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.11.2007 року. За рішенням суду на підставі виконавчого листа № 2/1421/2040/2012 року від 05.12.2012 року ДВС в примусовому порядку з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки позивачка досягла повноліття, стягнення аліментів в примусовому порядку з відповідача на користь [PERSON] припинено. [PERSON] є студенткою І курсу Національного університету цивільного захисту України та навчається на денній формі за рахунок платних послуг, що підтверджується довідкою навчального закладу №26-24/40 від 03.09.2020 року. Термін навчання до 10.06.2023 року. Позивачка не одружена, не працює, так як навчається на денній формі навчання, не отримує стипендії та потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на період навчання доньки. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст. 77, ч.1 ст. 79 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином встановлено, що повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є здоровою, повнолітньою, працездатною особою, яка може надавати таку допомогу. Іншого судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню на підставі ст. ст. 182, 198, 199, 200, 201 СК України. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), щомісяця, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 19.10.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. При цьому граничний розмір аліментів на повнолітню доньку судом не визначається. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 цього Закону.

Outcome: partial