Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

18 травня 2015 року позивач, [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання третейської угоди недійсною та визнання припиненим виконання зобовязань по договору. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 листопада 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № Р25.101.14744, пунктом 5.4. якого було передбачено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у звязку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю укладення договору. Позичальник підписанням цього договору засвідчує, що він ознайомлений з регламентом вищевказаного третейського суду. Позивач просить визнати недійсним третейську угоду, викладену в п. 5.4. кредитного договору № Р25.101.14744 від 08.11.2013 року, оскільки вона суперечить п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейський суд», а тому є нікчемною, такою, що порушує права позивача, як споживача банківських послуг. Зазначає, що Законом України «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 року №2983-VI частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Крім того, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір недійсним з підстав невідповідності правочину вимогам закону в момент його укладення (ч. 1 ст. 215 ЦК України), оскільки останній не був прошитий та скріплений печаткою банку, не містив вказівку щодо цільового призначення кредиту, є нечитабельним, що не відповідає вимогам щодо письмового оформлення кредитного договору; позичальнику також не було надано підтвердження того, що особа, яка підписувала кредитний договір, наділена повноваженнями вчиняти цей правочин. На підставі ч. 2 ст. 598, ч. 1 ст. 615 ЦК України просить визнати припиненими виконання зобовязань по кредитному договору № Р25.101.14744 від 08.11.2013 року з моменту його підписання. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, однак, подав заяву з клопотанням розглянути справу без його участі. Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання. Разом з тим, подав клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача з урахуванням письмових заперечень проти позову, датовані 05 червня 2015 року за вих. №05-05/75573. Зі змісту вказаних заперечень кредит за оспорюваним договором закритий, оскільки позивач свої обовязки за кредитним договором виконав належним чином згідно з довідкою-розрахунком заборгованості станом на 05.06.2015 року у позивача відсутня заборгованість перед банком, відтак, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № Р25.101.14744, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 50000,00 грн., а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісіями (а.с. 5). При цьому, у п. 3.2.2. розділу 3 «Права, обовязки та відповідальність Позичальника» сторони договору визначили право позичальника на дострокове повернення всієї суми кредиту. За положенням п. 5.2. розділу 5 «Заключні положення» вказаний договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 08.11.2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. З доказів, наявних у матеріалах справи, а саме, довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.101.14744 від 08.11.2013 р., виписки/Особовий рахунок з 08/11/2013 по 10/12/2014, ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту, історії по рахунку, судом встановлено як виконання банком обовязку по видачі кредиту, так і отримання позичальником кредиту, а також виконання останнім зобовязань, визначених умовами кредитного договору щодо повернення кредиту разом з процентами з 26.11.2013 року по 10.12.2014 року з повним погашенням кредиту. Таким чином, судом, виходячи із ствердження відповідача, що виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № Р25.101.14744 від 08.11.2013 р. проведено належним чином, констатовано припинення виконанням зобовязання у розумінні ст. ст. 599 та 1054 ЦК України. Відтак, на момент звернення з позовними вимогами про визнання третейської угоди недійсною, кредитного договору недійсним та визнання припиненим виконання зобовязань по договору договірні зобовязання за оспорюваним договором припинилися, отже, відсутні правові підстави для захисту судом цивільних прав позивача. Виходячи з викладеного, у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed