Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

19 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Секретарської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Судом до участі у справі залучено в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кривоозерську районну державну адміністрацію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], померлого 11 серпня 2016 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 2,9170 га., кадастровий номер 4823983800:02:000:0377, яка розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 571069. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 571069 втрачено, тому державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, позивач просить про задоволення позову. В судове засідання позивач, представники відповідача, третьої особи не прибули, надіслали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, Кривоозерська районна державна адміністрація не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові доказа, суд приходить до наступного. Встановлено, що 11 серпня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 244620 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 2,9170 га., кадастровий номер 4823983800:02:000:0377; яка розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 571069, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 10 червня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 5, (а.с. 9). За життя, 08 грудня 2015 року, [PERSON] зробив таке розпорядження - усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів своїй дочці [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 8), посвідченого секретарем Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 38. Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 58374706 та він є чинним , (а.с. 34). Позивач у передбачений законом строк прийняла спадщину. Зі спадкодавцем на час його смерті проживала також його дружина, яка відмовилася від спадщини. Оформити спадщину на земельну ділянку позивач не може, так як оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачено, про що опубліковано оголошення в пресі (а.с. 10), та в зв'язку з чим отримана відмова нотаріуса в оформленні спадщини (а.с. 4). Зазначене вбачається із спадкової справи 9/2017 (а.с. 36-46). Належність спадкодавцю на праві приватної власності земельної ділянки площею 2,9170 га., кадастровий номер 4823983800:02:000:0377, яка розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 571069, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 10 червня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 5, (а.с. 9), витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4804522502018, (а.с. 11-13). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 2

Outcome: approved