Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

19.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначив що з 17.05.2001 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 23.01.2014 року. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх подальше спільне життя стало неможливим. 29.09.2014 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, який 17.12.2015 року було уточнено, до [PERSON], де зазначила, що в період шлюбу сторонами було придбане майно яке відповідач [PERSON] не бажає розділити в добровільному порядку, а саме: - садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який розташованій на земельній ділянці площею 0,1200 Га, [ADDRESS], що на території садівничого товариства «Тополя», на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, загальною вартістю 102 000 (сто дві тисячі) грн.. - однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 347 400 грн.; - кімната у гуртожитку за адресою [ADDRESS], вартістю 48 500 грн. - автомобіль марки MAZDA, моделі 5, тип транспортного засобу - легковий універсал, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого ВРЕР №3 ГУМВС України Харків 17.11.2010 p., вартістю 332 800 грн.. - автомобіль марки FORD ORION, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 52 400 грн. [PERSON] просила суд розділити спільне майно подружжя та виділити їй: садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який розташованій на земельній ділянці площею 0,1200 Га, [ADDRESS], що на території садівничого товариства «Тополя», на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, загальною вартістю; 1/2 частки однокімнатної квартири, що розташована - 61172, [ADDRESS]. А відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] виділити: ? частку однокімнатної квартири, що розташована - 61172, [ADDRESS]; кімнату у гуртожитку, яка розташована [ADDRESS].; кошти від продажу автомобіля марки MAZDA, моделі 5, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; кошти від продажу автомобіля марки FORD ORION, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Стягнути різницю у вартості поділеного спільного майна з [PERSON] на користь на її користь 165 850 грн. Стягнути з [PERSON] 50% отриманих доходів від надання в оренду спільної квартири [ADDRESS] в сумі 8 750 грн. згідно договору оренди, укладеним з гр. [PERSON] Визнати особистим зобов'язанням [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 07.12.2012 p., укладеного з ПАТ «Прокредитбанк». В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу згодні, свої позовні вимоги що до розподілу майна подружжя підтримали та надали пояснення, що сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2013 року. Спірні автомобілі були придбані сторонами під час шлюбу, відчуженні [PERSON] іншим особам без згоди дружини [PERSON] після, того як сторони припинили проживати однією сім'єю. Вона просить виділити їй, зокрема, садовий будинок, оскільки на її утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, які потребують оздоровлення в літній період року по за містом, де розташований зазначений будинок. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримав, а позов, що до розподілу майна подружжя визнав частково. Представник [PERSON] - [PERSON] в суді надав пояснення, що вартість садового будинку значно занижена позивачем [PERSON] та оцінка його вартості фахівцем була проведена без урахування його ремонту та удосконалення. Спірні автомобілі були відчуженні [PERSON] під час шлюбних відносин - автомобіль марки MAZDA, 2007 року випуску за 64 000 грн., автомобіль марки FORD ORION, 1992 року випуску за 12 000 грн., а кошти від їх продажу були витрачені [PERSON] на погашення кредиту в ПАТ «Прокредитбанк», який взято під час шлюду на потреби сім'ї. Пропоноване виділити [PERSON] на праві власності садовий будинок, ? частину однокімнатної квартири, а [PERSON] виділити - кімнату у гуртожитку та ? частину зазначеної однокімнатної квартири. [PERSON] підтримав пояснення свого представника, але уточнив, що спірні автомобілі були ним продані іншим особам після 23.01.2014 року, тобто після того, як він пішов з сім'ї. Вартість спірних автомобілів позивачем за зустрічним позовом [PERSON] значно завищена, зокрема автомобіль марки MAZDA 2007 року випуску перебував в аварії, тому він продав його 12.02.2014 року за 64 000 грн., що дорівнює на момент продажу 7500 доларів США, а автомобіль марки FORD ORION, 1992 року випуску був у поганому стані та він продав його за 12 000 грн. Він дійсно здавав спірну однокімнатну квартиру у оренду, але на один місяць та отримав дохід від оренди спільного майна подружжя в сумі 2500 грн. Він проживає в спірній квартирі, іншого житла у нього не має. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовні заяви такими, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2001 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 23.01.2014 року. Під час шлюбу сторони придбали майно, яке судом визнається як спільне майно подружжя, а саме: - садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який розташованій на земельній ділянці площею 0,1200 Га, [ADDRESS], що на території садівничого товариства «Тополя», на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, загальною вартістю 347 400 грн.; - однокімнатна квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 347 400 грн.; - кімната у гуртожитку за адресою [ADDRESS], вартістю 48 500 грн.; - автомобіль марки MAZDA, моделі 5, тип транспортного засобу - легковий універсал, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого ВРЕР №3 ГУМВС України Харків 17.11.2010 p., вартістю 64 000 грн.. - автомобіль марки FORD ORION, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 12 000 грн.: - кошти від доходів зі спільного майна подружжя - оренди спірної однокімнатної квартири, вартість якої склала 2500 грн. відповідно до договору оренди від 29.10.2014 року (а.с.79-80). Суд прийшов до висновку, що вартість спірного садового будинку, зазначеного в інформаційній довідці суб'єкта оцінювальної діяльності ЧП «АСС-А» від 13.08.2015 року (а.с.73-78) в сумі 102 000 грн. не відповідає дійсної вартості зазначеного будинку, оскільки як вбачається з матеріалів справи, оцінка садового будинку проводилася без його огляду, а матеріали, які надані відповідачем фото та інші, вказують на те, що вартість спірного садового будинку значно вище, ніж вказано у зазначеній довідці. Тому суд дорівнює вартість спірного садового будинку до вартості спірної однокімнатної квартири, про що не заперечують сторони та що становить 347 400 грн. Суд бере до уваги вартість спірних автомобілів за ціною за якою вони були фактично продані одним з подружжя - [PERSON], тобто автомобіль марки MAZDA, 2007 року випуску - 64 000 грн., а автомобіль марки FORD ORION, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - 12 000 грн. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, яке було придбане подружжям за час шлюбу, належить чоловіку і жінці на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України жінка і чоловік мають право на розподіл майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності зі ст. 71 Сімейного Кодексу України, суд при вирішенні спору про поділ майна бере до уваги інтереси дружини, чоловіка й обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя , зокрема. можуть бути: квартири, жилі та садові ділянки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна та робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово - будівельному, дачно - будівельному, гаражно - будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд при вирішенні спору про поділ майна бере до уваги інтереси дружини, чоловіка й обставини, що мають істотне значення. Так, оскільки в спірній квартирі постійно проживає один з подружжя [PERSON], та іншого житла в нього не має, то суд вважає, що при розподілу майна подружжя однокімнатну квартиру слід виділити у власність [PERSON] Також, суд вважає за доцільне при розподілу майна подружжя виділити у власність [PERSON] садовий будинок, оскільки на її утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, які потребують оздоровлення в літній період року по за містом, де розташований зазначений будинок. Оскільки в суді встановлено, що спірні автомобілі були придбані сторонами як подружжям під час шлюбу, а відповідач [PERSON] розпорядився ними вже після 23.01.2014 року, коли шлюбні відносини між сторонами були припинені без згоди [PERSON], то суд вважає, що [PERSON] має право на половину вартості від продажу спірних автомобілів - 38 000 грн.(64000 грн.+12000 грн. : 2). Також, позивач [PERSON] має право на 1/2 частину від доходів зі спільного майна подружжя - оренди спірної однокімнатної квартири, вартість якої склала 2500 грн. - в розмірі 1250 грн. (2500 грн.:2). Таким чином з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] - 39 250 грн.(38 000 грн.+1250 грн.). Ствердження відповідача [PERSON] про те, що кошти від продажу спірних автомобілів він витратив на погашення кредиту в ПАТ «Прокредитбанк» , тому він не повинен повертати [PERSON] кошти від продажу спільного майна - спірних автомобілів суд не бере до уваги. Як вбачається з копії кредитного договору від 07.12.2012 року [PERSON] взяв кредит в ПАТ «Прокредитбанк» в сумі 100 000 грн. для задоволення особистих неспоживчих потреб.(а.с.107). Відповідачем не надано суду доказів, що кредит було взято на потреби сім'ї та витрачено в її інтересах. Між тим, в частині позову [PERSON] про визнання особистим зобов'язанням [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 07.12.2012 pоку, укладеного з ПАТ «Прокредитбанк» суд відмовляє, оскільки кредитні зобов'язання відносяться до інших правовідносин, не передбаченими Сімейним кодексом, та суд не може їх вирішувати в рамках розгляду позовних вимог про розподіл майна подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: partial