Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

18.03.2015 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідач зареєстрований та проживає в газифікованій квартирі [ADDRESS] та являється споживачем природного газу. Вказує, що 09.12.2008 між ПАТ «Чернігівгаз» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, у відповідності до вимог п.п. 3 п. 28 якого боржник взяв на себе обов'язок вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору. Порядок та умови оплати за надані послуги з газопостачання закріплені розділом 4 договору. Відповідно до п. 17 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Такий же строк розрахункового періоду за отримані послуги встановлений п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572. Згідно ст. 68 ЖК України боржник був зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги - спожитий природний газ, проте, відповідач свідомо в порушення вищезазначених вимог законодавства не сплачував за спожитий природний газ у повному обсязі, в зв'язку з чим зі своєї вини створив заборгованість. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» заборгованість за період з 01.05.2007 по 01.05.2014 у розмірі 1 597,22 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити його у повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав. Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] проживає в газифікованій житловій квартирі за адресою: [ADDRESS]. 09.12.2008 між ПАТ по газопостачанню і газифікації «Чернігівгаз» та [PERSON] було укладено типовий договір № [NUMBER] про надання послуг з газопостачання (а.с.17-18), відповідно до якого виконавець зобов'язався безперервно надавати послуги з газопостачання, а споживач своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ. Згідно розрахунку (а.с.5), квартира [ADDRESS] має особовий рахунок [NUMBER], який відкритий на [PERSON], заборгованість по даному рахунку за спожитий природний газ за період з 01.05.2007 по 01.05.2014 складає 1 597,22 грн. Отже, [PERSON] являється споживачем природного газу, отримавши послуги надані позивачем, оплату наданих послуг не проводить, чим порушує права позивача в зв'язку з чим це право підлягає поновленню в судовому порядку. Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, враховуючи те, що позивач у грудні 2014 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з [PERSON] (а.с.20,39), до спірних правовідносин необхідно застосувати положення трьохрічного строку позовної давності та стягнення боргу здійснити за період з 01.12.2011 по 01.05.2014. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.12.2011 по 01.05.2014 (а.с.38), заборгованість відповідача за даний період складає 765,37 грн. Отже, позовні вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожитий природний газ в межах строків позовної давності, тобто за період з 01.12.2011 по 01.05.2014 в розмірі 765,37 грн. Доводів відповідача щодо безпосереднього обов'язку позивача здійснювати контроль за наданням відповідних пільг, суд не приймає до уваги, оскільки вони є хибними. Крім того, судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 116,73 грн.

Outcome: partial