Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

17 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень зазначила, що з 05 березня 2010 року вона займала посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців Виконкому Костянтинівської міської ради. 30 квітня 2014 року була незаконно звільнена із займаної посади через відсутність на робочому місті без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП. Звільнення вважає незаконним оскільки була відсутня на роботі у зв*язку з амбулаторним лікуванням, про що попереджала відповідача по справі, що підтверджується довідкою медичної установи. Крім того, відповідачем не був дотриманий порядок і процедура звільнення, передбачені діючим законодавством, у зв*язку з чим позивач просить визнати незаконним та скасувати розпорядження від 13 травня 2014 року № 94 лс про її звільнення з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців за п.4 ст.40 КЗпП України; поновити її на посаді та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2014 року по день ухвалення рішення у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення вимог. Представник відповідача Боєва А.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що при звільненні [PERSON] відповідачем були дотримані всі вимоги трудового законодавства, тому підстави для її поновлення на роботі відсутні. На питання суду пояснила, що письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі від [PERSON]. не отримували. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача Боєвої А.В., дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно розпорядження міського голови Костянтинівської міської ради від 05 березня 2010 року № 30лс (а.с.8) [PERSON] була призначена на посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців з 09 березня 2010 року. Як вбачається із розпорядження міського голови Костянтинівської міської ради від 13 травня 2014 року № 94 лс (а.с.7) [PERSON] звільнено з 30 квітня 2014 року з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців згідно п.4 ст.40 КЗпП, про що внесено відповідний запис у трудову книжку (а.с.9). Листом від 15 травня 2014 року [PERSON] повідомила відповідача по справі про причини своєї відсутності на роботі (а.с.10), надавши довідку № 58 про те, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 28 квітня 2014 року по 14 травня 2014 року (а.с.11). Згідно п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений час, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані його власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку прогулу (в тому числі, відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Відповідно до ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що оскаржуване розпорядження № 94 лс від 13 травня 2014 року не містить конкретного формулювання причини звільнення, та враховуючи, що позивач була відсутня на роботі з поважної причини - перебування на амбулаторному лікуванні через незадовільний стан здоров*я, що підтверджено документально і не спростовано відповідачем, який до того ж не дотримався процедури застосування дисциплинарного стягнення, оскільки не витребував письмових пояснень з приводу відсутності працівника на роботі, суд вважає, що розпорядження міського голови Костянтинівської міської ради № 94 лс від 13 травня 2014 року слід визнати незаконним та скасувати. Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки суд прийшов до висновку про незаконність розпорядження № 94 лс від 13 травня 2014 року та його скасування, [PERSON] підлягає поновленню на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців з 30 квітня 2014 року. Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який рогзядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку. Як вбачається з довідки Виконкому Костянтинівської міської ради від 25 липня 2014 року № 13 (а.с.19), кількість робочих днів за графіком головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців в період часу з 30 квітня 2014 року по 25 липня 2014 року мала становити : в квітні - 1 робочий день, в травні - 19 робочих днів, в червні - 19 робочих днів, в липні - 19 робочих днів, а всього - 58 робочих днів. Відповідно до довідки Виконкому Костянтинівської міської ради від 23 липня 2014 року № 73 (а.с.18) середньоденна заробітна плата головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців [PERSON] становить 123 гривні 24копійки. Зважаючи на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 30 квітня 2014 року по 25 липня 2014 року включно в розмірі 7147 гривень 92 копійки, виходячи з наступного розрахунку (123 грн 24 коп х 58 робочих днів за графіком). Доводи представника відповідача про законність звільнення [PERSON] та дотримання передбаченої законом процедури звільнення за ініціативою власника суд, за відсутності належних доказів на підтведження своєї позиції з боку відповідача, вважає неспроможними. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі п.4 ст.40, ч.1 ст.147, ст.149, ст. 235 КЗпП України,

Outcome: approved