Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

19 жовтня 2018 року [PERSON] Моісеїна звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. Дружби, 23 в с.Шевченкове Вітовського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що є власником вище вказаного житлового будинку, що придбала у [PERSON] 26 липня 2018 року, та в якому зареєстрований чоловік попередньої власниці відповідач [PERSON] Вирішити питання про добровільне припинення права відповідача користування даним майном, зокрема його зняття з реєстраційного обліку з її будинку, не надається можливим у звязку з тим, що відповідач виїхав своєю сімєю до Канади та повертатись наміру не має. Реєстрація відповідача в її будинку створює для неї певні незручності, зокрема додаткову оплату комунальних послуг, неможливість скористатись пільгами та субсидіями, оскільки не може надати та підтвердити відомості про доходи відповідача. Отже реєстрація відповідача за вказаною адресою, порушує її права як власника даного майна та вимагає захисту її прав в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримала та просила про їх задоволення. Також просила про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив не надіслав, про час та місце судового зсідання повідомлявся належно, в тому числі з розміщенням оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області веб-сайту судової влади України, у звязку з чим, з урахуванням приписів частини першої ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно юдо чю.2 ст. 247 ЦПК України, звукозапис технічними засобами не здійснювався. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26 липня 2018 року (а.с. 11) житловий будинок №23 по вул.Дружби в с.Шевченкове Вітовського району Миколаївської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON]. Даний будинок придбано у [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та попередній власниці даний будинок належав на підставі свідоцтва по право власності на нерухоме майно, що видане виконкомом Шевченківської сільської ради 13 серпня 2009 року (а.с. 11-16). \~ \~ \~ \~За даними копії свідоцтва про шлюб 1-ФП №057698, шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 19 грудня 2009 року (а.с. 17), тобто після набуття у власність [PERSON] у власність дане майно, отже у суду відсутні підстави вважати про належність даного майна до спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Посилання позивача про підстави звернення до суду із цим позовом підтверджуються даними Шевченківської сільської ради від 08.10.2018 року, згідно яких, за вказаною адресою є зареєстрованим також відповідач [PERSON] - стороння для власника особа (а.с. 19). За даними акту від 08 жовтня 2018 року, [PERSON] за вказаною адресою не проживає з початку 2014 року. Його особисті речі в будинку відсутні (а.с. 18) \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, вирішуючи питання про правову норму, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, суд виходить з наступного. Житловий будинок за адресою вул. Дружби, 23 в с.Шевченкове Вітовського району Миколаївської області є особистою власністю позивача. Відповідач не є та не був членом її сімї, тобто є для позивача сторонньою особою. За такого суд вважає, що в даному випадку, підлягають застосуванню положення\~статей 317, 319, 391 та 406 ЦК України, які\~визначають права власника майна, та регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та сторонніми особами. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.\~ За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.\~ Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За частиною другою ст. 406 ЦК України, житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вище встановлені обставини, приймаючи до уваги, що наявне у відповідача право на проживання у даному будинку ним не реалізується з 2014 року, в той час як викликає для позивача невиправдані витрати, зокрема додаткову оплату комунальних послуг, позбавляє можливості скористатись комунальними послугами та субсидіями, тому, за наведених обставин, також з урахуванням розяснень, що містяться в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі №6-2931цс16, суд дійшов висновку про те, що право [PERSON] на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved