Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

18 березня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № NKXRRX11270228 від 11 серпня 2007 року в розмірі 42149,76 грн., а також судовий збір у розмірі 421,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № NKXRRX11270228 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3780,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік з кінцевим терміном повернення кредиту 11 серпня 2008 року. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувався здійснювати щомісячними платежами в період з « 20» по « 25» числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 387,17 грн. У зв'язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 27 лютого 2014 року складає 42149,76 грн., з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом - 4553,19 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 561,33 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань договору - 34551,92 грн., суми штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1983,32 грн. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити у її задоволенні. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлений факт укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] 11 серпня 2007 року кредитного договору № NKXRRX11270228 строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 11 серпня 2008 року. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувався здійснювати щомісячними платежами в період з « 20» по « 25» числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 387,17 грн. (а.с. 3-7). Згідно з розрахунком банку станом на 27 лютого 2014 року виникла заборгованість по сплаті відсотків, комісії, штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, в зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу продовжує користуватися наданим йому кредитом (а.с. 2). До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно з Законом України №3161-ІV від 01.12.2005 року, який набрав чинності 13.01.2006 року, викладеним в новій редакції Закон України «Про захист прав споживачів», в п.7 ч.11 ст.11 міститься норма щодо заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи зазначене положення Закону України «Про захист прав споживачів», позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З матеріалів справи вбачається, що кредит надавався на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту 11 серпня 2008 року. В п.5.5 Умов зазначено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років (а.с.9). Таким чином, у спірних правовідносинах перебіг позовної давності для ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» почався зі спливом строку виконання зобов'язання за договором, тобто від дня, коли право банку було порушене, а саме: після 11 серпня 2008 року. Однак, позивач направив позовну заяву до суду лише 18 березня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який закінчився 11 серпня 2013 року. На підставі ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed