overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

19.12.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.12). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулась в Іллічівський міський суд з зазначеним позовом (а.с.2-3). Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за аліментами у розмірі 13519,03 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів від суми несплачених аліментів за період з 01.12.14 року по день винесення рішення, а саме по 135,19 грн. за кожен день прострочення аліментів, і судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання їхнього сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітків щомісячно. Внаслідок цього станом на 30.11.2014 рік за ним утворилась заборгованість по оплаті аліментів в сумі 13519,03 грн. Також позивач вважає, що в зв'язку з тим, що відповідач не сплачує аліменти вчасно то вона має право на стягнення неустойки. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач в судове засідання не явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.11,13,16,17). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виконавчого листа, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] (а.с.7). Стороною позивача надані суду розрахунки заборгованості по аліментах відповідача (а.с. 5). Норма ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. У відповідності до частини 4 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (а.с.2). Нормою ст.196 СК України передбачається, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Строк позовної давності по утриманню неустойки не має обмежень (ст.20 СК України). Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання з відповідачем шлюбу, який був зареєстрований 09 травня 1994 року. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позовну заяву обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 09 травня 1994 року. Цей шлюб для сторін є першим. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Встановлено, що сімейне життя у сторін в зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. Сімейних стосунків не підтримують. Відповідач часто випиває та влаштовує сварки принижуючи честь і гідність членів сім'ї Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, наміру проживати разом з відповідачем та зберігати шлюб не має, примирення не бажає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами, та спору про місце проживання дитини на даний час немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має на це можливість. Її прибутку не вистачає для забезпечення дитині належного рівня життя. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, а саме - свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтво про народження дитини, довідку про склад сім'ї, довідки про доходи з місця роботи відповідача, довідку УСЗН Костянтинівської міської ради про отримання допомоги позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 17 серпня 1996 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №293. Від шлюбу має сина, [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу позивач просив залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.08.1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №293, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, та шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року. На даний час шлюбні відносини припинено. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04.06.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року. 28.09.2005 року у них народився син-Станіслав, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. 23.02.2009 року у них народився син-Богдан, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 19.12.2014 року і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2011 року. [INFO] у них народився син-[PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 19.12.2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

19.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17735,42 грн. та 243,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №001-14548-090411 від 09.04.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 29.09.2014 року становить 17735,42 грн. та складається з наступних сум: 9245,01 грн. - тіло кредиту; 3006,34 грн. - прострочене тіло кредиту; 5484,07 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 243,60 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.4-8. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 17735,42 грн., яка складається з: наступних сум: 9245,01 грн. - тіло кредиту; 3006,34 грн. - прострочене тіло кредиту; 5484,07 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.10. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17735,42 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

19.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 13.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №176, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю проживали періодично і нетривалим часом через поведінку відповідача, який обирав інші місця проживання: у м.Вознесенську та в м.Одесі, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, звернення раніше у 2014 році до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на розірвання шлюбу згодний, причину розірвання шлюбу зазначає подружню невірність позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

19.12.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10 жовтня 2010 року відділом РАЦС по місту Кам'янець- Подільському Кам'янець- Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за № 928. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відмінність поглядів на життя та на формування сімейних стосунків, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та конфліктні ситуації. Сумісне життя стало нестерпним, тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. Намагались помиритись, але все марно. Майнового спору не має, син проживає з ним. Відповідач в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що на протязі сумісного проживання не могли знайти порозуміння у формуванні сімейних стосунків. Постійні сварки та скандали привели до втрати почуття поваги та любові один до одного. На даний час впевнилися, що жити разом не зможуть. На розлучення згідна. Проти проживання сина з позивачем не заперечує. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 10 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що між подружжям не має порозуміння у вирішенні сімейних проблем, мають різні погляди на життя, що привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Майнового спору не має, дитина проживає з позивачем. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved