Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

18 грудня 2019 року уповноважений представник позивача звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої позивачу та відповідачу в рівних долях відкрилася спадщина за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. До складу спадщини входить Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності. Відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року за відповідачем вже визнано право власності на Ѕ частки спірного будинку, проте вона не має можливості та бажання оформляти свою частку. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на нього, тому просить визнати за позивачем право власності на Ѕ частки спірного житлового будинку спорудами номер [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом. До закінчення підготовчого засідання представник позивача уточнив позовні вимоги та просить визнати за позивачем право власності на Ѕ частки спірного житлового будинку спорудами номер [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом. У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач позов не визнає повністю та просить залишити його без розгляду, посилаючись на те, що представник позивача [PERSON] подав позов 18.12.2019, до якого позивач не додав документи на підтвердження повноважень представника позивача. При відкритті провадження суд не звернув уваги на зазначені недоліки, не залишив її без руху або не повернув позивачеві, що унеможливлює подальший розгляд справи судом. На теперішній час матеріали справи містять договір про надання правової допомоги позивачу, проте це не є дотриманням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України. Вона також заперечує проти позову, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Спадкодавцем є [PERSON] , однак у свідоцтві про народження позивача у графі «мати» зазначено « [PERSON] ». Отже позивач повинен був у судовому порядку найперше вирішити питання щодо встановлення зазначеного факту. Крім того, у копії паспорта громадянина України - позивача по батькові зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про народження запис «по батькові» відсутній взагалі. Також позивач не обґрунтував прийняття ним спадщини, а вона заперечує, що він прийняв її у встановленому законом порядку. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.01.2020 за клопотанням представника позивача витребувано копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] та архівну цивільну справу № 2-445/10. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 26.03.2020 продовжено підготовче провадження у справі на тридцять днів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, представник відповідача позов не визнав повністю, третя особа направила заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також пояснив, що надав відповідні докази на підтвердження своїх повноважень, які були зареєстровані, однак помилково не зазначив про це у додатку до позовної заяви. Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину та відповідно до чинного законодавства має право у любий час звернутися за її оформленням. Спадкова справа відкрита та сторони вже отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки права на земельну частку (пай) кожен. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст відзиву на уточнену позовну заяву. Крім того, пояснив, що відповідач, подавши декілька заяв про визнання позову, помилялась. Вважає, що позивач не прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців не вчинив відповідних дій щодо прийняття спадщини та не надав доказів щодо належності спадкового будинку спадкодавцю. Рішення суду не може бути підтвердженням такого факту, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будинок чи запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому зазначив, що такий реєстр ведеться з 2013 року. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом померлої [INFO] [PERSON] на Ѕ частки спадкового майна кожен та у встановленому порядку прийняли спадщину. Спадкова справа відкрита. Інших спадкоємців судом не встановлено (а.с.46-72 - копія спадкової справи). До спадкової маси входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] , який відповідно до технічного паспорта станом на 13.05.1988 складався із житлового будинку літера БТІ «А-1», 1968 року побудови, господарських будівель та споруд: погріб із шиєю, літера БТІ «Б», 1978 року побудови; літня кухня, літера БТІ «В», 1986 року побудови, сарай, літера БТІ «Г», 1986 року побудови, вбиральня, літера БТІ «Д», 1989 року побудови, колодязь, літера БТІ «№ 5», 1968 року побудови. У 1989 році за життя спадкодавця був побудований ганок, без літери, що вбачається із технічного паспорта від 02.08.2019 (а.с.11-14 - копія технічного паспорта). Відповідно до цього паспорта у період з 2013 по 2019 рік (після смерті спадкодавця) було побудовано ще ряд господарських будівель та споруд, які не входять до спадкового майна. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] як за спадкоємицею за заповітом померлої [INFO] [PERSON] . Цим рішенням також встановлено, що спадкоємцем за заповітом в рівній долі є [PERSON] (а.с.10 - копія рішення, цивільна справа № 365/698/19). Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки спірного житлового будинку, оскільки відсутні документи, які б підтверджували належність спірного будинку [PERSON] (а.с.9 - відмова). Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне майно в нотаріальній конторі, тому його право підлягає захисту. Згідно зі ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо того, що позивач не прийняв спадщину, не встановив родинні відносини із спадкодавцем та не надав доказів щодо належності спадкового будинку спадкодавцю оскільки із матеріалів спадкової справи та цивільної справи № 2-445/10 вбачається, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину та рішенням суду від 10.11.2010 вже встановлено належність спадкового будинку спадкодавцю. Позивачу належить право спадкування за заповітом, відтак встановлення родинних відносин не вбачається необхідним. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, побудованими до [INFO] , належав [PERSON] на законних підставах, рівно як і законно вона володіла ними, позивач є спадкоємцем за заповітом на Ѕ частки спадкового майна. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки [PERSON] померла [INFO] , господарські будівлі і споруди, побудовані після 1997 року, не належали їй та не охоплювались заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: partial