overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

18 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріального утримання на дитини не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2015 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю по вул. М. Гунашевського, 5 в м. Хмельницькому, а зареєстровані за адресою [INFO], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради №4735 від 4 липня 2018 року. \~ \~ \~ \~Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. \~ \~ \~ \~Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі.\~Відповідне право\~передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ч.1 ст.182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина,\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, інших утриманців не має, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2\~000 грн, оскільки заперечень щодо розміру аліментів, які просить стягнути [PERSON] до суду не надіслав. При цьому судом також враховуються вимоги ч.2 ст.182 СК України, з яких вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

18 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 19 липня 2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2007 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

18 липня 2018 року в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.10.2014 р. (справа № 302/1175/14-ц) присуджено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] ,[INFO] та доньки [PERSON] ,[INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року до повноліття дітей. Позивачка просить збільшити розмір аліментів в порядку, передбаченому ст. 192 СК України з таких підстав. Позивачка не працює, здійснює догляд за дітьми, мешкає у матері. Натомість відповідач постійно перебуває на заробітках і має можливість за матеріальним станом утримувати дітей, інших утриманців не має,дочка [PERSON] постійно хворіє. Під час судового засідання позивачка подала заяву про зменшення розміру аліментів (розміру позовних вимог) з суми 1200 грн. на кожну дитину до суми 1000 грн. на кожну дитину. Відповідач уточнені (зменшені) вимоги позивачки визнав повністю. Отже, в справі має місце визнання позовних вимог відповідачем. Таке підлягає прийняттю з огляду на те, що це не суперечить закону, інтересам сторін та третіх осіб та вимогам закону. Зокрема, збільшення розміру аліментів на утримання дітей відповідає їх інтересам, бо з часу первісного присудження аліментів у розмірі,визначеному в указаному рішенні суду, минуло майже чотири роки. За цей період унаслідок суспільно-економічних змін у державі суттєво знецінилась купівельна спроможність гривні, що є загальновідомим фактом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлене дає підстави застосувати статтю 206 ч.4 ЦПК України, тобто задовольнити позов. Судові витрати у виді судового збору слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави з огляду на те, що позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову за пільгою, передбаченою законом. Розмір судового збору встановлюється за ставкою , передбаченою законом «Про судовий збір», виходячи з розрахунку ціни позову за аліментними вимогами та з врахуванням того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тобто в розмірі 50% до ставки судового збору, передбаченого для сплати законом «Про судовий збір», а саме: 704,80 грн. : 2 = 352,40 грн. Розподіл судових витрат за наведеним обґрунтуванням суд встановлює за вимогами статей 133,142 ч.1 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

18 липня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 09.02.2008р. виконкомом Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, на даний час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягала на розірванні шлюбу, примирення не потрібне, оскільки [PERSON] з відповідачем проживають окремо, подружні відносини між ними припинені. Просив судовий збір сплачений позивачем з відповідача не стягувати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що наданий подружжю строк для примирення результату не дав, сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання сина [PERSON], біля матері - немає. Оскільки представником позивача в судовому засіданні не заявляється вимога щодо відшкодування [PERSON] судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

18 липня 2018 року Ленінським районним судом м.Миколаєва винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя - особа Миколаївська міська рада про визнання права власності за набувальною давністю. Позов задоволено, визнано [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Однак при розгляді справи та при винесенні рішення судом не стягнуто з відповідача судовий збір відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою Миколаївськоого апеляційного суду від 22 березня 2019 року цивільну справу з апеляційною скаргою прокуратури Миколаївської області в інтересах Миколаївської міської ради на заочне рішення рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 липня 2018 року, ухвалене за позовом [PERSON] до [PERSON], третя - особа Миколаївська міська рада про визнання права власності за набувальною давністю, повернуто до Леніського районного суду м.Миколаєва для ухвалення додаткового рішення у строк до 15 квітня 2019 року. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивачем заявлено вимогу майнового характеру до одного відповідача, та при подачі позовної заяви відповідно до квитанції №14570499 від 14 грудня 2017 року [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. Частиною 2 ст.4 цього Закону України «Про судовий збір» (чинного на день подачі позову) визначена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі позову до суду, складає від 640,00 грн. Ухвалюючи судове рішення 18 липня 2018 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно ч.2 до ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, вказане є підставою для ухвалення судом додаткового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що рішенням суду від 18 липня 2018 року не було стягнуто з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 640,00 грн. за позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

18 липня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 06 березня 2009 року у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Мають одну спільну малолітню дитину, яка проживає разом з матір'ю та спору про місце її проживання не має. Сторони припинили спільно проживати та вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в зв'язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2018 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року підготовче провадження по справі закрито. Відповідача, [PERSON] викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Текст оголошення опубліковано 11.10.2018 року. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та прохала розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що 06 березня 2009 року у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 45. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно та місце проживання дитини у сторін не має. В зв'язку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, суд враховуючи думку позивача, вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід надалі іменувати прізвищем [PERSON]. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

18 липня 2018 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 157, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12 жовтня 2018 року. 12 жовтня 2018 року відкладено підготовче засідання на 26 жовтня 2018 року у зв'язку з неявкою позивача по справі. 26 жовтня 2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з знаходженням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, відкладено судове засідання на 20 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи бей його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення рішення у підготовчому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 157, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

18 липня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. \~ \~ \~ \~Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 19 липня 2014 року\~зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №129. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. \~ \~ \~ \~Зазначає, що з березня 2018 року вони припинили шлюбні відносини і з цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач є працездатним та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. З відповідача інших стягнень по виконавчим листам не провадиться. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 17 квітня 2015 року у розмірі 1/4 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від заробітної плати відповідача до до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

18 липня 2018 року позивач по справі звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить розірвати між нею та відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 06 серпня 2007 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений при подачі позову судовий збір. В позовній заяві вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають 2-х спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, бажання проживати однією сімєю і вести спільне господарство. У звязку із цим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні також не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд розірвати шлюб з позивачкою. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2007 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 063709 від 06.08.2007 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають 2-х спільних дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ № 103383 від 03.01.2008 року в матеріалах справи (а.с.13) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ № 198852 від 11.06.2010 року (а.с.14), які проживають разом з позивачем і після розлучення залишаться із нею, що було узгоджено між сторонами. Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач повністю визнає позов, вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved