Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

19.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, який на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2013 року у цивільній справі №127/18165/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом з дитинства, постійно хворіє та на лікування якої позивачка витрачає чималі кошти. В даний час дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні доньки взагалі не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Тому, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивачка не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 26.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, який на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2013 року у цивільній справі №127/18165/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було розірвано (а.с.3-4). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 16.05.2000 року (а.с.8), яка являється інвалідом з дитинства, згідно посвідчення серії [NUMBER], виданого Управлінням праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці 23.05.2008 року (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідно до довідки квартального комітету «Добробут» від 29.08.2014 року №885 (а.с.23). Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні доньки не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, те, що неповнолітній дині встановлена інвалідність. Окрім того, суд враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців окрім спільної дитини сторін не має. Однак, суд звертає увагу, що надані позивачкою виписка з медичної картки амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 13.08.2014 року (а.с.12), фіскальні чеки, товарні чеки, квитанції до прибуткового касового ордера (а.с.13-15), відповідно до змісту яких позивачка купувала ліки для доньки та проводила обстеження останньої, як на підставу вимог про задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст.185 СК України дані витрати викликані особливими обставинами, а саме хворобливим станом здоров'я дитини, а тому відносяться до додаткових витрат. А відтак позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення таких витрат на дитину. З огляду на вищенаведене,

Outcome: partial