Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

17 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 1 995,09 гривень - заборгованості по кредитному договору та 243,60 гривень судових витрат. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 07.03.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-20062-070312 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у сумі 2 250,40 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених у договорі. Відповідач станом на 12.04.2014 року прийняті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 1 995,09 гривень, що складається з 1 995,04 гривень - заборгованості за сумою кредиту, 0,05 гривень - заборгованості за відсотками, 0,00 гривень заборгованості за комісіями. Добровільно виниклу заборгованість відповідач повернути відмовляється, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду, сплативши судовий збір 243 гривень 60 копійок. Представник позивача Духота І.В., що діє на підставі довіреності від 06.02.2014р., в судове засідання 05.08.2014р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У позовній заяві Духота І.В. зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази,встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 07.03.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-20062-070312. Відповідно до умов п. 1.1 Договору ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 2 250,00 грн., на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 10389810 від 12.03.2012 року та графік-фактура №ТТ2029-000130ТТ від 07.03.2012 року. Згідно п. 2.2 Договору моментом погашення договору вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Частина 1 ст. 1054 ЦК України надає поняття кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1. Договору позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 2 250,00 грн. на придбання певного майна/послуг. Згідно п. 2.9. Договору відповідач щомісячно не пізніше 7 числа кожного місяця був зобов`язаний зараховувати на рахунок кредитора рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 251 грн. у відповідності до графіку платежів.(а.с. 5) Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання, так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. ПАТ «Дельта Банк» видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 250,00 грн. згідно меморіального ордеру № 10389810 від 12.03.2012 року та рахунку-фактури № ТТ2029-000130ТТ від 07.03.2012 року на купівлю терміналу SAMSUNG S58301 pure white (а.с. 3, 10). З травня місяця 2012 р. в порушення вимог Договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконував, внаслідок чого у нього перед ПАТ «Дельта Банк» утворилась заборгованість, що станом на 12.04.2014 року становить 1 995,09 гривень, що складається з 1 995,04 гривень - заборгованості за сумою кредиту, 0,05 гривень - заборгованості за відсотками, 0,00 гривень заборгованості за комісіями. Порушенням зобов'язання в розуміння положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин суд доходить висновку, про обґрунтованість позовних вимог та стягує з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1995,09 гривень. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «Дельта Банк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved