Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

18.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: прийняти рішення про примусове стягнення з відповідачки на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно; стягнути з відповідачки одноразово кошти на покриття витрат на його лікування в розмірі 5000 грн. При цьому посилається на те, що відповідачка є його донькою. І він має право на утримання від неї, оскільки він є непрацездатною особою, досяг пенсійного віку та являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Вказує, що йому у 2011 році була призначена пенсія по інвалідності, розмір якої складає 1452,00 грн., його дружина, яка є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 1620 грн., а тому не може надавати йому матеріальну допомогу. Стверджує, що у 2017-2018 роках його стан здоровя погіршився, потребує постійного амбулаторного лікування та санаторно-курортного лікування в місцевих санаторіях. За рекомендацією лікаря йому терміново необхідно пройти курс лікування, орієнтовна вартість тільки першого етапу лікування складає більше 2000 грн. Через свою невелику пенсію по інвалідності він не має достатніх коштів на проходження повного лікування, а дочка, як успішний підприємець, такі кошти має і зобовязана брати участь у додаткових витратах. Зазначає, що він завжди допомагав дочці у скрутні часи, після розлучення із колишньою дружиною [PERSON], він залишив житло, де вони проживали сімєю, і перейшов жити до своїх батьків, хоча мав право на частку квартири, регулярно сплачував на дочку аліменти до її повноліття, не ухилявся від виконання батьківських обовязків. Зараз донька жодної допомоги не надає. В звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, зазначених у відзиві на позов (а.с. 31-33). У судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які показали, що Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження Серія І-ЕЛ № 206416 (а.с. 6, 7). Згідно довідки Сер. МСЕ-ЧНВ № 398179 [PERSON] є інвалідом третьої групи безстроково (а.с. 10). Відповідно до довідки Чернігівського обєднаного управління ПФУ від 04.01.2018 року № 77 [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ Чернігівського обєднаного управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452,00 грн.(а.с. 12-13). Відповідно до наданих медичної довідки та виписки позивач за станом здоровя потребує постійного амбулаторного лікування та санаторно-курортного лікування в місцевих санаторіях (а.с. 15-16). Згідно довідок ГУ ДФС у Чернігівській області від 31.01.2018 року № 223/ФОП/25-22-13-06 та від 14.02.2018 р. № 144/9/25-22-08-08 ФОП [PERSON] у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 отримано доходи в розмірі 42200,00 грн. (а.с. 37, 39-40). Також, судом встановлено, що [PERSON] має повнолітню доньку, яка на даний час навчається на 5 курсі архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. Вартість навчання за один навчальний рік, згідно розрахунку, складає 20000 грн. (а.с. 46). Згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 203 СК України донька, син крім сплати аліментів зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Судом в судовому засіданні не встановлено підстав передбачених ст. 204 СК України звільнення дочки позивача - відповідачки по справі, від обовязку утримувати батька. Згідно ч.1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд вважає, що з відповідачки у відповідності до ст. 205 СК України на утримання її батька [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно довічно. При цьому суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоровя позивача, його інвалідність, розмір доходу відповідача, наявність у останньої доньки, яка продовжує навчання та необхідність її утримання, стан здоровя відповідача (а.с. 59) і необхідність постійного несення витрат на власне лікування. Що стосується вимоги позивача про стягнення одноразово коштів на покриття витрат на його лікування в розмірі 5000 грн., то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду належних доказів їх понесення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial