Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

18.09.2019 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої позивачі зазначають, що вони є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є онуком позивача [PERSON] та племінником позивача [PERSON] та з 2011 року припинив проживати у вказаній квартирі, проте залишається зареєстрованим у ній, чим порушує майнові права позивачів. З метою визначення підсудності справи цьому суду та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача у справі, відповідно до ст. 187 ЦПК України, 25.09.2019 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 02.10.2019. Ухвалою від 25.09.2019 позовна заява була залишена без руху, оскільки подана із порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачами не були додані до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Копію ухвали від 25.09.2019 отримано позивачем 22.10.2019. 31.10.2019 на виконання ухвали від 25.09.2019 до суду надійшла заява адвоката Кукурузи Д.С. представника позивача - [PERSON] Геннадійовича, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору, таким чином усунено недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 02.12.2019 розгляд справи було відкладено на 29.01.2020 в зв`язку з неявкою сторін. Відповідач у судове засідання 29.01.2020 повторно не з`явився, заперечень на позов не надав. Судові повістки про виклик повернуті суду з відміткою про причини невручення: за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивачів - адвокат Кукуруза Д.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору обміну квартири та 2/3 частин квартири від 22.11.1999, [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.9). Відповідач [PERSON] зареєстрований у даній квартирі з 11.11.2011, про що свідчить довідка Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради вих.№4196 від 25.09.2019 (а.с.18). Проте, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі позивачів з моменту реєстрації, тобто з листопада 2011 року, по теперішній час, що підтверджується актом від 04 вересня 2019 (а.с.52). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно зі ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України та свідчать про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад рік у ньому не проживає за відсутності між позивачами і відповідачем домовленості про це і відсутністю причин, передбачених законом, які вважаються поважними. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачами при поданні позову. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved