Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

18.09.2020 [PERSON] в особі адвоката Біцулової А.А. звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУПФУ, відповідач) про стягнення пенсії, яка залишилася недоотриманою після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за період з 01.03.2016 по 11.03.2017 в розмірі 11 479,52 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 06.03.2020 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді недоотриманої за життя [PERSON] пенсії, в розмірі 184 055,72 грн. Однак, в липні 2020 р. позивачем було отримано пенсію в розмірі 172 576,20 грн. за період з 12.03.2017 по 31.08.2019, тобто за три роки до дня звернення позивача до відповідача із заявою про виплату пенсії. Позивач вважає дії ГУПФУ щодо обмеження суми пенсії неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству. Просить суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію, за період з 01.03.2016 по 11.03.2017, яка увійшла до складу спадщини, у розмірі 11 479,52 грн. (а.с. 2-3). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін про дату, час та місце слухання справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи (відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь). Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано з ГУПФУ довідку-розрахунок нарахованої суми недоотриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] , за період з 01.03.2016 по 11.03.2017 (а.с. 19). Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 01.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач ГУПФУ в Запорізькій області в особі представника Мельниченка В.С. із позовними вимогами [PERSON] не погодився, 13.10.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсій, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Оскільки із заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач звернулась 13.03.2020, сума недоотриманої пенсії була переглянута та її розмір визначено з урахуванням ст. 46 вищевказаного Закону. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Витребувані ухвалою суду від 22.09.2020 докази відповідачем до суду надані не були. Інших заяви по суті справи не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO] в м. Донецьку, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 05.05.2004 Кіровським РВДМУУМВС в Донецькій області (а.с. 5). Відповідно до довідки від 16.10.2019 № 1438-5000213546, виданої УСЗН Волноваської районної державної адміністрації, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с. 6). Як випливає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.01.1952 Кіровським бюро РАЦС м. Сталіно, актовий запис № 91, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 7). [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.09.2019 Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 899 (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 06.03.2020 державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Шишман В.О., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1926 року народження, яка померла [INFO] , є її донька - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з суми не отриманої в зв`язку зі смертю пенсії, в розмірі 184 055,72 грн., яка не виплачена ГУПФУ в Запорізькій області, яка належала спадкодавцю на підставі довідки Заводського відділу обслуговування громадян ГУПФУ в Запорізькій області № 4480/04.2 від 24.12.2019 (а.с. 10). Як випливає з листа ГУПФУ від 07.09.2020 № 0800-0402-8/45231, наданого у відповідь на запит адвоката Біцулової А.А. від 02.09.2020 № 26, оскільки [PERSON] , яка є донькою та спадкоємцем недоотриманої пенсії, звернулась 13.03.2020 з заявою про виплату недоотриманої пенсії, недоотримана пенсія була розрахована відповідно до Закону за період з 12.03.2017 по 31.08.2019 і склала 172 576,20 грн. (а.с. 12, 13). Недоотримана пенсія в розмірі 172 576,20 грн. була виплачена позивачеві 21.07.2020, що підтверджується копією службового чеку АТ «Укрпошта» (а.с. 11). Суд зауважує, що відповідачем не виконано ухвалу суду про витребування довідки-розрахунку нарахованої суми недоотриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] , за період з 01.03.2016 по 11.03.2017. Разом із цим, сторонами у справі не оспорюється розмір недоотриманої пенсії. Відповідач у відзиві не заперечує, що пенсія була розрахована за період з 12.03.2017 по 31.08.2019 в склала 172 576,20 грн. Отже, сума недоотриманої позивачем пенсії становить 11 479,52 грн., що є різницею між сумою пенсії, зазначеною у свідоцтві про право на спадщину за законом та сумою фактично виплаченої пенсії (184 055,72-172 576,20). Також не є спірним між сторонами, що позивач звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 13.03.2020. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України випливає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на недоотриману пенсію в розмірі 184 055,72 грн., що залишилася після смерті її матері [PERSON] . Як передбачено ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Саме на вказану правову норму посилається відповідач, як на підставу для відмови у задоволенні позову. Так, відповідачем не заперечується, що розмір виплати недоотриманої пенсії було зменшено відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме недоотримана пенсія була виплачена в розмірі 172 576,20 грн. за період з 12.03.2017 по 31.08.2019. Однак, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких обмежень у часі. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини в розмірі 11 479,52 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved