Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

18.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 28.01.2012 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. 15.06.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], 2012 року народження, в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання зустрічної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2012 року народження, за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 3591 грн.; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на [PERSON] Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.09.2017 року зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину прийнято до спільного розгляду з первісним позовом про розірвання шлюбу. 13.09.2017 року [PERSON] подано на адресу суду заяву в порядку ст.31 ЦПК України про уточнення зустрічних позовних вимог, згідно яких просить суд: стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], 2012 року народження, в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання зустрічної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], 2012 року народження, за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 3591 грн.; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на [PERSON] 25.09.2017 року [PERSON] подано на адресу суду заяву в порядку ст.31 ЦПК України про уточнення зустрічних позовних вимог, згідно яких просить суд: стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], 2012 року народження, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання зустрічної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на [PERSON] 01.11.2017 року [PERSON] подано на адресу суду заяву в порядку ст.31 ЦПК України про уточнення позовних вимог, згідно яких просить суд: стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], 2012 року народження, в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання зустрічної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], 2012 року народження, за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 16 149 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали первісні позовні вимоги про розірвання шлюбу та просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів визнали частково, пояснивши, що не заперечують проти стягнення аліментів, але [PERSON] не має можливості сплачувати їх в такому розмірі, про який просить позивач за зустрічним позовом. Додатково повідомили, що [PERSON] працює продавцем консультантом у «ФОП [PERSON]» та отримує заробітну плату в розмірі 3300 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, та підтримав зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, клопотання про надання строку на примирення не заявила, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з відповідачкою (позивачкою за зустрічним позовом), що підтверджується довідкою ЛКП «Житловик-С» №1716 від 01.06.2017 року, та знаходиться на її утриманні, що відповідачем не оспорюється. При цьому суд враховує, що згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Таким чином, утримувати дитину повинні і мати і батько дитини. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що відповідач (за зустрічним позовом) офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою «ФОП [PERSON]» від 06 грудня 2017 року. Таким чином, відповідач має стабільний дохід, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення аліментів у частці від доходу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи всі передбачені статтею 182 СК України обставини, беручи до уваги розмір заробітної плати відповідача, відсутність доказів про наявність у відповідача іншого джерела доходу, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів як 1/4 частку з усіх видів доходу відповідача, а зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З урахування того, що доказів того, що позивач за зустрічним позовом вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати, суду не подано, то у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина за минулий час - період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 16 149 грн. слід відмовити. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 17.05.2017 року. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним вищезазначені судові витрати. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач за зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тобто, судовий збір підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь держави. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 141, 180-184, 191 СК України, та

Outcome: partial