Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

18 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 серпня 2014 року сторони уклали кредитний договір № 140829-093247 (далі - договір) за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 2000 грн., які зобовязався повернути до 11 вересня 2014 року та сплатити 560 грн. за користування кредитом. Оскільки відповідач свого зобовязання не виконав, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 2000 грн. основного боргу, 560 грн. процентів за договором, 56800 грн. пені та 1779,62 грн. судових витрат, а загалом 61139,62 грн. Ухвалою суду від 18.08.2018 року відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судові засідання відповідач по справі повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Про час, дату та місце слухання справи повідомлений в порядку передбаченому ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» зареєстровано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, як фінансова установа, про що 24.09.2013 року видано свідоцтво (а.с.39). 29 серпня 2014 року у місті Запоріжжі сторони у письмовій формі уклали кредитний договір № 140829-093247 (а.с. 4-5). Відповідно до умов, визначених у пунктах 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 3.3 цього договору, позивач (як кредитодавець) передав відповідачеві (як позичальнику) грошові кошти в сумі 2000 грн., а відповідач зобовязався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 11.09.2014 року та одночасно з цим сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 560 грн. (що складають два проценти від суми кредиту за кожен день користування кредитом за період з 29 серпня по 11 вересня 2014 року включно, тобто за 14 днів). У пункті 2.2 договору зазначено: «позичальник шляхом укладення цього Договору підтверджує отримання суми кредиту у повному обсязі». Договір підписаний відповідачем і це свідчить про виконання позивачем своїх обовязків за договором у повному обсязі. Це свідчить про те, що між сторонами виникли правовідносини за кредитним договором, передбачені ст.1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 цієї статті, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки позивач виконав своє зобовязання та передав відповідачеві 2000 грн. у якості кредиту, то і відповідач повинен був повернути позикодавцеві до 11.09.2014 року таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 560 грн. Згідно розрахунку наданого позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість у сумі 59360,00 грн., яка складається з: 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 560,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 56 800,00 грн. пеня. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за\~\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ На підставі ч.1\~ст.1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст.1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610,\~612 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі\~ст.617 Цивільного кодексу України\~особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1\~ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору №№ 140829-093247 від 29.08.2014 року, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 560,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 56 800,00 грн. пені, в загальній сумі 59360,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем у справі, які складаються з суми судового збору 1762 грн. та витрат, повязаних із розглядом справи 17,62 грн. суд вважає за справедливе покласти на відповідача на підставі ч.9 ст. 141 ЦПК України, оскільки саме внаслідок саме його неправомірних дій щодо порушення умов договору виник цей спір.

Outcome: approved