Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

18.11.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] 03.12.2019 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 04 лютого 2020 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування с удового засідання технічними засобами не здійснювалось в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи в судове засідання Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням твердій грошовій сумі 4000.00 грн. до закінчення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 1999 року по 2017 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2017 року шлюб між ними розірваний. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Їх син на даний час є повнолітнім. Син продовжує навчання в Українському Державному хіміко - технологічному університеті м. Дніпро, на денному відділенні. В зв`язку з навчанням сина вона змушена нести додаткові витрати на його утримання в зв`язку з навчанням, які складають щонайменше 8000.00 грн., на місяць,. Самостійно вона не має можливості матеріально забезпечити сина в зв`язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилась , подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився подавши письмові заперечення на позовну заяву. Згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивач не надала жодного доказу понесених витрат на матеріальне утримання сина в зв`язку з навчанням. Всі витрати за перший семестр понесені саме ним , в сумі 10450.00 грн., (6850.00 грн., витрати за навчання, 2600.00 грн., оплата за гуртожиток, 1000.00 грн.. благодійний внесок). Витрати на проїзд, а також на харчі здійснювались ним відповідно до потреб сина готівкою, або шляхом перерахування на банківську карту. Крім того їх син до 04.02.2020 року не здав всі необхідні іспити та заліки зимової сесії, а тому подальше його навчання в зазначеному навчальному закладі перебуває під великим питанням Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його згідно якої проти стягнення аліментів на користь матері не заперечує. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2017 рік. 23.01.2017 шлюб між сторонами був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, що сторонами не заперечується. В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно до яких батьком дітей записаний відповідач. На даний час син сторін є повнолітнім. З відповідача за рішенням суду на користь позивачки стягнені аліменти на утримання неповнолітньої доньки сторін. Судом встановлено, що з 01.09.2019 року син сторін зарахований на навчання до Українського Державного хіміко - технологічного університету м. Дніпро за контрактною формою на денному відділенні. Термін навчання становить 4 роки, що підтверджується довідкою навчального закладу та копіє контракту. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат на оплату навчання, проживання за місцем навчання, харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті. Позивач зазначає. Що її затрати в зв`язку з навчанням сина складають 8000.00 грн., щомісячно. Проте дану суму не обґрунтувала. Також судом встановлено, що відповідач також здійснював витрати в зв`язку з навчанням сина, а саме провів оплату за навчання сина в першому семестрі в сумі 10450.00 грн., (6850.00 грн., витрати за навчання, 2600.00 грн., оплата за гуртожиток, 1000.00 грн., благодійний внесок), що підтверджується наданими суду копіями чеків . Також відповідач зазначив, що витрати на проїзд, а також на харчі здійснювались ним відповідно до потреб сина готівкою, або шляхом перерахування на банківську карту з зазначенням номеру. Таким чином судом встановлено, що обоє із сторін надавали матеріальну допомогу сину в зв`язку з навчанням. В свою чергу вважаючи, що син сторін перебуває на утриманні матері, тобто приїздить на вихідні дні, канікули саме до матері, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, в зв`язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали, проте є особами працездатного віку та можуть працювати. З відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки в розмір 1500 грн. Відомостей про інших утриманців сторони не надали. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачем в добровільному порядку надавалась матеріальна допомога на утримання сина в зв`язку з навчанням, що підтверджується наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти твердій грошовій сумі, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, суд вважає, що аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання ще неповнолітньої доньки. Також суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина, а також той факт, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу в зв`язку з навчанням сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв`язку з навчанням сина в твердій грошовій сумі 1500.00 грн. Доводи відповідача про те, що син не здав необхідних екзаменів та може бути відрахований з навчального закладу, суд не приймає до уваги, оскільки доказів, що син сторін відрахований з навчального закладу, тобто припинив навчання суду не надані. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 18.11.2019 року, тому суд приходить до висновку, про стягнення аліментів саме з цієї дати. Також суд вважає за можливе стягнути аліменти до досягнення сином сторін 23 років. Оскільки в довідці про навчання, хоч і не зазначений кінцевий термін закінчення навчання, але зазначається термін навчання 4 роки. Відповідно закінчення навчання відбудеться пізніше ніж син сторін досягне 23 років. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial