overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

18 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 25 березня 1978 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 25 березня 1978 року Прибузькою сільською радою Доманівського району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 8. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

18 березня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 25 777,44 грн., а також судовий збір 257,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 11 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Згоден на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем проживання, повернута судові з поміткою кур'єрської пошти про те, що відповідач не проживає за цією адресою. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУДМС України в Одеській області № 48/550 від 15.04.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Отже, відповідач вважається повідомленим належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом 25.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 11 000, 00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, не повернув кредит, в нього виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року складається з наступного: заборгованість за кредитом - 10 982,57 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 291,18 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 800 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) -1203,69 грн.; а всього - 25 777, 44 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

18 березня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 480. Подружнє життя у сім'ї не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Незважаючи на те, що дітей від шлюбу у сторін немає, як і спільнонажитого майна, відповідач не бажає в добровільному порядку з'являтися в органи ДРАЦСу. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18.03.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №480. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що дітей від шлюбу у них немає, як і спільного майна, яке б підлягало поділу. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

18 березня 2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовною заявою, в якій просила у рахунок погашення заборгованості за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Червоноселищна, 4-А , визнати за нею право власності на вказане домоволодіння, припинити право власності відповідачки [PERSON] на це домоволодіння. У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідно до п.1 договору позики грошей від 24 квітня 2009 р. у редакції договору №6 про внесення змін та доповнень до договору позики грошей від 30.11.2012 р., вона передала відповідачці у власність грошові кошти в сумі 189000 гр., що за курсом НБУ на момент укладання договору складало 17800 євро, які відповідачка зобов»язалася повернути до 30.11.2013 р.. Відповідно до п.2 договору позики грошей в разі девальвації гривні протягом строку цього договору відповідачка зобов»язалася повернути суму грошей в гривнях, еквівалентну євро за офіційним курсом НБУ на день платежу. Відповідно до п.12 договору іпотеки від 24.04.2009 р., який був укладений для забезпечення договору позики, в разі невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань за договором позики до неї, [PERSON], переходить право власності на предмет іпотеки - належний відповідачці житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Червоноселищна, 4-А в м. Харкові. Відповідачкою не було здійснено жодного платежу. Станом на 1 березня 2016 р. сума заборгованості складає 525100 гр.. Відповідачка не виконала взяті на себе зобов»язання, позичені грошові кошти не повернула. На підставі викладеного позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що належить відповідачці. 21 квітня 2016 р. відповідачка, будучи належним чином повідомлена, до суду не з»явилася і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 16 червня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 червня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені більше року тому через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO], в зв»язку із навчанням її на 2 курсі Новоград-Волинського медичного коледжу , в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку , щомісячно , до закінчення навчання , а саме: до 30 червня 2018 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за час спільного проживання із відповідачем у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO]. Дочка проживає із нею і перебуває на її утриманні. На даний час вона навчається на 2 курсі Новоград-Волинського медичного коледжу , в звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач після досягнення дочкою повноліття матеріальної допомоги на її утримання не надає , вона несе самостійно всі витратим, повязані із навчанням дочки. Відповідач може надавати таку допомогу, так як він бувший військовослужбовець , отримує пенсію в звязку із цим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де предявлені нею позовні вимоги вона підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи він повідомслений належно, що підтверджується підтвердженням про вручення документа. Згідно протоколу судового засідання від 03 червня 2016 року він згідний на розгляд справи у його відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню , виходячи із наступного . Згідно вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати її до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання . Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Новоград-Волинському медичному коледжі денного відділення до 30 червня 2018 року згідно довідки учбового закладу від 15.12.2015 року № 1190 ( а.с. 8) , в зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не виконує належним чином обов»язки по утриманню своєї повнолітньої дитини , які встановлені ст. 199 СК України. Відповідач може надавати таку допомогу для своєї повнолітньої дитини, так як він отримує відповідний дохід ( а.с. 6) , що дає підставу для задоволення позовних вимог. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо позовних вимоги, так як вони спростовуються вищевказаними , наведеними судом, доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 02 вересня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського района міста Донецька, актовий запис №528. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2009 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 вересня 1989 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського района міста Донецька, актовий запис №528 (а.с.10). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2009 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 серпня 2008 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 325. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя між подружжям не склалося, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинені півтора року тому. Відповідач є громадянином [PERSON] Федерації, постійно проживає на її території та має особисте життя. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає, прохала розірвати шлюб та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «Однолеток». В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився оскільки на даний час знаходиться в СІЗО-4 УФСВП Росії по м.Москва, через адміністрацію установи надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.4/, вбачається, що 19 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 325 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Мікєрова». Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Що стосується вимоги позивачки про повернення їй дівочого прізвища: суд не вправі перебирати на себе функції інших органів та установ. Тому [PERSON] після набрання рішенням законної сили не позбавлена можливості звернутися до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану щодо вирішення питання про зміну прізвища. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 липня 2006 року. Від спільного життя мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 29 липня 2006 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-8). Судом також встановлено, що подружнє життя [PERSON] та [PERSON] припинили з березня 2016 року. Причинами розпаду сім'ї є те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверенні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 11 травня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №115. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 травня 2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів, розбіжності у поглядах на сімейні цінності, крім того, між ними втрачено почуття поваги та любові. Протягом останніх трьох років вони не проживають разом, не ведуть спільно господарство. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені остаточно, а тому збереження сімї неможливо і суперечить її інтересам. Спір про поділ майна між ними немає, після розірвання шлюбу дитина надалі залишиться проживати із нею. З цих підстав просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку, та стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у розмірі 851,20 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, вважає, що їх шлюб припинено і надалі спільне життя та збереження їх шлюбу неможливе. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем \~ позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінюється. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору та 300 грн. витрат на правову допомогу, а всього 851, 20 грн., що підтверджено документально (а.с.1, 8-10)

Outcome: approved