Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

18.10.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 29.10.2013 року представником ПАТ «Дельта Банк» Марченко І.Г. було подано уточнений позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказано, що 17.04.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 260/ФКВ-07, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 71560,00 дол. США з розрахунку 10,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.04.2007 року по 16.04.2010 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України (далі - НБУ) було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору від 17.04.2007 року № 260/ФКВ-07. Відповідно до п.п. 2.4., 2.5. Договору від 17.04.2007 року повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 238,53 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно з п.п. 1.5., 2.6., 2.7. цього ж Договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно до п. 6.2 Договору Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями умов цього Договору та договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених п.п. а-ж, в т.ч. і у випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 16.09.2013 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 980 549,91 грн., в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 603 915,59 грн.; сума заборгованості за відсотками - 376 634,32 грн.; з них прострочена заборгованість: за тілом кредиту - 603 915,59 грн.; за відсотками - 376 634,32 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 980 549,91 грн.; стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. Представник позивача Марченко І.Г. у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, крім заявлених вимог просила стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані із публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі у розмірі 552 грн. 20 коп. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 17.04.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 260/ФКВ-07, відповідно до якого Банк надав Позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти у розмірі 80000,00 дол. США строком на 36 місяців, тобто до 16.04.2010 року, на поточні потреби з процентною ставкою за користування кредитом 13,8% річних /а.с. 5-12/. Відповідно до п. 2.5. Договору від 17.04.2007 року повернення кредиту здійснюється у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування (повернення заборгованості за Кредитом) на Позичковий рахунок шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси Банку, Кредит повертається лише в тій валюті, в якій він був отриманий. Пунктом 2.6 Договору передбачено, що проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Кредитним договором від 17.04.2007 року визначено права та обов'язки сторін, в т.ч. Позичальник зобов'язувався здійснювати повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим Договором у передбачені цим Договором строки; достроково повністю повернути кредит, сплатити проценти за фактичний період користування Кредитом, комісій, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим Договором у разі настання будь-якого з випадків, передбачених п. 6.2 цього Договору. Банк має право при настанні будь-якого з випадків, передбачених п. 6.2 цього Договору, призупинити подальше кредитування Позичальника та/або вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів за фактичний період користування ним, комісій та штрафних санкцій (за наявності) та інших платежів Позичальника за цим Договором, у випадку невиконання Позичальником вимоги Банку про дострокове виконання зобов'язань за цим Договором, у встановлений цим Договором строк, Банк має право стягнути примусово всю заборгованість за цим Договором. Відповідно до п. 6.2 Договору Банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості по кредиту у повному обсязі та закриття ліміту кредитної лінії, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями умов цього Договору та договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених п.п. а-ж, в т.ч. і у випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором. ТОВ «Український промисловий банк» належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором від 17.04.2007 року. [PERSON] кредитні кошти отримав, з Умовами кредитування був ознайомлений, зобов'язувався своєчасно здійснювати погашення кредиту. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, 17.04.2007 року [PERSON] уклав кредитний договір із ТОВ «Український промисловий банк», отримав кошти, користувався ними, однак, внаслідок не виконання ним взятих на себе зобов'язань виникла заборгованість. З довідки від 16.09.2013 року вбачається, що станом на 16.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає 122676,08 доларів США, в тому числі: - сума заборгованості за тілом кредиту - 75555,56 доларів США; - сума заборгованості за відсотками - 47120,52 доларів США /а.с. 16/. Курс НБУ станом на момент винесення рішення, тобто на 16.04.2014 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, таким чином сума заборгованості у гривневому еквіваленті становить 122676,08 доларів США - 980549,91 грн. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебував у договірних відносинах з ТОВ «Український промисловий банк», але взятих на себе зобов'язань належним чином не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 980549,91 грн., отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати наявну заборгованість. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1080 ЦК України визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Положеннями ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом також встановлено, що 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та НБУ було укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, який регулює відносини, що пов'язані з переведенням на користь Дельта Банку боргу за Кредитними зобов'язаннями Укрпромбанку перед Національним Банком, з передачею Активів Укрпромбанку, а також відступленням прав вимоги, які входять до складу Активів Укрпромбанку, на користь переможця Конкурсу - Дельта Банку. Дельта Банк та Укрпромбанк погодили наступний порядок повідомлення Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення /а.с. 18-22/. Проаналізувавши вищевикладене, судом встановлено, що право вимоги за договірним зобов'язанням - кредитним договором від 17.04.2007 року № 260/ФКВ-07, має саме ПАТ «Дельта Банк». Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність, стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 17.04.2007 року в розмірі 122676,08 доларів США, що відповідно до ст. 533 ЦК України, за курсом НБУ станом на момент винесення рішення, тобто на 16.01.2014 року, 799,3 грн. за 100 доларів США, становить 980549 (дев'ятсот вісімдесят тисяч п'ятсот сорок дев'ять) грн. 91 коп. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп., а також судові витрати, пов'язані із публікацією оголошення про виклик [PERSON] в пресі у розмірі 552 грн. 20 коп.

Outcome: approved