Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

17.11.2020 року [PERSON] звернулась з даним позовом до Куликівської селищної ради в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 28.01.2020 року, яким їй було відмовлено у поновленні договору оренди землі від 19.01.2010 року земельної ділянки за кадастровим номером 7422755100:01:005:0009, площею 0,0193 га, яка розташована на території Куликівської селищної ради, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що відповідно до договору від 19.01.2010 року, укладеного з відповідачем, їй було передано в оренду на п`ять років вищевказану земельну ділянку, дія якого в 2015 році продовжувалась. Строк дії договору оренди закінчився 19.01.2020 року. За законом вона має переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, та, користуючись цим правом, вона 08.11.2019 року звернулась із заявою до відповідача з проханням розглянути заяву про продовження договору оренди. Проте, рішенням 35 сесії Куликівської селищної ради від 28.01.2020 року позивачу було відмовлено в поновленні договору. На думку позивача, рішення відповідачем було прийняте з порушенням норм законодавства та регламенту Куликівської селищної ради, затвердженого 20.12.2017 року. Вказує, що при підготовці питань на розгляд 35 сесії Куликівської селищної ради було підготовлено проект рішення, яким передбачалось поновити терміном на 5 років договір оренди землі від 19.01.2010 року. Разом з тим, на розгляд сесії було винесено питання про відмову у поновленні згаданого договору, яке не вносилось ані до порядку денного сесії, ані на розгляд комісій, що передували сесії. Дане рішення прийнято без правового обґрунтування та причин такої відмови. Також, вказує, що відповідач допустив порушення законних прав позивача шляхом надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, внаслідок чого ФОП [PERSON] почав будівництво на частині її земельної ділянки. Через неправомірні дії відповідача, позивач не може скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки на передбачених договором умовах. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом було розподілено головуючому судді. 18.11.2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із ненаданням позивачем доказів сплати судового збору. Після усунення недоліків позовної заяви позивачем, ухвалою суду від 27.11.2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 22.12.2020 року. 13.12.2020 року відповідач Куликівська селищна рада подала відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що 08.11.2019 року від позивача на адресу Куликівської селищної ради надійшла заява про продовження договору оренди земельної ділянки. Питання про можливість поновлення укладеного договору не було винесено на пленарне засідання сесії, що відбувалась у грудні 2019 року, а було включено до порядку денного тридцять п`ятої сесії Куликівської селищної ради, що відбулась 28.01.2020 року. Відповідно до регламенту роботи Куликівської селищної ради, питання про поновлення договору оренди землі було внесено на розгляд постійної комісії Куликівської селищної ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, екології та аграрних питань, яке відбулося 20 січня 2020 року. З метою узгодження істотних умов договору на засідання постійної комісії була запрошена [PERSON] .. Проте, на засідання комісії заявниця особисто не з`явилась, уповноважила представляти її інтереси представника. В ході обговорення даного питання депутатами - членами постійної комісії, було з`ясовано, та підтверджено самим представником заявниці [PERSON] факт зменшення площі орендованої земельної ділянки, зміни її меж, в результаті її зайняття суміжним землекористувачем [PERSON] .. На пропозицію депутатів змінити площу орендованої земельної ділянки відповідно її фактичного використання представник заявниці згоди не надав. Питання продовження договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та Куликівською селищною радою також було винесено на спільне засідання постійних комісій Куликівської селищної ради, що відбулося 28 січня 2020 року, за участі представника [PERSON] . На спільному засіданні постійних комісій до відома депутатів було доведено інформацію про наявність судового спору між [PERSON] та її суміжним землекористувачем [PERSON] з приводу усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, а також інформацію про наданий самою ж позивачкою зведений план по фактичному розташуванню та площі орендованих нею та її суміжним землекористувачем земельної ділянки, виготовлений ліцензованим інженером землевпорядником, на підставі якого встановлено факт зайняття та забудови частини орендованої [PERSON] земельної ділянки її суміжним землекористувачем. Враховуючи той факт, що на орендованій позивачкою земельній ділянці розташована мала архітектурна форма (торговельний кіоск), яка не має статусу нерухомого майна, та намагаючись узгодити істотні умови договору оренди, представнику [PERSON] було запропоновано внести зміни до договору оренди в частині площі орендованої земельної ділянки та надати її у розмірах фактичного використання. Дана пропозиція була відхилена представником [PERSON] з наполяганням поновлення договору оренди земельної ділянки на попередніх його умовах. Вказує, що таким чином, сторони договору оренди не погодили його істотні умови. На розгляд депутатів було запропоновано два проекти рішень з даного питання. Більшістю депутатів від загального складу було вирішено винести на розгляд пленарного засідання тридцять п`ятої сесії проект рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, укладеного з [PERSON] . Копію прийнятого Куликівською селищною радою рішення було направлено позивачу. Зазначає, що селищна рада повідомила позивача про непогодження запропонованих ними умов договору та про припинення його дії. Отже, між сторонами не було досягнуто згоди в процесі погодження нових істотних умов, що відкидає можливість поновлення договору в порядку частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення селищна рада навела підстави відмови: а саме зміна площі та меж земельної ділянки, що фактично використовується орендарем та недосягнення згоди стосовно істотних умов договору оренди. Також вказує що для вирішення спірного питання між позивачем та [PERSON] та для подальшого уникнення спірної ситуації між суміжними користувачами орендованих земельних ділянок, в т.ч. одна яз яких є предметом спору, Куликівською селищною радою 23.10.2019 було прийнято рішення № 837 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок». Дане рішення позивачем не виконане та жодною із зацікавлених осіб не оскаржувалось. 24.12.2020 року позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій посилається на те, що предметом даного спору є не пролонгація договору оренди землі позивача, а стосується лише скасування незаконно прийнятого рішення тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 997 від 28.01.2019 року, яке було прийнято з відповідними порушеннями без зазначеної обґрунтованості, невизначеними правовими наслідками та стосується позивача. Вказує, що питання про поновлення укладеного договору не було винесено на пленарне засідання сесії, що відбувалося в грудні 2019 року, при цьому відповідач не повідомив причину по якій питання не було розглянуто вчасно, що на думку позивача свідчить про навмисне затягування розгляду питання [PERSON] .. Вказує не безпідставність твердження відповідача на те, що він пропонував [PERSON] внести зміни до договору оренди в частині орендованої площі та надати її у розмірах фактичного використання, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначає, що відповідачем не надавався ані проект договору зі зміненими істотними умовами, ані інші будь-які заперечення, щодо недосягнення по умовам договору після отримання листа від 08.11.2019р. у відповідності до чинного законодавства. Вказує, що на розгляд депутатів було винесено лише проект рішення «Про поновлення договору оренди землі [PERSON] », про що свідчить інформація на офіційному сайті ради. Чому на пленарному засіданні ради розглядалося питання, яке не було оприлюднено на сайті ради та не було розглянуто на постійних депутатських комісіях позивачу не відомо. У зв`язку із чим звертає увагу на те, що відповідач порушив п. 10 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування» відповідно до якого проекти рішень, питання які будуть розглядатись на сесії мають бути оприлюднені за 10 днів до початку сесії. Підготовче засідання призначене судом 22.12.2020, 21.01.2021, 01.02.2021 та 15.02.2021 було відкладено за клопотанням представника позивача. 23.02.2021 підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті на 10.03.2021. В судовому засіданні оголошувались перерви до 06.04.2021, 14.04.2021 та 22.04.2021. Позивач та її представник в судовому засіданні просили позовну заяву задовольнити з підстав вказаних в позові та відповіді на відзив. Зазначили, що позивач вчасно звернувся до відповідача із заявою про продовження договору оренди землі, проте вказана заява не була розглянута відповідачем у визначений законом строк, відповідач неправомірно, виніс рішення про зміну конфігурації земельної ділянки, в порушення регламенту вніс на розгляд пленарного засідання сесії сільської ради питання про відмову в продовженні договору оренди, які не були оприлюднені на сайті ради, також в порушення регламенту ради, питання про відмову в продовженні договору оренди було внесено на голосування повторно, після того, як перший раз не набрало достатню кількість голосів. Зауважили, що відповідач в належний та законний спосіб не повідомив позивача про відмову в поновленні договору оренди, як і не повідомив причин відмови. Про наявність рішення Куликівської селищної ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок позивачу стало відомо лише після відмови в продовженні договору оренди. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що приймаючи оскаржене рішення селищна рада діяла в межах своїх повноважень дотримуючись регламенту та законодавства. На засіданнях постійних комісій та пленарному засіданні селищної ради при вирішенні питання про поновлення договору оренди були присутні представники [PERSON] , а тому позивачу було достовірно відомо як про причини відмови в продовженні договору оренди, як і про сам факт такої відмови. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом було встановлено, що 19 січня 2010 року між Куликівською селищною радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 041083500001, за умовами якого [PERSON] отримала в строкове платне користування терміном на 5 років земельну ділянку несільськогосподарського призначення кадастровий номер 7422755100:01:005:0009 загальною площею 0,0193 га. Пунктами 20 та 42 Договору передбачалось, що договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання - передачі. (а.с. 15 т.1) Рішенням тридцять першої сесії шостого скликання Куликівської селищної ради від 25 березня 2015 року дію договору було продовжено на 5 років, додатковою угодою № 7 від 25 березня 2015 року до договору внесені зміни до істотних умов договору в частині розміру орендної плати. Пунктом 6 даної угоди сторони погодили, що дана додаткова угода набирає чинності після її підписання сторонами та проведення державної реєстрації в установленому законом порядку (а.с. 14 т. 1) Земельну ділянку передано орендарю на підставі акту приймання передачі від 25.03.2015 року. (а.с. 19 т.1), державну реєстрацію змін до договору оренди земельної ділянки здійснено 08.04.2015 року. (а.с. 11 т. 1). 12.06.2019 року представник орендаря [PERSON] - [PERSON] звернулась до Куликівської селищної ради з питання самовільного захоплення частини орендованої земельної ділянки суміжним землекористувачем [PERSON] та просила вжити заходи реагування щодо порушення земельного законодавства та захисту прав орендаря (а.с. 98 т. 1). За результатами розгляду звернення, Куликівська селищна рада листом № 05-18/1242 від 25.07.2019 року повідомила представника орендаря [PERSON] , що питання захоплення частини земельної ділянки було винесено на розгляд засідання Постійної комісії Куликівської селищної ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, екології та аграрних питань, за результатом якого було встановлено, що об`єкти нерухомості нежитлової будівлі по [ADDRESS] є власністю [PERSON] . Дана нежитлова забудова реконструйована про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1054723774227. При початку будівельних робіт звернення від [PERSON] про самовільне захоплення частини орендованої земельної ділянки не надходило. Зауважень та заперечень щодо реконструкції нежитлової забудови не має, про що посвідчує акт управління ДАБІ у Чернігівській області, який складений за результатами заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 21.05.2018 року. Запропоновано вирішити спір дотримуючись правил добросусідства та повідомлено, що для подальшого уникнення спірної ситуації селищною радою буде розроблена технічна документація із землеустрою про встановленню меж фактичного використання спірних земельних ділянок та внесено зміни до існуючих договорів оренди (а.с. 100 т. 1). 23.10.2019 року Куликівською селищної радою, з метою вирішення спірного питання між [PERSON] та ФОП [PERSON] , було прийнято рішення розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за кадастровим номером 7422755100:01:005:0169 наданої для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, що розташована по [ADDRESS] з метою встановлення меж фактично зайнятої земельної ділянки під об`єктами нерухомого майна, яке належить ФОП [PERSON] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14054723774227 та для подальшого внесення змін до діючого договору оренди землі № 4 від 17.05.2017, укладеного між Куликівською селищною радою та ФОП [PERSON] , а також розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 7422755100:01:005:0009 наданої для комерційного використання, що розташована по [ADDRESS] з метою встановлення меж фактично зайнятої земельної ділянки під об`єктом малої архітектурної форми, що належить [PERSON] та для подальшого внесення змін до діючого Договору оренди землі від 19.041.2010 укладеного між Куликівською селищною радою та [PERSON] . Вказане рішення не було оскаржене ані позивачем, ані ФОП [PERSON] та є чинним. (а.с. 24 т. 1) 08.11.2019 року позивач на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» звернулась до відповідача із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки № 041083500001 від 19.01.2010 року терміном на п`ять років. (а.с.13 т.1) Листом № 03-09/2024 від 25.11.2019 року Куликівська селищна рада повідомила [PERSON] , що радою буде врахований намір орендаря скористуватись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк при вирішенні питання про поновлення Договору (а.с. 101 т. 1). До порядку денного 35 сесії Куликівської селищної ради сьомого скликання було запропоновано проект рішення про поновлення договору оренди землі [PERSON] що відображено на офіційному сайті селищної ради (а.с. 172 т.1) 20.01.2020 року відбулось засідання Постійної комісії Куликівської селищної ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, екології та аграрних питань за участі представника [PERSON] представника адвокатського бюро Катерини Кулініч «Скай Лоерс» Бугай О.П., на якому обговорювалось питання про продовження договору оренди спірної земельної ділянки. На засідання комісії начальником відділу земельних відносин, екології та комунальної власності Куликівської селищної ради Клочок Н.В. було повідомлено про факт накладення об`єктів нерухомості [PERSON] на частину земельної ділянки, яка є в оренді [PERSON] , було запропоновано вирішити дане питання дотримуючись правил добросусідства, а саме змінити конфігурацію земельної ділянки [PERSON] не змінюючи площі, оскільки право на об`єкти нерухомості [PERSON] внесені до єдиного Державного реєстру прав власності. Представник [PERSON] на засіданні комісії заявив про намір орендаря продовжити договір оренди не змінюючи умов договору. Отже представник [PERSON] на засіданні постійної комісії відмовився від внесення змін до істотних умов договору оренди землі. (а.с. 25, 39 т. 1). Питання про поновлення договору землі [PERSON] було включено до порядку денного спільного засідання постійних комісій Куликівської селищної ради сьомого скликання 28.01.2020 року, яке відбулось о 08 год. 30 хв за участі представника позивача. На спільному засіданні постійних комісій начальником юридичного відділу Куликівської селищної ради було зазначено, що межі земельної ділянки, яка перебувала в оренді [PERSON] фактично змінені, а тому договір оренди землі не може бути поновлений на тих же самих умовах. Депутати одноголосно вирішили запропонувати представнику [PERSON] звернутись до ради із заявою, в якій зазначити фактичні межі земельної ділянки та внести зміни до продовження договору. Депутатам були запропоновані проекти рішень «Про поновлення…» та «Про відмову в поновленні договору оренди землі [PERSON] ». За результатами голосування депутатами було вирішено винести на розгляд пленарного засідання 35 сесії проект рішення «Про відмову в поновленні договору оренди землі [PERSON] » (а.с. 42-43 т. 1) На пленарному засіданні 35 сесії Куликівської селищної ради сьомого скликання, яке відбулось об 11 год. 28.01.2020 року за участі представника [PERSON] за результатами поіменного голосування було прийнято рішення про відмову в поновленні договору оренди землі [PERSON] (а.с. 21, 50, 63, т. 1). Надаючи оцінку рішенню Куликівської селищної ради якою відмовлено позивачу в поновленні договору оренди суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Як встановлено з матеріалів справи, земельна ділянка, щодо якої було прийняте оспорюване рішення Куликівської селищної ради від 28.01.2020 року № 997, є земельною ділянкою комунальної форми власності. Дана земельна ділянка надавалась в оренду позивачу 19.01.2010 року та 25.03.2015 року. У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом. Спеціальним законом, що регулює відносини оренди землі є Закон № 161-ХІV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Частиною 1 ст. 2 Закону № 161-ХІV передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У статті 13 Закону № 161-ХІV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 20 Закону № 161-ХІV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі ст. 18 Закону № 161-ХІV договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Момент укладення договору передбачений ст. 640 ЦК України (в редакції чинній на день укладення договору) пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотримання певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства. В договорі оренди землі, укладеного 19.01.2010 року, сторони в пункті 8 визначили строк дії договору 5 років, а в пункті 42 вказаного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Також в п. 20 договору сторони погодили, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється в тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Крім того, в додатковій угоді № 7 від 05.03.2015 року до договору оренди, яка була укладена на підставі рішення Куликівської селищної ради від 25.03.2015 року «Про продовження договору оренди землі», сторони в пункті 6 угоди визначили, що додаткова угода набирає чинності після її підписання сторонами та проведення державної реєстрації в установленому законом порядку. При визначенні строку дії даного договору оренди, суд бере до уваги правову позицію Великої палати Верховного Суду України від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 відповідно до якої для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд, тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Укладаючи договір в 2010 році та поновлюючи його дію в 2015 році, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація договору оренди землі здійснена 08.04.2015 року. Отже, строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, закінчився 08.04.2020 року. У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови: по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди За загальним правилом наслідками закінчення строку дії договору оренди землі, згідно ст. 31 Закону України Про оренду землі , є припинення договору оренди землі. Одночасно, нормами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. В силу наведених вище положень частин 1 - 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Законодавцем у ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яке передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно з частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Аналогічний висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За загальними правилами ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Як встановлено судом, [PERSON] 12.06.2019 року звернувся до відповідача із заявою про вирішення земельного спору, який виник між нім та сусіднім землекористувачем [PERSON] внаслідок самовільного захоплення останнім частини земельної ділянки, яка перебувала в оренді позивача. На звернення [PERSON] , відповідач Куликівська селищна рада повідомила, що дійсно частина орендованої нею земельної ділянки зайнята об`єктом нерухомості належного сусідньому землекористувачу, яка належним чином зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Повідомлено про необхідність розроблення технічної документації із землеустрою для встановлення дійсних меж фактичного використання земельних ділянок та внесення змін до існуючих умов договорів оренди. В подальшому незважаючи на фактичну зміну меж орендованої земельної ділянки, позивач звернулась до Куликівської селищної ради з заявою про поновлення договору оренди на новий строк на них же умовах в порядку ст. 33 Закону № 161-ХІV. Слід зауважити, що представники позивача були присутні на засіданнях постійно діючих комісій Куликівської селищної ради та на пленарному засіданні ради, де вирішувалось питання про відмову в поновленні договору оренди, приймали безпосередню участь в обговоренні цього питання, а отже достовірно знали про заперечення відповідача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки та тих же умовах. Позивач [PERSON] відмовилась від зміни умов оренди земельної ділянки, що відображено в протоколах засідань Куликівської селищної ради. Встановлені обставини свідчать про те, що Куликівська селищна рада не погодилась з укладенням договору оренди землі на тих же умовах, про що було достовірно відомо позивачу, отже сторони не погодили зміни істотних умов договору оренди земельної ділянки, а тому у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди. Доводи позивача, про порушення відповідачем порядку розгляду питання про поновлення договору оренди передбаченому Законом № 161-ХІV та Регламентом Куликівської селищної ради судом не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, проект рішення про поновлення договору оренди [PERSON] не було винесено на пленарне засідання сесії, що відбувалось в грудні 2019 року. Розгляд даного питання було включено до порядку денного тридцять п`ятої сесії Куликівської селищної ради, що відбулась 28.01.2020 року та оприлюднено на офіційному сайті селищної ради. Відповідно до Регламенту роботи Куликівської селищної ради, затвердженого рішенням другої сесії Куликівської селищної ради сьомого скликання № 32 від 20.12.2017 року (далі Регламент), проекти рішень селищної ради підлягають розгляду профільними, суміжними та іншими постійними комісіями Ради. За наслідками розгляду постійними комісіями проекту порядку денного сесії надаються рекомендації щодо внесення на розгляд пленарного засідання певного переліку питань. Як вбачається з матеріалів справи, питання про продовження договору оренди [PERSON] розглядалось на засіданні постійної комісії Куликівської селищної ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, екології та аграрних питань, а також було винесено на спільне засідання постійних комісій Куликівської селищної ради. Зміна формулювання питання та відповідно проекту рішення, яке було винесено на розгляд пленарного засідання була здійснена за результатом обговорення на спільному засіданні постійних комісій, що відповідає положенням п. 15.5 Регламенту. Також, не заслуговують на увагу посилання позивача на порушення порядку прийняття оскаржуваного рішення на пленарному засіданні сільської ради через те, що дане питання буле внесено на голосування двічі, оскільки п. 31.12 Регламенту передбачає можливість повторного голосування (переголосування) певного питання за ініціативою головуючого на пленарному засіданні, якщо якась частина депутатів не зорієнтувалась по змісту пропозицій. Що стосується посилання позивача на порушення відповідачем строків розгляду питання про поновлення договору оренди як на підставу для визнання оскаржуваного рішення незаконним, то суд вважає за необхідне зауважити наступне. Позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди майже за шість місяців до закінчення його дії. Як було зазначено вище, позивачу було достовірно відомо про заперечення орендодавця на поновлення договору оренди землі на визначених раніше умовах. В даному випадку, на думку суду, можливі порушення процедури розгляду питання про поновлення договору оренди, в тому числі і строків його розгляду, не мають вирішального значення для визнання незаконним рішення відповідача, оскільки не можуть бути підставою для обмеження права власника, яким є відповідач, на володіння та розпорядження земельною ділянкою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; а у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed