Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

18 жовтня 2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON], яка подана та підписана її представником згідно довіреності [PERSON] до Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після якої залишилося спадкове майно до складу якого входить в тому числі цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,5375 га, кадастровий номер [NUMBER] розташована на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Спадкоємцями згідно заповітів від 12.05.2010 року та 13.05.2010 року після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (дочка спадкодавця) та син [PERSON] Згідно заповіту від 13.05.2016 року [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,5375 га, кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області сину [PERSON], який отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Заповітом на випадок своєї смерті від 12 травня 2010 року, [PERSON] усе майно, заповіла позивачці [PERSON] Спадщину позивач після смерті матері прийняла, так як звернулась до нотконтрори з відповідною заявою . Спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений будинок позивачка не має можливості, оскільки за життя [PERSON] отримала правовстановлюючий документ на будинок, але не провела державної реєстрації. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що раніше належав померлій [INFO] [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], померла [INFO] в с. Жабелівка, Вінницького району Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] який належав померлій, що підтверджується рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2009 року (а.с.10), довідкою виданою виконавчим комітетом Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №193 від 03.10.2016 року (а.с.15). При житті [PERSON] склала два заповіти 12.05.2010 року та 13.05.2016 року. Згідно заповіту від 13.05.2016 року [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,5375 га, кадастровий номер [NUMBER] розташовану на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області сину [PERSON], який отримав 13.07.2015 року в нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку (а.с.54 зі звороту). Заповітом від 12.05.2010 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці, тобто позивачці [PERSON] Даний заповіт на день смерті спадкодавці не змінено, не відмінено та є чинним (а.с.9, 42-43). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла, оскільки подала в шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи №38/2014, заведеної після смерті [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, чи спадкоємців за заповітом не має, що також підтверджується копією вищезазначеної спадкової справи. Як вбачається з листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 13.10.2016 року за №2665/02-17, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений вище житловий будинок, оскільки правовстановлюючий документ на будинок, а саме рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2009 року не містить відмітку про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с. 16). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved