Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

18.05.2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 25.09.1999 року у виконкомі Дротинської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис за №8. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей:донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] ,\~ [INFO] . Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають більше одного року, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 27.05.2020 року, було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Нечаєв В.В., подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи судовою повісткою на конверті якої наявна відмітка: «усно відмовився від одержання», про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25.09.1999 року у виконкомі Дротинської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис за №8 (а.с.9). Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей:донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.12-13). Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини є неприпустимими. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір сплачено позивачкою [PERSON] , тому суд, вважає за необхідне витрати із сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., стягнути на\~ користь позивача з відповідача [PERSON] ,, з врахуванням, що вимоги позивача задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved