Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

18 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві зазначив, що [INFO] року в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла його дружина [PERSON], смерть якої було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області 23 травня 2013 року за актовим записом № 56. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, ввійшли житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та житловий будинок, розташований в [ADDRESS], а також земельні ділянки передані для обслуговування цих будинків. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування за законом набув позивач, інших спадкоємців померла не мала. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було видано лише свідоцтва про право на спадщину на житлові будинки, але у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, передані для обслуговування цих житлових будинків відмовлено у зв'язку з тим, що державні акти на право приватної власності на землю не відповідають встановленій законом формі, а саме: серія і номери актів написано олівцем, не зазначено адреси місць розташування земельних ділянок, а вказано лише територію селищної ради без зазначення населеного пункту, вулиці та номерів будинків, для обслуговування яких надані земельні ділянки, у зв'язку з чим рекомендувала звернутися до суду. Зазначене вище спонукало позивача звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Улусян В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла дружина позивача - [PERSON], смерть якої було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області 23 травня 2013 року за актовим записом № 56. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої. зокрема, ввійшли житловий будинок, розташований в [ADDRESS] житловий будинок, розташований в [ADDRESS], а також земельні ділянки передані для обслуговування вищевказаних житлових будинків. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування за законом набув позивач, інших спадкоємців померла не мала. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд вважає, що оскільки [PERSON] набула право власності на земельні ділянки передані для будівництва і обслуговування житлових будинків, що підтверджується Витягом з Державного земельтного кадастру про земельну ділянку № НВ-4800148232013 від 29 квітня 2013 року, згідно з яким земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS], присвоєно кадастровий номер 4821755100:04:030:0738 та уточнено, що площа цієї ділянки становить 0,0735 га, витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки передану для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] від 20 травня 2013 року, успадкковану померлою [PERSON] після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4800148452013 від 29 квітня 2013 року, згідно з яким земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS], присвоєно кадастровий номер 4821755100:04:030:0739 та уточнено, що площа цієї земельної ділянки становить 0,0960 га, витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки передану для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] від 16 вересня 2014 року, та це право не припинилося внаслідок її смерті, то позивач [PERSON] має право його успадкувати і набути права на успадковане майнове право. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки передані для обслуговування вищевказаних житлових будинків, у порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки іншого способу захистити своє порушене право, а ніж звернення до суду у позивача відсутнє. На підставі викладеного,

Outcome: approved