Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

18.06.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.07.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1753. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні останньої. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти позивачу на утримання дітей та на її утримання, натомість витрачає кошти на власні потреби, інтересами сімї не цікавиться. Позивачу важко самостійно утримувати неповнолітніх дітей у звязку із знаходженням у скрутному матеріальному становищі, так як на даний час знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Крім невеликої державної соціальної допомоги інших джерел для існування у позивача не має. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання: доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 1\~531 грн., сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1\~228 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми повноліття, а також на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 30.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.07.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1753, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №021808, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 30.07.2006 року (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №057340, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 05.12.2006 року (а.с.5); та син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №300683, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 13.01.2015 року (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Вінницької міської ради про склад сімї від 16.05.2016 року №3132 неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають разом із позивачем за адресою: м. Вінниця, вул. Чернишевського, 16/1 (а.с.21). Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні в даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні останньої. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти позивачу на утримання дітей та на її утримання, натомість витрачає кошти на власні потреби, інтересами сімї не цікавиться. Суд звертає увагу, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, тощо не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися, зокрема, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вищевказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також, відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей сторін та звичайні потреби дитини; скрутне матеріальне становище позивача, яка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Окрім того, суд враховує особу відповідача платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, являється фізичною особою-підприємцем, згідно довідки «Детальна інформація про фізичну особу» (а.с.7), інших утриманців у відповідача, окрім спільних дітей сторін та позивача, не має. А тому, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Разом з тим, розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 1\~531 грн., сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1\~228 грн., а також на утримання позивача в твердій грошовій сумі 1 000 грн., які зазначила позивач, є дещо завищеними. А тому, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», який на дитину до 6 років складає 1\~228,00 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років 1\~531,00 грн., встановлений законодавцем обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, як на батька, так і на матір, відсутність інформації про дохід відповідача як субєкта підприємницької діяльності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача: на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18.06.2016 року (згідно штемпелю на поштовому конверті) до досягнення дитиною повноліття; на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття; та на утримання позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18.06.2016 року, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 285,94 грн. судового збору, так як у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial