Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій вказує, що [INFO] помер його вітчим [PERSON], з яким він та його родина разом із січня 1985 року та по день смерті проживали по [ADDRESS]. Зазначає, що разом з померлим вони проживали однією сім'єю, оскільки спільно вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного. Після смерті вітчима відкрилася спадщина у вигляді земельних паїв, тому, зважаючи на не прийняття спадщини та не бажання її приймати сином померлого, заявник просить суд встановити юридичний факт спільного його проживання однією сім'єю з [PERSON] не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву в повному обсязі. Предствник Саївської сільської ради Липоводолинського району сільський голова Валюх Г.А. у судовому засіданні повідомив, що йому також відомо про те, що заявник проживав із вітчимом однією сім'єю. [PERSON] у судовому засіданні вказав, що спадщину після смерті батька [PERSON] не приймав та приймати не збирається. Підтвердив факт спільного проживання заявника з його батьком однією сім'єю тривалий час. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що знають заявника як сусіда та односельця, підтвердили факт спільного проживання однією сім'єю близько п'яти років [PERSON] та [PERSON] Вказали, що були у них вдома, бачили, як вони спільно вели господарство, обробляли земельну ділянку, разом харчувалися, вели спільний побут. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,201 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,186 га, що розташовані на території Саївської сільської ради Липоводолинського району (державні акти серії [NUMBER] та серії [NUMBER] обидва від 15 серпня 2002 року). Із свідоцтва про смерть та довідок Саївської сільської ради від 11 квітня 2016 року та Василівської сільської ради від 04 квітня 2016 року вбачається, що [INFO] за місцем реєстрації по [ADDRESS], у віці 67 років помер [PERSON], який з січня 1985 року до дня смерті проживав разом з [PERSON] (а.с.6, 8, 9). Згідно з даними погосподарської книги за 2001-2005 рр. у домоволодінні заявника крім нього проживали його матір [PERSON], його син [PERSON] зі своєю дружиною та [PERSON], 1936 року народження. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що [PERSON] до своєї смерті, яка настала [INFO], не менш як п'ять років проживав з заявником по [ADDRESS]. Факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту, опікування заявником спадкодавця не менш як п'ять років до дня його смерті знайшов своє підтвердження у письмових доказах, поясненнями учасників розгляду та свідків. Беручи до уваги зазначене, суд вважає можливим встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до [INFO].

Outcome: approved