Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

18 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 14 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 218 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбних відносин в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля неї. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, з самого початку спільного проживання між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим вони уже тривалий час проживають окремо. Відсутність між ними взаємного порозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву інших відносин. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б її інтересам. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги, а тому їхня сім`я існує лише формально. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 14 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 218. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 218, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля позивача. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору при поданні позову до суду. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 384,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved