Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

18 серпня 2020 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 16 лютого 2009 року Ясинуватським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2011 року шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. В квітні 2015 року вона з донькою переїхала до м. Кам`янське з тимчасово окупованої території м. Ясинувата Донецької області. Відповідач не спілкується з дитиною, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні не надає, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2009 року Ясинуватським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2011 року шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (арк.с. 10), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 192. Як зазначила позивачка, в квітні 2015 року вона з донькою переїхала до м. Кам`янське з тимчасово окупованої території м. Ясинувата Донецької області. Відповідач не спілкується з дитиною, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні не надає, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~обов`язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини. Згідно\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved