Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивував свої вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований у м.Горлівка, Калінінський район, вул.Кудряшова, будинок 18, на підставі рішення народного суду Калінінського району м.Горлівки, Донецької області від 28 червня 1982 року. З 05 травня 2012 року за вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON] Вказав, що він та [PERSON], знаходились у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2012 року. Їх сім'я розпалась, більше року вони не підтримують сімейні відносини, де [PERSON] на теперішній час мешкає йому не відомо. В акті від 18 червня 2016 року №144 вказано, що [PERSON] в будинку не мешкає більше року, її особистих речей на момент перевірки не має. Всі комунальні послуги він сплачує самостійно. На теперішній час [PERSON] має намір оформити субсидію на оплату комунальних послуг, але не має можливості це зробити без довідок про доходи [PERSON] Він має мінімальну пенсію та крім неї у нього інших доходів не має. Просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №18 по вулиці Кудряшова у Калінінському районі м.Горлівка, Донецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору від 20 травня 2016 року (а.с.8), у судовому засіданні не були присутніми, про дату та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справ без їх участі. Не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.15,20) Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, відомостей про причини неявки суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» від 26 жовтня 2016 року (а.с.36). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що будинок №18 по вулиці Кудряшова У Калінінському районі м. Горлівка, Донецької області, належить позивачу на підставі рішення народного суду Калінінського району м.Горлівки, Донецької області від 28 червня 1982 року, справа №2-786 (а.с.5). Вищевказане підтверджується технічним паспортом на житловий будинок №18, який знаходиться по вулиці Кудряшова, м.Горлівка Донецької області (а.с.41-42). 03 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Соломатіна) Т.І., уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №278580, який зареєстровано у Калінінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №42 (а.с.6). Згідно акту обстеження домоволодіння від 18 червня 2016 року, складеного головою КОС «Солідарність» [PERSON], за участю сусідів [PERSON], [PERSON], встановлено, що у будинку №18 по вулиці Кудряшова у Калінінському районі м.Горлівка, Донецької області не проживає [PERSON] протягом одного року (а.с.4). У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що на протязі року відповідач [PERSON], в спірній квартирі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей у домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладала, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою їй ніхто не чинив. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved