Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

19.02.2018 року засобами поштового зв'язку [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] звертається до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] (03134, [ADDRESS]) вимогами якого є визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 28.05.1997, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за № 3332-А/1081. Відповідно до напису Київської міської ради народних депутатів від 23 червня 1997 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована Київським бюро технічної інвентаризації на праві власності на підставі договору купівлі-продажу і записана у реєстрову книгу № 1426. Відповідно до відповіді на запит № 842/26 від 14.02.2018 року та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №26029843 від 30.01.2018 року у даній квартирі зареєстровано двоє людей, а саме [PERSON] та її син - відповідач по даній справі - [PERSON] [INFO]. З 2011 року відповідач виїхав з вищезазначеної квартири та фактично по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. На прохання позивачки виписатися жодних дій не вчиняє. За інформацією позивачки, відповідач на даний час проживає на території Російської Федерації. Таким чином, на момент подання даної позовної заяви відповідач не проживає у вказаній та належній позивачу на праві власності квартирі протягом семи років (з 2011 року), що підтверджується актом, складеним майстром технічної дільниці ЖЕД-2 від 25 січня 2018 року, його особистих речей в квартирі також немає. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен бути визнаний судом таким, що втратив права на користування квартирою за адресою: [ADDRESS], оскільки фактично не проживає в ній більше одного року та повинен бути знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. 03.07.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву, позивачу роз'яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.42-43). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиви від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 28.05.1997, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за № 3332-А/1081. Відповідно до напису Київської міської ради народних депутатів від 23 червня 1997 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована Київським бюро технічної інвентаризації на праві власності на підставі договору купівлі-продажу і записана у реєстрову книгу № 1426 (а.с.4-5). Відповідно до відповіді на запит № 842/26 від 14.02.2018 року та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №26029843 від 30.01.2018 року у даній квартирі зареєстровано двоє людей, а саме [PERSON] та її син - відповідач по даній справі - [PERSON] [INFO] (а.с.6-7). З 2011 року відповідач виїхав з вищезазначеної квартири та фактично по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. На прохання позивачки виписатися жодних дій не вчиняє. За інформацією позивачки, відповідач на даний час проживає на території Російської Федерації. Таким чином, на момент подання даної позовної заяви відповідач не проживає у вказаній та належній позивачу на праві власності квартирі протягом семи років (з 2011 року), що підтверджується актом, складеним майстром технічної дільниці ЖЕД-2 від 25 січня 2018 року, його особистих речей в квартирі також немає (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набула право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у [ADDRESS], що належить позивачу на праві приватної власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню. Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: квартира [ADDRESS].

Outcome: approved