Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення частки у спільній сумісній власності на будинок по [ADDRESS] посилаючись на те, що вказаний будинок був колгоспним двором, головою якого була [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте в зв'язку з тим, що частки членів двору не визначені, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки в будинку проживає шість чоловік, позивач просила визначити, що їх частки у праві власності складають 1/6 за кожним. В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, виключивши зі складу відповідачів [PERSON] та в судовому засіданні наполягає на визначені часток співвласників по 1/5 за кожним. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності з зазначенням про визнання позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] було колгоспним двором, головою якого була [PERSON], яка померла [INFO] року. До 26.03.1991 року, коли почав діяти Закон України «Про власність», у вказаному будинку були зареєстровані та проживали крім [PERSON], позивачка [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки та частки у будинковолодінні. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є її онука [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть; рішенням суду про встановлення факту родинних відносин; свідоцтвом про право власності на будинок; державним актом про право приватної власності на землю; заповітом; довідкою сільської ради про реєстрацію від 26.08.2014 року; відмовою нотаріуса від 28.04.2014 року. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається, якщо залишаються інші члени колгоспного двору. Ст. ст. 112, 122 ЦК УРСР передбачає, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору ( ст. 113 ЦК УРСР) З аналізу вказаних норм випливає, що спадщина на майно колгоспного двору відкривалася з моменту смерті останнього члена двору. Вказане також підтверджується п.13 постанови Пленуму від 24 червня 1983 року № 4 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 грудня 1992 р. № 13 « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», що передбачає: правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року, спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Таким чином, після смерті [PERSON] в будинку по [ADDRESS] залишилися проживати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які являються власниками вказаного будинковолодіння в рівних частках кожен. Праонука [PERSON]-[PERSON] проживала в будинку з 26.10.1991 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про власність», а відтак не має права на частку в колгоспному дворі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на вказану норму закону, належним способом захисту права позивача є визначення частки померлого спадкодавця у спадковому майні. Визначення часток інших співвласників не є предметом спору та не може бути вирішено шляхом пред'явлення позову до них, а тому позов задовольняється частково.

Outcome: partial