Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

18.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про стягнення заборгованості по виплаті стипендії за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року в сумі 27986,22 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має статус сина шахтаря, який відпрацював на підземних роботах більше 20 років. Разом з тим, позивач навчається у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця. Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В порушення вимог вказаного Закону відповідач виплачував позивачу місячну стипендію в неповному обсязі, в зв'язку з чим загальна сума недоплаченої стипендії за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року складає 27986,22 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті стипендії в сумі 27986,22 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, з підстав викладених в позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що виплати стипендій здійснювались в межах коштів, які виділялися закладу на такі цілі з буджету. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач з 01.09.2012 року навчається у Державному вищому навчальному закладі «Національний медичний університет імені О.О. Богомольця» на факультеті підготовки лікарів для Збройних Сил України на денній формі навчання. Як вбачається з довідок про доходи Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, виданих позивачу: - за період з вересня 2012 року по лютий 2013 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія у щомісячному розмірі 730,00 грн.; - за період з лютого 2013 року по червень 2013 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія у щомісячному розмірі 730,00 грн.; - за період з липня 2013 року по грудень 2013 року - стипендія позивачу за липень, серпень та жовтень не нараховувалась згідно постанови КМУ № 882 від 12.07.2004 року, при цьому позивачу нараховано та виплачено за вересень - 0,00 грн., за листопад - 3441,00 грн., за грудень - 1218,00 грн.; - за період з січня 2014 року по червень 2014 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія за січень - 1218,00 грн., за лютий-травень - по 730,00 грн.; за червень - 781,83 грн.; - за період з липня 2014 року по грудень 2014 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія за липень, серпень - по 811,03 грн., за вересень, жовтень - по 822,71 грн.; за листопад - 852,64 грн., за грудень - 873,08 грн.; - за період з січня 2015 року по червень 2015 року - стипендія позивачу за березень, травень та червень не нараховувалась згідно постанови КМУ № 882 від 12.07.2004 року, при цьому позивачу нараховано та виплачено за січень - 889,87 грн., за лютий - 916,88 грн., за квітень - 825,00 грн.; - за період з січня 2016 року по березень 2016 року - стипендія позивачу за січень не нараховувалась згідно постанови КМУ № 882 від 12.07.2004 року, при цьому позивачу нараховано та виплачено за лютий, березень - по 825,00 грн.; - за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія у щомісячному розмірі 825,00 грн.; - за період з серпня 2016 року по січень 2017 року - позивачу була нарахована та виплачена стипендія у щомісячному розмірі 825,00 грн. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який згідно довідки Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20.01.2017 року має стаж роботи у вугільній промисловості - 25 років 1 місяць, а на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля - 22 роки 2 місяці, що також підтверджується копією трудової книжки [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» № 2984-ІІІ від 17.01.2002 року, що був чинний на час виникнення правовідносин, студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що позивач був зарахований до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця поза конкурсом з врахуванням положень ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», при подачі документів до Університету він вказував, що є дитиною шахтаря, та долучав копію свідоцтва по народження та копію трудової книжки батька, а тому керівництво Університету знало, що позивачу необхідно нараховувати та сплачувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Згідно з вимогами Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в наступних розмірах: з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року - 1102,00 грн., з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року - 1118,00 грн., з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року - 1134,00 грн., згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в наступних розмірах: з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року - 1147,00 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 1218,00 грн., згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в сумі 1218,00 грн., згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в наступних розмірах: з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року - 1218,00 грн., з 01.09.2015 року по 31.12.205 року - 1378,00 грн. Таким чином, з врахуванням розміру стипендії, яка повинна виплачуватись дітям шахтарів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менше 15 років, визначеного відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», сума недонарахованої та невиплаченої стипендії позивачу за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року становить 26811,22 грн., з рахуванням наданого представником відповідача розрахунку заборгованості та сплаченої її частини. Разом з тим, доводи представника відповідача про те, що Законами України «Про Державний бюджет» на відповідні роки не передбачено виплати відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не приймаються судом до уваги, оскільки Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, де навчається студент. Окрім того відсутність бюджетних асигнувань не може бути причиною невиконання покладених на Державний вищий навчальний заклад «Національний медичний університет імені О.О. Богомольця» зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, заява № 63134/00 ). Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, проте відповідного порядку Кабінетом Міністрів України протягом року прийнято не було, відтак суд дійшов висновку, що відсутність вказаного порядку застосування статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не може бути причиною для відмови позивачу в нарахуванні та виплаті стипендії в розмірі, визначеному зазначеним Законом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про стягнення заборгованості по виплаті стипендії є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на користь [PERSON] заборгованості по виплаті стипендії за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року в сумі 26811,22 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 27451,22 грн. (26811,22 грн. + 640,00 грн.).

Outcome: partial