Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

17.12.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград» про визнання майнових прав на обєкт будівництва, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.03.2005 року він уклав інвестиційний договір № 02/03 ИМ із ТОВ «Златоград» в особі директора гр. [PERSON] на будівництво двох кімнатної квартири загальною площею 78,95 кв.м., яка знаходиться за адресою жилого комплексу «Золоте руно», вул. Малиновська, МН «Д», обмеженого вул. Малиновська, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Предметом цього договору є інвестиційна діяльність, згідно якої інвестор фінансує будівництво двох кімнатної квартири будівельний №6, на 10-му загальному, 7-му житловому поверсі 24-х етажного будинку, 2- черги, загальною площею 78,95 кв.м., а ТОВ «Златоград» здійснює будівництво житлового комплексу та надає інвестору гр. [PERSON] всі необхідні документи для оформлення права власності на обєкт інвестування. Він свої зобовязання за договором виконав, та виплатив інвестиційну суму в розмірі 33159 доларів США, що еквівалентно 175710 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 43119. В 2009 році було внесено зміни в проект будинку, в результаті чого загальна площа його квартири становить 86,77 кв.м., а інвестиційна вартість квартири складає 36023,40 доларів США. Також в цьому році він про інвестував місце для паркування автомашини в житловому комплексі «Золоте Руно» в розмірі 32000 грн. На даний час будівництво житлового комплексу так і не розпочалося. Відповідно до умов договору він мав забезпечити фінансування будівництва квартири і оплатити вартість обєкту інвестування, а товариство після вводу в експлуатацію будинку за актом прийому передачі передати йому обєкт інвестування. Він свої зобовязання виконав в повному обсязі, підтвердженням чому є квитанції до прибуткового касового ордеру №6,8,43 та 119. Проте, ТОВ «Златоград» не передало йому як інвестору майнових прав на обєкт інвестування. Згідно п.8.1 договору запланована дата введення будинку в експлуатацію 2008 рік, строки здачі будинку в експлуатацію на даний момент прострочено з вини забудовника. На даний час директор ТОВ «Златоград» [PERSON] засуджена за фактом шахрайства. Він не має впевненості в тому, що на обєкт інвестування не претендує жодна інша особа, оскільки на державному рівні його права, як інвестора саме цієї квартири, ніде не відображено і не визнано. Просить визнати за ним майнові права на обєкт будівництва житловий комплекс, тобто присвоїти йому статус інвестора «Златоград» за будівельною адресою: вул. Малиновська, МН «Д», відмежено вул. Малиновська, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою, двох кімнатної квартири будівельник №6 на 10-му загальному, 7-му житловому поверсі (отм.30,00) 24-х поверхового будинку, 2-ї черги, загальна площа квартири становить 85,77 м.кв., стягнути з відповідача судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Златоград» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 02.03.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Златоград» було укладено інвестиційний договір № 02/03 ИМ, відповідно до п.1 якого інвестор здійснює внесок інвестиції у вигляді особистих (позичених) коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по вул. Маршала Малиновського, МН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Індивідуальним обєктом інвестування є двокімнатна квартира, будівельник №6 на 10-му загальному, 7-му житловому поверсі (отм.30,00) 24-х поверхового будинку, 2-ї черги, загальна площа квартири становить 85,77 м.кв. Відповідно до пункту 1 додатку до інвестиційного договору №02/03 ИМ, сума договору інвестування на момент його укладення складає 33159,00 доларів США, що є еквівалентно 175710,00 грн. Згідно квитанції: до прибуткового касового ордеру №43 від 02.03.2005 року позивач сплатив 64540 грн.; до прибуткового касового ордеру №119 від 20.04.2005 року позивач сплатив 105929 грн. Крім того, як вбачається з додаткової угоди до договору інвестування №02/03 ИМ від 14.04.2009 року позивачем було про інвестовано місце для парковки в розмірі 32000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №6. На теперішній час ТОВ «Златоград» досі не збудував житлового комплексу «Золоте Руно», тому суд вважає, що права позивача, як інвестора будівництва є порушенні та підлягають захисту. Відповідно до ст.ст.1,2,5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» ( в редакції станом на 02.03.2004р.) інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. Згідно до ст.ст.7,9 вказаного закону всі суб'єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів. За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів. Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Статтею 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інвестиційну діяльність» зупинення або припинення інвестиційної діяльності провадиться за рішенням: інвесторів, при цьому інвестори відшкодовують збитки учасникам інвестиційної діяльності; правомочного державного органу. Рішення державного органу про зупинення або припинення інвестиційної діяльності може бути прийнято з таких причин: якщо її продовження може призвести до порушення встановлених законодавством санітарно-гігієнічних, архітектурних, екологічних та інших норм, прав та інтересів громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом; оголошення в установленому законом порядку інвестора банкрутом внаслідок неплатоспроможності; стихійного лиха; запровадження надзвичайного стану. Позивач не надавав письмового документу про відмову від свого права інвестора. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград» про визнання майнових прав на обєкт будівництва у вигляді двокімнатної квартири, будівельник №6 на 10-му загальному, 7-му житловому поверсі (отм.30,00) 24-х поверхового будинку, 2-ї черги, загальна площа квартири становить 85,77 м.кв. в житловому комплексі «Золотое Руно» за адресою: по вул. Маршала Малиновського, МН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою, м. Одеса, відповідно інвестиційного договору №02/03 ИМ, укладеного 02.03.2005 року між позивачем та ТОВ «Златоград» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір у справі складає 487,20грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved