Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

18 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким просила шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 27 червня 2009 року, актовий запис № 233 - розірвати; стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 червня 2009 року. Від цього шлюбу мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, внаслідок чого виникали певні суперечки, свідками яких нерідко ставали їхні діти. Майнових спорів між сторонами немає. Спору про визначення місця проживання їхніх дітей немає, діти проживають з матір`ю. Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких : позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність, а відповідач позов визнав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2009 року [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного Стахановського міського управління юстиції Луганської області, зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 233. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного Стахановського міського управління юстиції Луганської області (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей : сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного Стахановського міського управління юстиції Луганської області (а.с.12) та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 грудня 2016 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 13). Відповідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір та спір щодо місця проживання дітей відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Згідно ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved