Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

19.03.2019 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання недійним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138922, виданий 22 жовтня 2009 року на її ім`я на підставі рішення від 10.11.2008 року № 342-V Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га, кадастровий номер: 5120681600:02:001:0020, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та скасувати реєстрацію за нею права власності на вищевказану земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що розпорядженням Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 556/А-2007 від 03.07.2007 року їй було передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності (землі запасу) на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Рішенням від 10.11.2008 року № 342-V Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області їй було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га в [ADDRESS] . 22.10.2009 року на її ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138921 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138922 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0930 га в [ADDRESS] . Однак, отримання нею у власність земельної ділянки площею 0,0930 га не відповідає її волі і інтересам, оскільки вважала, що це не завадить отриманню у власність і земельної ділянки площею 2,0 га, що стало неможливим за повідомленням відділу Держземагенства у Балтському районі Одеської області. Викладені вище обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом свого права. Позивачка в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, справу просить розглянути відповідно до вимог чинного законодавства. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, прийнявши до уваги позиції сторін, оцінивши наявні докази в матеріалах справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. В позивачки [PERSON] , на правах приватної власності, перебувають земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 2500 га, кадастровий номер: 5120681600:02:001:0019, на підставі рішення Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області від 10.11.2008 року № 342-V, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138921 (а.с. 9) та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га, кадастровий номер: 5120681600:02:001:0020, на підставі рішення Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області від 10.11.2008 року № 342-V, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138922 (а.с. 10). Відповідно до розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 556/А-2007 від 03.07.2007 року позивачці [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га із земель державної власності (землі запасу) на території Гольмянської сільської ради Балтського району одеської області, та рекомендовано замовити проект відведення земельної ділянки в землевпорядній організації. (а.с.11) Як вбачається із копії Висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] та іншим (всього 3 чол.) для ведення особистого селянського господарства за адресою: одеська область, Балтський район, Гольмянська сільська рада (а.с. 7-8) проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність [PERSON] не погоджено у відповідності до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України з наступних підстав: [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0930 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 138922, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів за № 010951400325 від 22.10.2009 року), повторна безоплатна приватизація земельної ділянки за даним видом використання суперечить вимогам ч. 4 ст. 116 ЗК України. Вирішуючи спірне питання, яке пов`язане з визнанням недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивачка, обґрунтовуючи свій позов, стверджує, що підставою недійсності правочину є ч. 3 ст. 203 ЦК України, яка передбачає те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, оскільки отримання нею у власність земельної ділянки площею 0,0930 га, замість бажаних 2,00 га, суперечить її волі і інтересам. Однак суд критично ставиться до викладеної вище позиції позивачки, оскільки відповідно до положень Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 78), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.1 ст. 118), тобто отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га, є не інакше як її волевиявленням. Суд встановив, що рішення Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області від 10.11.2008 року № 342-V позивачкою не оспорюються. [PERSON] набула права власності на земельну ділянку у порядку передбаченому законом та отримала документ, що посвідчує право на земельну ділянку. Крім того, суд встановив, що позивачка не довела жодними доказами, що спірний державний акт порушує її права чи законні інтереси. Так як позивна вимога про скасування за [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на вказану земельну ділянку, суд вважає за необхідним відмовити і в її задоволенні.

Outcome: dismissed