Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

18.12.2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, та тіткою позивача, та визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу та [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] та матір позивача [PERSON] були рідними сестрами, та остання після смерті своєї сестри прийняла спадщину у вигляді Ѕ частки спірної квартири фактично, а саме користувалась квартирою, здійснювала поточний ремонт тощо. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] року, та позивач займався всіма питаннями щодо її поховання, та спадщину після неї прийняв фактично, та вступив в управління всім її майном. Листом 5 ХДНК від 16.11.2017 року позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї сестри, тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом з одночасною вимогою про встановлення факту родинних відносин. Відповідач надіслала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала, та вказала, що викладені обставини в позові повністю відповідають дійсності. Представник позивача- адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, в своєму відзиві просить розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. 18.12.2018 року вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 21.12.2018 року дану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені позивачем 28.12.2018 року. Ухвалою судді від 28.01.2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та за клопотанням позивача витребувано у 5 ХДНК належним чином завірені копії спадкових справ, та інформацію про наявність заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою суду від 19.02.2019 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі, та справу призначено до судового розгляду, та задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] року, та його матір'ю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON], а батьком [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачу разом з [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], в якій на разі зареєстрований та мешкає позивач разом з третьою особою. [PERSON] померла [INFO] року, та була знята з реєстрації за вказаною адресою у зв'язку зі смертю. Померла [PERSON] була інвалідом І групи по зору, та вони разом з померлою матір'ю позивача та самим позивачем проживали у спірній квартирі, та здійснювали догляд за нею. Матір позивача [PERSON] є рідною сестрою померлій [PERSON], а позивач племінником останньої. Відповідно до відповіді 5 ХДНК від 16.11.2018 року позивачу рекомендовано звернутись до суду за захистом свого права у зв'язку з тим, що матір позивача прийняла спадщину після смерті [PERSON] фактично, та на підставі норм ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, нормами останнього не було передбачено включення племінників до кола спадкоємців за законом будь-якої черги. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON], [PERSON], та [PERSON] вказали, що позивач разом зі своєю матір'ю та тіткою, котрі померли, проживала за однією адресою, та [PERSON] була інвалідом, тому позивач разом зі своєю матір'ю здійснювали догляд за нею. Відповідно наданої до суду довідки КП ЖЕК №1 Київського району м. Харкова, [PERSON] зазначена як тітка позивача. За змістом п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд, оцінивши надані позивачем докази, показання свідків, надані фотокартки, надані листи, у їх єдності і взаємозв'язку встановив, що дійсно померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки вони проживали за однією адресою, та згідно свідоцтва про народження та про укладення шлюбу - їх дівоче прізвище «[PERSON]», а по-батькові - «[PERSON]», а від так і є тіткою позивача, тому суд приходить до висновку про встановлення цього факту, оскільки від нього залежить право позивача на спадкування після смерті своєї матері [PERSON], яка прийняла спадщину фактично після смерті своєї рідної сестри [PERSON] Згідно роз'яснень викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] року, та після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину спірної квартири, яку вона прийняла фактично після смерті своєї сестри [PERSON] Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Нормами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтями 529, 530 ЦК УРСР встановлено черги спадкоємців за законом, а саме, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідач є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не існує, та заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті останньої не подавались, позивач спадщину прийняв фактично, та вступив в управління всім її майном. Встановивши, що позивачу Пятою ХДНК рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивача не звертались, та позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, тому судові витрати покладаються на самого позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved