Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

19.11.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Ганнопільська сільська рада, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданого позову [PERSON] вказує, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зі згоди позивача проживала в даному житловому будинку та її місце проживання зареєстровано за вказаною адресою. Протягом останніх 10 років відповідачка [PERSON] в даному будинку не проживає та не є членом сім`ї позивача. Теперішнє місце проживання чи перебування відповідачки позивачу не відоме. Враховуючи наведене позивач звернулася до суду та просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи у спосіб визначений ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась. Від Ганнопільської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сільської ради. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 2019 року [PERSON] отримала у спадок після смерті чоловіка [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 71,6 кв.м. (а.с. 5). Право власності позивача [PERSON] на зазначений вище будинок підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6), а також технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями спорудами (а.с. 7). Згідно даних довідки Ганнопільської сільської ради від 05.11.2020 № 320, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в буд. [ADDRESS] , та склад її сім`ї такий: дочка [PERSON] , 1988 р.н., яка зареєстрована, але не проживає; онук [PERSON] , 1998 р.н. (а.с. 10). Відповідно до акту від 05 листопада 2020 року, в будинку [ADDRESS] [PERSON] значиться зареєстрованою, але не проживає 10 років. Факт її не проживання за вказаною адресою необхідний для призначення і нарахування субсидії (а.с. 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що відповідач тривалий час за місцем своєї реєстрації не проживає, та будинком не цікавиться. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 47\~Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до ч.2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача, а тому не має законних підстав для проживання за адресою: [ADDRESS] , що є істотною обставиною у розумінні ст. 406 ЦК України. Зазначена позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 235/9835/15-ц За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved