Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

19 жовтня 2018 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м. Суми 27 жовтня 2005 року та довідок ВДВС Білопільського районного управління юстиції від 19 серпня 2011 року, 08 лютого 2012 року, 09 серпня 2012 року, 01 лютого 2013 року, 31 липня 2013 року, 03 лютого 2014 року, 31 липня 2014 року, 09 лютого 2015 року, 06 серпня 2015 року, 03 лютого 2016 року, 08 липня 2016 року, 16 січня 2017 року, 19 липня 2017 року та 21 лютого 2018 року, рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів не виконувалося у звязку з ухиленням останнього від сплати аліментів. У звязку з цим, на підставі заяв колишньої дружини відповідача, [PERSON], від 25 серпня 2011 року, 17 лютого 2012 року, 15 серпня 2012 року, 04 лютого 2013 року, 05 серпня 2013 року, 10 лютого 2014 року, 08 серпня 2014 року, 12 лютого 2015 року, 14 серпня 2015 року, 17 лютого 2016 року, 18 липня 2016 року, 23 січня 2017 року, 25 липня 2017 року, 16 лютого 2018 року та поданих документів, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO] щомісяця з 01 серпня 2011 року по 31 грудня 2017 року, з 01 лютого по 31 березня 2018 року. Загальний розмір виплаченої [PERSON] допомоги становить 39 542 грн. 66 коп. 29 березня 2018 року сину відповідача виповнилося 18 років, тому відповідно до пункту 10 Порядку сума наданої тимчасової державної допомоги підлягає сплаті за період з 01 серпня 2011 року по 31 грудня 2017 року та з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2018 року в розмірі 39 542 грн. 66 коп. Відповідно до частини 10 статті 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради 39 542 грн. 66 коп. тимчасової державної допомоги. Представник позивача - Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради у судове засідання не зявився. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Одночасно з позовом директор Департаменту подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення у звязку з тим, що за місцем реєстрації останній не проживає. На підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача (а. с. 45). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 7). 27 жовтня 2005 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист №2-5610/2005 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки Юлії, [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 27 вересня 2005 року (а. с. 8). Згідно з довідками ВДВС Білопільського районного управління юстиції від 19 серпня 2011 року, 08 лютого 2012 року, 09 серпня 2012 року, 01 лютого 2013 року, 31 липня 2013 року, 03 лютого 2014 року, 31 липня 2014 року, 09 лютого 2015 року, 06 серпня 2015 року, 03 лютого 2016 року, 08 липня 2016 року, 16 січня 2017 року, 19 липня 2017 року та 21 лютого 2018 року у період із 01 лютого 2011 року по 31 січня 2018 року включно [PERSON] аліменти на утримання дітей відповідно до вищевказаного листа не отримувала (а. с. 9, 13, 17, 21, 24, 27, 30, 34, 36, 41, 48, 56, 63, 71). У звязку цим, на підставі заяв колишньої дружини відповідача, [PERSON], від 25 серпня 2011 року, 17 лютого 2012 року, 15 серпня 2012 року, 04 лютого 2013 року, 05 серпня 2013 року, 10 лютого 2014 року, 08 серпня 2014 року, 12 лютого 2015 року, 14 серпня 2015 року, 17 лютого 2016 року, 18 липня 2016 року, 23 січня 2017 року, 25 липня 2017 року, 16 лютого 2018 року та поданих документів, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO] та доньку Юлію, [INFO], щомісяця з 01 серпня 2011 року по 31 грудня 2017 року, з 01 лютого по 31 березня 2018 року. Розпорядженням від 03 квітня 2018 року о/р 480578 виплату тимчасової допомоги на утримання [PERSON], 29 березня 2000 року припинено у звязку з досягненням останнім повноліття. Загальний розмір виплаченої протягом вказаного періоду допомоги на [PERSON] становить 39 542 грн. 66 коп.(а. с. 5-74) Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 №189 (далі Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно з п. 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до частини 10 статті 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved