Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

18.02.2021 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради (м. Черкаси, вул.. Б.Вишневецького, 36) про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування своїх вимог вказує, що позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Запитувалася публічна інформація про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 р. у справі № 580/1706/20 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо не розгляду запиту [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.04.2020. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.04.2020. Даними протиправними діями позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що позивачу довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Також, це завдало позивачу страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок. Розрахунок моральної шкоди виходить з розміру мінімальної заробітної плати, а саме станом на січень 2021 рік становить 6 000 грн. відповідач повинен надати інформації в квітні 2020 року, станом на лютий 2021 рік минуло 11 місяців. Отже 11 місяців*6000 грн. = 66 000 грн., які просить стягнути з відповідача. 22 лютого 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30 березня 2021 року відповідачем наданий відзив на позов, який обґрунтований тим, що позовна заява [PERSON] не містить будь-яких доказів - фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями виконавчого комітету Черкаської міської ради було завдано моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Позивачем не було подано до суду жодного доказу, який би підтверджували, що йому дійсно заподіяна моральна шкода; моральна шкода заподіяна йому саме внаслідок дій чи бездіяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради; розмір заподіяної моральної шкоди відповідає сумі, яку позивач просив стягнути на його користь з виконавчого комітету Черкаської міської ради. Позивач не надав достатніх, достовірних та належних доказів заподіяння йому душевних страждань, а й навіть не вказав у позовній заяві, що у нього такі страждання у дійсності були. При цьому в якості підстави вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем визначено страждання та приниження, яких вона зазначала внаслідок протиправних дій, «психічне напруження», «розчарування в діяльності як державних, так і органів місцевого самоврядування», а також психічне напруження, викликане дискримінацією під час розгляду її заяв, негативні емоції, внаслідок чого мала погане самопочуття, пригнічений настрій. Визначені позивачем обставини не можуть виступати в якості підстав для покладення на виконавчий комітет Черкаської міської ради відповідальності за заподіяння моральної шкоди з огляду на таке. Позивач зловживає наданим йому законом правом відшкодування моральної шкоди шляхом звернення до суду з метою не компенсації понесених страждань, що, до речі, ніяким чином не підтверджені, а з метою збагачення. Таким чином, позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, що діями виконавчого комітету Черкаської міської ради йому була заподіяна моральна шкода у певному розмірі, виходячи з чого позовні вимоги [PERSON] слід вважати необґрунтованими, а підстави позову - надуманими. 14 квітня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси перейдено з спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін на спрощене провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить в позові відмовити. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 19 серпня 2020 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо не розгляду запиту [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.04.2020. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит [PERSON] на отримання публічної інформації від 09.04.2020. У задоволенні іншої частини позову відмовити. Розподіл судових витрат не здійснювати. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої-другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Разом з тим згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 (в редакції від 24.10.2003) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає доведеними факт спричинення позивачу моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача при неотриманні доступу на публічну інформацію, оскільки внаслідок цього позивачу у період з квітень 2020 по лютий 2021 року не надано відповідь, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан позивача та його соціальне функціонування. Оскільки позивач був обмежений у можливості в отриманні відповіді, дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв`язку із чим позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних втратах і стражданнях внаслідок обмеження його соціальних прав, чим були порушені нормальні життєві зв`язку, оскільки для поновлення своїх прав позивач змушений був звертатись до суду. Враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наявності підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди. Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 66000 грн. є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення. Доводи позивача про врахування судом правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі справа № 914/263/19 шляхом обчислення суми моральної шкоди в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з квітня 2020 по лютий 2021 року (11 місяців * 6000 грн. = 66 000 грн.) суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, оскільки судове рішення у справі № 914/263/19 постановлене з приводу спору про завдання моральної шкоди внаслідок тривалого невиконання судового рішення у господарському спорі між юридичними особами з приводу надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, тобто у правовідносинах, які не є подібними до спірних правовідносин у даній справі з проводу спору про завдання моральної шкоди внаслідок неправомірних дій з нарахування одноразової допомоги, а тому не може застосовуватися до правовідносин сторін, які виникли у даній справі, за аналогією. Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 грн. Позивачем при подачу позову не оплачувався судовий збір у зв`язку зі звільненням від його сплати у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial