Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

18 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Територіальної громади с. Малинці, в особі Малинецької сільської ради, Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову посилається на те, що 01 травня 2015 року померла [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала [INFO]. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку, розміром 0,74 га, кадастровий номер - 7325085200:04:002:0082, вартістю 29849,18 гривень. Згідно державного акту серії ЧВ № 045546, цільове призначення якої - для ведення товарного сільського господарського виробництва. Дана земельна ділянка розташована на території Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємців за законом які б могли претендувати на спадкове майно [PERSON] не має. Тому, він вчасно звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може її оформити, оскільки державний акт серії ЧВ № 045546 був втрачений. Виготовити дублікат державного акту не має можливості з причин смерті власника [PERSON] Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач - представник Малинецької сільської ради - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, вимоги заяви визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 144504 від 06.05.2015 року (а.с.7). Відповідно до копії заповіту від 28.03.2013 року, реєстраційний номер 54, посвідченого секретарем Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області [PERSON], підтверджується той факт, що покійна [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 0,74 га, яка належить їй на праві власності, державний акт серії ЧВ № 045546, [PERSON]В.(а.с.8). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку, розміром 0,74 га, кадастровий номер - 7325085200:04:002:0082, вартістю 29849,18 гривень, цільове призначення якої - для ведення товарного сільського господарського виробництва, відповідно до копії державного акту серії ЧВ № 045546 від 18.11.2003 року. (а.с.9) Також судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку відсутній, що і підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1183/02-14 від 24.12.2015 року, виданою приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] (а.с.11). Відповідно до витягу з технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель № 77/86-15 від 30.11.2015 року, вартість спадкової земельної ділянки 0,74 га складає 29849,18 гривень (а.с.14). Також, на підтвердження факту, що державний акт серії ЧВ № 045546 від 18.11.2003 року втрачений, являється оголошення в газеті «Хотинські вісті» №7 від 12.02.2016 року (а.с.12-13). Відповідно до ст. 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Однак, як було встановлено судом, цивільна правоздатність покійної [PERSON] припинилась у момент її смерті, державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, а тому суд вважає, що позов [PERSON] є обгрунтованим та доведеним, тому його необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved