Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

17 липня 2020 року до суду надійшов вказаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивач вказувала, що шлюб з відповідачем було взято 10 вересня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати та визначити місце проживання дочки з матір`ю. Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з недодержання вимог, викладених у статтях\~175 і\~177\~цього\~Кодексу. 23 листопада 2020 року на виконання ухвали судді від 09 листопада 2020 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої було змінено позовні вимоги, а саме позивач просила розірвати шлюб взятий з відповідачем [PERSON] 10 вересня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 737. Ухвалою судді від 26 листопада 2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Позовну заяву в частині вимог про визначення проживання дитини повернуто позивачу. Ухвалою суду від 14 січня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] повторно не прибув в судове засідання, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомляв та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі взяли шлюб 10 вересня 2016 року, який був зареєстрований у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 737, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що постає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2020 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не погодилися. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їх малолітній дитині. Спір між сторонами щодо розподілу майна та визначення місця проживання дитини фактично відсутній. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., виходячи із принципу рівності сторін щодо розміру понесених ними судових витрат, суд дійшов висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. за ставкою на день подання позову.

Outcome: approved