Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

18.09.2015 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» звернулося до суду з позовом до відповідача, де просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 500408939 від 03.09.2013 року у розмірі 26 111,12 та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ « Альфа-Банк» та відповідачем 03.09.2013 року був укладений кредитний договір № 500408939 на суму 16 620 грн. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» 30.09.2014 року було укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014р. у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30.09.2014р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Внаслідок чого відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500408939 від 03.09.2013 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до реєстру заборгованостей, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 111,12 грн., з яких: 15500,79 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3317,18 грн. - заборгованість за відсотками; 5693,15грн. - заборгованість за комісією. Крім того зазначають, що розмір неустойки (штрафу) станом на 19.08.2015 року становить 3 434,81 грн, але аналізуючи ст..266, ч.2 ст.258 ЦК України зазначають, що неустойка нараховується у межах строку позовної давності, а тому просять стягнути на їх користь штраф в розмірі 1 600,00 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту №DMG 08-15/7 від 14.08.2015р., але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Але відповідач не виконав умови кредитного договору та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів. Посилаючись на ст., ст. 509. 512, 526, 530, 549, 610 - 612, 625 ЦК України просять їх вимоги задовольнити. 05 січня 2017 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява про заміну позивача, яка аргументована тим, що 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належало ТОВ «Дата Майнінг Груп». ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року в сумі 37 195,53грн., при цьому заяви про збільшення позовних вимог не подало. Ухвалою суду від 12 січня 2017 року було залучено в якості позивача за позовом ТОВ «Дата Майнінг Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в порядку процесуального правонаступництва іншого позивача, а саме - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові та заяві про зміну позивача, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 03.09.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500408939. Згідно з п.2, 2.1.2.2., 2.3, 2.4 договору банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 16620 грн.; б) строк кредитування - 36 місяців; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 14,99% річних; г) комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту - 340,71 грн.; е) штраф - 200грн.; ж) цільове призначення - поточні потреби; з) дата повернення кредиту - 04.09.2016 року (надалі кредит). Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує графік платежів (додаток №1) із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування за кредитом, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг та ін. (п.2.6 договору) Позичальник зобов'язувався повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до кредитного договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що при укладенні договору кредиту сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності зі ст.638 ЦК України, які є обов'язковими до виконання ними. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами В подальшому, 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено переліком договорів, що відступаються, серед яких зазначено договір № 500408939 укладений 03.09.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата Майнінг Груп» зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п.1.1 договору факторингу). Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500408939 від 03.09.2013 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] (а.с.16-22). 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належало ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 82-85). Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 195,53 грн., з яких: 15500,79 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15859,93 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 5834,81 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами кредитного договору (п.21) банк має право відступати, передавати та іншим способом відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. З повідомлення, яке було направлено відповідачу (а.с.86) від 19.10.2016 року вбачається, що позивач повідомив відповідача про те, що 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з умовами якого відступлено право вимоги до [PERSON] коштів в сумі 37 195,53 грн. (а.с. 82- 84). Заяви про збільшення позовних вимог новий позивач не подав, а тому суд розглядає справу в межах вимог зазначених в позові. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. Відповідач на розгляд справи не явився, не спростував обставини справи зазначені позивачем. Позивач належними та допустимими доказами підтвердив своє право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеними з ПАТ «Альфа - Банк». Відповідачем зобов'язання за кредитними договорами не виконано ні перед банком, ні перед жодним з нових кредиторів. Крім того, суд приймає до уваги те, що в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15 Верховний Суд України виклав правову позицію, що неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі і в разі непогашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні новому кредитору така заборгованість підлягає стягненню на користь нового кредитора. Крім того, відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( ч. 2 і ч.3 ст.215 ЦК України ). Кредитний договір, договір відступлення права вимоги, договори факторингу не визнані судом недійсними. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 500408939 від 03.09.2013 року в сумі 26 111,12 грн., в межах заявлених позовних вимог, оскільки заяви про збільшення позовних вимог новий позивач не подавав. Враховуючи те, що загалом вимоги задоволені в повному обсязі, відповідач має відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved