Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

18 травня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, 14 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке в подальшому перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту на купівлю автотранспортних засобів №750/4-4642, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 19331 дол. США. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також, 14 травня 2007 року між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №750/4-4643, №750/4-4644, відповідно до яких останні зобовязалися перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкції (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому договором кредиту №№750/4-4642 від 14 травня 2007 року. У звязку з неналежним виконанням зобовязань, заборгованість відповідачів станом на 27 лютого 2017 року складає 22709 дол. США 61 цент з яких 13295 дол. США 56 центів заборгованість за кредитом, 9414 дол. США 5 центів заборгованість за відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява про застосування позовної давності до основної суми заборгованості за періодичними платежами та відсотками, нарахованими до травня 2014 року, оскільки останній платіж за кредитом він здійснив 18 липня 2011 року, строк сплати останнього платежу згідно графіку сплив 11 травня 2014 року, а банк звернувся до суду 22 травня 2017 року. На підставі ст. 266 ЦК України просив застосувати позовну давність і до відсотків, нарахованих за період з травня 2014 року. Також зазначив, що оскільки з приводу змін до основного договору, укладеного між ним та банком, відповідні зміни до договорів поруки не вносились, банк не предявив вимоги до поручителів протягом шести місяців від дня виконання основного зобовязання, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука вважається припиненою (а.с. 132-134). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову до відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечив на тій підставі, що з ними, як поручителями, не укладались договори про внесення змін до основного договору від 14 травня 2007 року, у звязку з чим порука є припиненою. Також зазначив, що позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню у звязку зі спливом строків позовної давності. Відповідач [PERSON] поклалася на думку представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд дійшов таких висновків. 14 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому було перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір (кредитна лінія на купівлю авто) № 750/4-4642. Відповідно до п.п. 1.1.1 умов кредитного договору банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 19331 доларів США зі сплатою 13,0 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 14 травня 2012 року. Кредит наданий для оплати придбаного автомобіля марки ГАЗ 18700 дол. США та для здійснення оплати страхових платежів 631 дол. США (а.с. 4-7). В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року, між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 750/4-4643 (а.с. 24-25). 14 травня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 750/4-4644 (а.с. 26-27). Відповідно до п. 1.1. договорів поруки поручителі зобовязалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафним санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року. Договори поруки набрали чинності з дати їх укладення та діють до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою. 16 липня 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту №750/4-4642 від 14 травня 2007 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди про внесення до договору кредиту змін щодо пролонгації кінцевого терміну користування кредитом, відстрочки сплати основного боргу та збільшення ліміту кредитування на суму 19181,66 доларів США зі сплатою відсотків 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 10 травня 2014 року. Погашення кредиту здійснюється до 10 числа кожного місяця, починаючи з червня 2007 року згідно з графіком (а.с. 8-10). 25 липня 2010 року у зв'язку з переходом Кредитора на нове програмне обслуговування, між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди про викладення в новій редакції договору про надання кредиту. Заборгованість за кредитом була встановлена в сумі 19181,66 доларів США зі сплатою 13,5% процентів річних та комісій за користування кредитом. Погашення кредиту буде здійснюватися в погодженому порядку до 10 числі кожного місяця, починаючи з 10 червня 2007 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 10 травня 2014 року включно (п. 1.1.1.). Відповідно до пункту 2.4. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом. Згідно пунктів 3.3.7. та 3.3.8. договору позичальник зобовязаний забезпечувати сплату процентів за використання кредиту та забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання (а.с. 11-17). 25 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 3 до договору кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року, відповідно до якого сторони домовилися, що погашення залишку частини заборгованості за кредитом в сумі 13295,56 доларів США здійснюється відповідачем не пізніше 10 травня 2014 року, встановлена черговість погашення вимог за грошовим зобовязанням (а.с. 18). 25 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 4 до договору кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року, відповідно до якого сторони домовилися, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 25 липня 2013 року здійснюватиметься відповідно до графіку, процентна ставка за користування кредитом була встановлена в розмірі 1% річних протягом десятимісячного строку з дати підписання договору про внесення змін. Після спливу цього терміну, починаючи з 10 травня 2014 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі та за правилами, визначеному у договорі кредиту. Погашення повної суми кредиту у розмірі 13295,56 доларів США здійснюватиметься позичальником не пізніше 10 травня 2014 року. Також сторони домовилися встановити новий порядок сплати процентів за користування кредитом, а саме, сплата відстрочених до сплати процентів за користування кредитом, що нараховані станом на 25 липня 2013 року, в загальній сумі 1260,56 доларів США здійснюється позичальником рівними частинами не пізніше 20 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за відстроченими до сплати процентами в повній сумі відповідно до графіку; сплата залишкової частини відстрочених до сплати процентів за користування кредитом, що нараховані станом на 25 липня 2013 року в загальній сумі 2941,29 доларів США здійснюється позичальником в день повернення заборгованості за відстроченими до сплати процентами в повній сумі відповідно до графіку. Починаючи з 10 травня 2014 року в разі невиконання або неналежного виконання умов договору процентна ставка за користування кредитом на кожний наступний річний період встановлюється у розмірі та за правилами, визначеними у договору кредиту на дату укладення договору про внесення змін (а.с. 19). Позивачем не надано доказів внесення відповідних змін до договорів поруки № 750/4-4643, № 750/4-4644, укладених між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] 14 травня 2007 року після укладення договорів про внесення змін № 1, 2, 3, 4 до договору кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року. Позивач зобов'язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Однак зобовязання, передбачені зазначеним кредитним договором, залишилися не виконаними в повному обсязі. Станом на 27 лютого 2017 року за підрахунками банку заборгованість за договором склала 22709,61 доларів США, з яких 13295,56 доларів США заборгованість за кредитом, 9414,05 доларів США заборгованість за відсотками. При вирішенні спору суд виходить із наступних положень законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одним із видів забезпечення виконання зобовязання є порука. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі, зазначеній у позові, але позовні вимоги банку підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Позивач та [PERSON] врегулювали в договорі, що кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту є 10 травня 2014 року включно. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Оскільки відповідач станом на 10 травня 2014 року свої зобовязання в повному обсязі не виконав, саме з цього часу розпочав спливати строк позовної давності, позивач мав можливість протягом 3-річного строку звернутися до суду за захистом своїх прав, однак звернувся лише 18 травня 2017 року пропустивши строк позовної давності. У звязку з пропуском строку позовної давності не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 13295,56 доларів США заборгованості за кредитом. Однак між позивачем та відповідачем [PERSON] 25 липня 2013 року було укладено договір про внесення змін № 4 до договору кредиту № 750/4-4642 від 14 травня 2007 року, за яким вони домовились про можливість нарахування відсотків після закінчення строку дії договору, а саме про їх нарахування з 10 травня 2014 року за умови невиконання або неналежного виконання умов договору. Оскільки кошти за кредитним договором в повному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах 3-річного строку позовної давності до дня звернення до суду, а саме в розмірі 5070,26 доларів США в межах розрахованої суми заборгованості станом на 27 лютого 2017 року (а.с. 160). Висновок щодо можливості стягнення відсотків після закінчення строку виконання зобовязання в межах строку позовної давності в тому випадку, коли це передбачено умовами укладеного кредитного договору, узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постановах від 29 червня 2016 року у справі № 6-1188цс16, від 9 серпня 2017 року у справі №6-2322цс16. Що стосується позовних вимог позивача до поручителів відповідачів [PERSON] та [PERSON] то їх суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного. Укладеними з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договорами поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що вони діють до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою. Порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений: строком повного погашення кредиту є 10 травня 2012 року. З поручителями не було погоджено зміну строку виконання основного зобовязання у звязку з укладенням 4-ох договорів про внесення змін. Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 18 травня 2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України. Таким чином, порука вважається припиненою. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з [PERSON] на користь позивача заборгованості за відсотками станом на 27 лютого 2017 року в сумі 5070,26 доларів США в межах 3-го строку позовної давності. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково на 22% (22709,61 доларів США 100%, 5070,26 доларів США 22 %), з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1995,84 грн. (9071,98 грн. 100%, 1995, 84 грн. 22%).

Outcome: partial