overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 3 березня 2000 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, що є причиною частих суперечок та конфліктів. Шлюбні відносини припинились, подружжя проживають окремо, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, дітей залишити проживати з нею та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважає, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Не заперечує щодо проживання дітей з позивачем після розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, тривалий час проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд відновлює її дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її утримання в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 16 березня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.05.2009 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач здоровий, працездатний, постійно виїздить на заробітки до Російської Федерації. Матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, тому змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] зробила усну заяву, якою зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривени щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень щомісячно, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. В письмових запереченнях проти позову відповідач зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки відсутнє постійне місце роботи, проживає за рахунок своїх батьків. Виплачує аліменти на утримання двох дітей, в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 07.03.2014 року. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 02.05.2009 року (а.с. 3). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5) батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечує своє батьківство. Відповідно до ч. 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не виконує обов'язок по утриманню своєї дружини, маючи можливість належним чином його виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30.09.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач працює та отримує постійний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зробив усну заяву, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі, наслідки даної процесуальної дії були роз'яснені, згідно ст. 174 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.183 СК України розмір аліментів може бути визначений у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30.09.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.09.2012 року (а.с.5). У свідоцтві про народження [PERSON], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 6). Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, отримує постійну заробітну плату. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 14 вересня 1991 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 8. Малолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в сторін не склалося через несумісність характерів та зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти не можливо, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Просила суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 14 вересня 1991 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 8. (а.с.5). Через несумісність характерів та різні погляди на життя сторони припинили сумісне проживання. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо, так як це суперечить її інтересам. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1000 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2010 року між нею та відповідачем виконкомом Нижньокоропецької сільської ради, Мукачівського району був зареєстрований шлюб. [INFO] від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON]. Донька [PERSON] проживає разом з нею і фактично перебуває на її матеріальному утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, участі у її вихованні не приймає, матеріально не допомагає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати малолітню доньку [PERSON]. На момент пред'явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, що і спонукало її звернутися до суду із цим позовом. Позивач в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судовго розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце судовго розгляду справи повідомлявся належним чином, але подав до суду заперечення проти доводів і вимог позовної заяви, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні подала заяву про зміну предмету позову в частині зміни способу стягнення аліментів. З підстав викладених в позовній заяві, змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав змінені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК УКраїни при визнанні позову ухваляється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у рахі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на у тримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку та на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково: в частині стягнення аліментів на утримання сина визнав повністю та на утримання [PERSON] погодився сплачувати 130 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 червня 2011 року, на даний час він у стадії розірвання. [INFO] року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Син проживає з позивачкою у квартирі[ADDRESS]. Ці обставини визнаються учасниками процесу та підтверджуються свідоцтвами про шлюб та про народження дитини, копією позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці на утримання сина та її утримання, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина та 150 грн. щомісячно на її утримання. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини і платника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на у тримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку та на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково: в частині стягнення аліментів на утримання сина визнав повністю та на утримання [PERSON] погодився сплачувати 130 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 червня 2011 року, на даний час він у стадії розірвання. [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Син проживає з позивачкою у квартирі[ADDRESS]. Ці обставини визнаються учасниками процесу та підтверджуються свідоцтвами про шлюб та про народження дитини, копією позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці на утримання сина та її утримання, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина та 150 грн. щомісячно на її утримання. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини і платника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]р. померла її мати [PERSON], після її смерті залишилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Протягом шести місяців вона до нотаріальної контори не звернулася, через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавиці, тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачкою в судовому засіданні наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

19 лютого 2014 року директор філії ПАТ «Миколаївобленерго» Казанківського району [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення збитків за порушення Правил користування електроенергією, просив стягнути з відповідача ([PERSON]В.) на користь ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії Казанківського району 2898 грн. 58 коп. збитків за порушення ПКЕЕН та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 27.12.2013 року позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно при огляді [PERSON] про порушення № D 2091 від 20.12.2013 року, контролерами філії ПАТ «Миколаївобленерго» Казанківського району було виявлено самовільне підключення споживачем [PERSON] електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку, тобто в порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, [PERSON] без обліково користувався електроенергією, чим заподіяв збитки позивачу. Відповідно до п.п 5, 6 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року N 1416, у разі виявлення у споживача електропроводки, підключеної поза приладом обліку і за відсутності зовнішніх ознак пошкодження приладу обліку добова величина розрахункового споживання електричної енергії розраховується за формулою: W доб = Р (пропускна здатність прихованої електропроводки) х Т (тривалість використання електропроводки, підключеної поза приладами обліку, але не менше 8 годин на добу (кВт.год). За наведених обставин, розмір завданих позивачу збитків згідно протоколу № 69 від 26.12.2013 року розраховується за період з 12.07.2013 року по 20.12.2013 року складають 2898 грн. 58 коп. Виходячи з викладеного, на підставі ст. 1166 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2898 гривень 58 копійок збитків за порушення правил користування електроенергією та судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved