Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

18 червня 2015 року [PERSON] в інтересах Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 серпня 2014 року між Адвокатським об'єднанням «А.ДВА.КА.» та [PERSON] було укладено Договір №25/08/2014 про надання юридичних послуг. Зазначив, що на виконання умов договору Адвокатське об'єднання «А.ДВА.КА.» надавало юридичні послуги відповідачу у вересні - жовтні 2014 року. 4 листопада 2014 року позивачем було складено акт виконаних робіт за вересень - жовтень 2014 року, у змісті якого зазначений перелік наданих юридичних послуг та їх вартість. Посилається на те, що представники Адвокатського об'єднання повідомляли відповідача про складений акт виконаних робіт шляхом неодноразових дзвінків на його мобільний телефон з пропозицією підписати Акт та оплатити отримані послуги. Звернув увагу суду на тому, що 28 листопада 2014 року на адресу відповідача Адвокатським об'єднанням було направлено рекомендованим листом Акт виконаних робіт за вересень-жовтень 2014 року для ознайомлення та здійснення оплати, який було отримано відповідачем 8 грудня 2014 року. 12 грудня 2014 року на адресу Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА.» від відповідача надійшло зауваження на Акт виконаних робіт, яке було відправлене «Новою поштою» 11 грудня 2014 року. Мотивує вимоги тим, що відповідач порушив встановлений п.4.1 договору триденний строк з дня отримання акту на подачу зауважень, а тому, є таким, що прийняв юридичні послуги в обсязі та на умовах, зазначених в акті виконаних робіт. Також зазначив, що 25 грудня 2014 року Адвокатське об'єднання направило відповідачу відповідь на зауваження щодо Акту виконаних робіт за вересень-жовтень 2014 року, на що 19 січня 2015 року на адресу Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА.» від відповідача надійшло повідомлення про розірвання Договору № 25/08/2014 про надання юридичних послуг від 25.08.2014 року. 31 січня 2015 року відповідачу було направлено письмову відповідь на повідомлення про розірвання договору, відповідно до якої розірвання договору не звільняє відповідача від сплати коштів за вже отримані юридичні послуги. 12 лютого 2015 року відповідачем на адресу Адвокатського об'єднання було направлено повідомлення про відсутність підстав для оплати Акту, у зв'язку з тим, що вартість такої юридичної послуги як, ознайомлення з матеріалами справи не вказана у переліку Додатка №1 до Договору про надання юридичних послуг від 25.08.2014 року, а послуга з представництва і захисту його інтересів як відповідача у судовому засіданні у Подільському районному суді м. Києва 17 вересня 2014 року не надавалася позивачем. Посилаючись на те, що до Акту виконаних робіт не було включено послуги з представництва інтересів клієнта у суді 17 вересня 2014 року, а лише зазначено про такі види наданих послуг як ознайомлення з матеріалами справи на 150 аркушах та підготовка й подання апеляційної скарги на рішення суду, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Адвокатського об'єднання заборгованість за договором про надання юридичних послуг у розмірі 22 750 грн. Крім того, посилаючись на те, що п. 6.5 договору передбачені штрафні санкції за прострочку оплати отриманих послуг, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Адвокатського об'єднання 7068,10 грн. пені, нарахованої за період прострочки з 11 грудня 2014 року по 17 червня 2015 року у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. В судовому засіданні представники Адвокатського об'єднання позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Посилались на те, що надані [PERSON] послуги щодо ознайомлення з матеріалами справи є послугами з аналізу матеріалів справи, в тому числі і документів, поданих клієнтом, за які Додатком №1 до Договору про надання юридичних послуг передбачена оплата у розмірі 10 у.о. за кожен аркуш та, що у позовній заяві заявили вимоги до [PERSON] навіть у меншому розмірі, ніж встановлено тарифами. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову,посилаючись на те, що договір про надання юридичних послуг не містить істотної умови договору щодо ціни гонорару, а тому є неукладеним в розумінні ст. 638 ЦК України. Вказував, що позивач безпідставно просить стягнути з відповідача 19500 грн. за послуги з ознайомлення з матеріалами цивільної справи в Подільському районному суді м. Києва, оскільки відповідно до тарифів, перша консультація клієнта є безкоштовною та така послуга як «Вступ у справу» та її вартість виключена з переліку послуг. Зважаючи на те, що вступ у справу передбачає ознайомлення з матеріалами справи для з'ясування суті спору, просив відмовити в задоволенні позову в цій частині. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача не визнає, обґрунтувавши поясненнями, просив в задоволенні вимог відмовити, оскільки вважає вони є надуманими та намаганням за його рахунок збагатитись. Протокольною ухвалою від 25 листопада 2015 року було здійснено заміну позивача Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА» на правонаступника Адвокатське об'єднання «А.ДВА.КА.Т» у зв'язку зі зміною назви (а.с. 93). Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2014 року між Адвокатським об'єднанням «А.ДВА.КА», правонаступником якого є Адвокатське об'єднання «А.ДВА.КА.Т», та [PERSON] було укладено Договір №25/08/2014 про надання юридичних послуг (а.с.8-11). Такий договір було пред'явлено [PERSON], який діяв від імені Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА», на представництво інтересів [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, що розглядалася в Подільському районному суді м. Києва (758/13170/13-ц), яка досліджувалася судом під час розгляду даної справи. За матеріалами дослідженої цивільної справи 758/13170/13-ц встановлено, що 26 серпня 2014 року [PERSON] дійсно звертався до суду з клопотанням про надання йому справи на ознайомлення, після чого ознайомився зі справою та її сфотографував, про що написав відповідну розписку. Вказане клопотання міститься на аркушах справи 138-139 досліджуваної справи, що дає підстави стверджувати, що [PERSON] ознайомився з 137 аркушами справи. Також встановлено, що 17 вересня 2014 року [PERSON] у справі 758/13170/13-ц подав клопотання про відкладення судового засідання, однак судовий розгляд справи відбувся та 17 вересня 2014 року було постановлено судове рішення на користь [PERSON] За матеріалами дослідженої у судовому засіданні цивільної справи 758/13170/13-ц встановлено також, що 1 жовтня 2014 року за підписом [PERSON] в інтересах [PERSON] було подано апеляційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року (копії матеріалів справи 758/13170/13-ц містяться на а.с.30-39). Посилаючись на те, що послуги з ознайомлення з матеріалами цивільної справи 758/13170/13-ц та послуги з підготовки та подачі апеляційної скарги на рішення суду від 17 вересня 2014 року не були оплачені відповідачем [PERSON], позивач звернувся до суду з даним позовом та його права підлягають захисту даним судовим рішенням. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Так, 4 листопада 2014 року позивачем було складено Акт виконаних робіт за вересень - жовтень 2014 року, відповідно до якого Адвокатським об'єднанням надано наступні послуги: ознайомлення адвокатом [PERSON] з матеріалами цивільної справи у Подільському районному суді м. Києва - 150 аркушів по 130 грн. за кожен аркуш на суму 19500 грн. та підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва на суму 3250 грн., а разом 22750 грн. (а.с.12). 28 листопада 2014 року Акт виконаних робіт за вересень-жовтень 2014 року для ознайомлення та здійснення оплати було направлено на адресу відповідача (а.с.13-14). Відповідно до розписки у повідомленні про вручення поштового відправлення Акт виконаних робіт [PERSON] отримав 8 грудня 2014 року (а.с. 14). 11 грудня 2014 року [PERSON] направив на адресу Адвокатського об'єднання «А.ДВА.КА» зауваження до Акту, в яких пропонував внести зміни до нього та здійснити перерахунок вартості наданих послуг щодо ознайомлення з матеріалами цивільної справи з розрахунку 50 грн. за кожен аркуш (а.с.16-18). 25 грудня 2014 року Адвокатське об'єднання направило відповідачу відповідь на зауваження щодо Акту виконаних робіт за вересень-жовтень 2014 року, на яку 19 січня 2015 року від [PERSON] надійшло повідомлення про розірвання Договору № 25/08/2014 про надання юридичних послуг від 25.08.2014 року у зв'язку з порушенням умов договору виконавцем послуг (а.с.19-24). 31 січня 2015 року відповідачу було направлено письмову відповідь на повідомлення про розірвання договору, відповідно до якої розірвання договору не звільняє відповідача від сплати коштів за вже отримані юридичні послуги (а.с.25-27). 12 лютого 2015 року відповідачем [PERSON] на адресу Адвокатського об'єднання було направлено повідомлення про відсутність підстав для оплати Акту (а.с.28-29), що стало приводом для звернення позивачем до суду з даним позовом. Однак суд не може погодитись з доводами відповідача, виходячи з наступного. Так, відповідно до п.п. 2.2.1. Договору про надання юридичних послуг, [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги Виконавця в розмірі та в порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, Адвокатське об'єднання взяло на себе обов'язок скласти та передати [PERSON] для підписання Акт наданих послуг, а [PERSON] в свою чергу, набув права подати зауваження на Акт. При цьому умовами договору не передбачено, що подача зауважень на акт виконаних робіт якимось чином відміняє чи змінює обов'язок замовника послуг здійснити їх оплату. Судом достовірно встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.57-80 ЦПК України не спростовано, що [PERSON] ознайомлювався з матеріалами справи 758/13170/13-ц, готував та подавав апеляційну скаргу на судове рішення у зазначеній справі, а тому, правомірно такі послуги зазначив в Акті виконаних робіт. Відповідно до п.5.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг, які надаватимуться Адвокатським об'єднанням, будуть розраховуватися у відповідності до тарифів, які є Додатком №1 до договору. Так, у п. 9 тарифів визначена вартість такої послуги як «Аналіз матеріалів справи, в тому числі і документів, поданих клієнтом» у розмірі 10 доларів США за кожен аркуш (а.с.105-109). Таким чином, за послугу щодо ознайомлення з 137 аркушами справи № 758/13170/13-ц, Адвокатське об'єднання має право на оплату 1370 дол. США. При цьому, відповідно до умов договору, сторони погодили, що оплата здійснюється у гривнях по курсу НБУ на день здійснення оплати. Зважаючи на те, що станом на день постановлення даного судового рішення оплату відповідачем не здійснено, така сума 1370 дол. США підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у національній валюті за курсом НБУ станом на дату постановлення судового рішення (1 дол. США = 25,58 грн.), що становило б суму 35044,60 грн. З огляду на те, що позивачем у даному позові заявляються позовні вимоги про стягнення з відповідача 19500 грн., що не перевищує суму за розрахунками на день постановлення судового рішення, заявлена до стягнення вартість послуги підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у повному обсязі. Що стосується оплати послуги з підготовки та подачі апеляційної скарги, то така послуга підпадає під п. 8 тарифів та її вартість становить 250 дол. США, що складає на день постановлення судового рішення 6395,00 грн. При цьому позивач просить стягнути 3250 грн., а тому, така сума є доведеною та такою, що також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Загальний розмір заборгованості відповідача за Договором про надання юридичних послуг складає (19500 грн.+3250 грн.) 22750 грн. У зв'язку з несвоєчасною оплатою отриманих послуг позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період з 11 грудня 2014 року по 17 червня 2016 року на суму 7068,10 грн. Розрахунки пені не були спростовані відповідачем, а право на її стягнення передбачене п. 6.5 Договору. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Зі змісту ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- відеозаписів, висновків експертів. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. З врахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права, самі позовні вимоги знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може прийняти доводи відповідача та його представника щодо неналежного виконання умов договору позивачем та відсутності його обов'язку здійснення розрахунку з позивачем, не досягнення сторонами істотних умов укладеного Договору, оскільки вони спростовуються встановленими судом обставинами та наданими доказами, а вважає, що відповідач бажає таким чином уникнути необхідності відшкодування грошових коштів на користь останнього. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позички в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 298,18 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 610, 611, 901 ЦК України,

Outcome: approved