Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

18 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, предметом якої є: визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько, після якого залишився вищезазначений будинок. Він звернувся до нотаріуса з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, проте у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Оскільки в оформленні спадкових прав у позасудовому порядку позивачу було відмовлено, він змушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До судового засідання надано заяву за підписом сільського голови, в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позов визнає. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, копію спадкової справи № 45/06, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 7,15). Судом також встановлено, що 10 квітня 2006 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 57). 20 квітня 2006 другою Очаківської державною нотаріальної конторою заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 39-41). Як вбачається з роз`яснень завідувача Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 12 листопада 2020 року за вих. № 715/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно на ім`я спадкодавця (а.с. 14). З виписки із погосподарської книги №1 за 2016-2023 роки, виданої Куцурубською сільською радою об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області 04 вересня 2020 року, вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] значиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] (а.с. 13). 07 грудня 2011 року позивач виготовив технічний паспорт на нерухоме майно, з якого слідує, що воно складається з житлового будинку літ. А1 загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами кухнею літ. Б, літньою кухнею літ. В, погрібом з шиєю літ. Г, сараями літ. Д, Е, З, вбиральнею літ. Ж, спорудами № 1,2,3,4,І, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-12). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 7лютого\~2002\~року №\~7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що він побудований у 1928 році, господарські будівлі і споруди у період з 1954 року по 1990 рік, тобто до набрання чинності вищевказаним Законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув права власника вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, і той факт, що за життя він не отримав правовстановлюючого документа, не позбавляє спадкоємця права на отримання ним спадщини за законом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved