Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

19.09.2017 року Обслуговуючий кооператив «ЖБК Лотос» звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що на його балансі перебувають допоміжні приміщення (електрощитові, коридори, ліфтові приміщення, насосна, підсобні, сходові клітини, підвальні приміщення, які є спільною сумісною власністю власників квартир у багатоповерховому будинку) загальною площею 1993,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджував, що відповідач [PERSON] незаконно збільшив приміщення квартири [NUMBER] за спірною адресою з 68.0 м.кв. до 252,6 м.кв. за рахунок нежитлових підвальних приміщень, які повинні використовуватись всіма власниками квартир спірного будинку. 19.01.2016 року [PERSON] зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру. Підстави, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для реєстрації права власності на квартиру такої площі відсутні. В подальшому 26.07.2017 року на підставі договору дарування право власності на вказану квартиру набула [PERSON]. Посилаючись на вказані обставини, позивач, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги просив суд: - скасувати запис про Державну реєстрацію об'єкта житлової нерухомості реєстраційний номер 184385651101, дата реєстрації 19.01.2016 року, номер запису про право власності: 12988442, який розташований за адресою: [ADDRESS]; -скасувати запис про Державну реєстрацію об'єкта житлової нерухомості реєстраційний номер 184385651101, дата реєстрації 26.07.2017 року, номер запису про право власності: 21577914, який розташований за адресою: [ADDRESS]; -усунути перешкоду у користуванні нежитловими підвальними приміщеннями №7, №8, які розташовані за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання фізичної особи [PERSON] такою, що втратила право володіння та користування зазначеними приміщенням. Позивач в останнє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності кооперативу, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515292764), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515292756), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2009 року Обслуговуючий кооператив «ЖБК «ЛОТОС» зареєстрований як юридична особа, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 556 102 0000 036484 (свідоцтво про державну реєстрацію серії [NUMBER]). 20.10.2009 року кооператив прийняв на свій баланс будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 10 996.70 кв.м., (в тому числі: корпус 1 - 6413,5 кв. метрів, корпус 2 - 4583,2 кв. метрів), а також допоміжні приміщення загальною площею 1993,3 кв.м., куди увійшли електрощитові, коридори, ліфтові приміщення, насосна, підсобні - підвал, сходові клітини. Зазначене підтверджується актом приймання-передачі від 20.10.2009 року. З 13.02.2010 року право власності на квартиру [NUMBER] за спірною адресою зареєстровано за [PERSON]. Підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу від 13.02.2010 року. 08.10.2013 року право власності на вказану квартиру за договором дарування набув [PERSON]. За інформаційна довідкою з державного реєстру речових прав від 05.10.2017 року загальна площа квартири складає 68.0 кв.м. 19.01.2016 року на підставі договору купівлі-продажу майна право власності на спірну квартиру набув [PERSON]. За інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав від 29.12.2016 року загальна площа квартири становить 252,6 кв.м. З технічного паспорту від 15.10.2016 року вбачається, що у загальну площу спірного майна увійшли підвальне приміщення 7 загальною площею 61.0 кв.м., підвальне приміщення 8 загальною площею 67.9 кв.м., сан вузол 9 загальною площею 2.5 кв.м., які є самочинною реконструкцією та загалом складають 131,4 кв.м. 26.07.2017 року право власності на спірне майно загальною площею 252,6 кв.м. на підставі Договору дарування зареєстровано за [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав від 04.12.2017 року. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Підставами для державної реєстрації прав є : укладений в установленому законом порядку договор, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати - свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат; - рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особи, уповноважено управляти таким майном; - державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року; - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; - ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; - заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; - рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; - рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; - інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ №1127 від 25.12.2015. Так, згідно пункту 6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 Порядку передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації. Відповідно до п.п. 41,45 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, а також у зв'язку із зміною суб'єкта такого права в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подається, в тому числі, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Так, зміна функціонального призначення приміщень можлива лише шляхом проведення реконструкції (проведення будівельних робіт) та прийняття реконструйованого об'єкту до експлуатації на підставі відповідних декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю. Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Доказів наявності декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю на зміну функціонального призначення приміщень, які є самочинною реконструкцією та загалом складають 131,4 кв.м. прибудовані до квартири [ADDRESS] відповідачами в процесі розгляду справи не надано. Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. За ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Способом захисту цивільних прав може бути, зокрема, усунення перешкоди, відновлення становища, яке існувало до порушення (ст. ст. 15, 16 ЦК України). Враховуючи викладене, вимоги позивача про скасування запису про державну реєстрацію об'єкта житлової нерухомості за [PERSON], реєстраційний номер 184385651101, дата реєстрації 19.01.2016 року, номер запису про право власності: 12988442, який розташований за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та доведеними позивачем в процесі розгляду справи. Поряд із тим, суд не погоджується із вимогами позивача про скасування запису про Державну реєстрацію об'єкта житлової нерухомості реєстраційний номер 184385651101, дата реєстрації 26.07.2017 року, номер запису про право власності: 21577914, який розташований за адресою: [ADDRESS] та усунення перешкоди у користуванні нежитловими підвальними приміщеннями №7, №8, які розташовані за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання фізичної особи [PERSON] такою, що втратила право володіння та користування зазначеними приміщенням, оскільки договір дарування від 26.07.2017 року, реєстровий номер 9109, як підстава набуття за [PERSON] права власності на спірне майно позивачем не оспорюється.

Outcome: partial