Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

19.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Бессарабська, 94, мотивуючи тим, що вищевказаний будинок належить [PERSON]. 10.03.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Бессарабська, 94. 08.04.2013 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповів позивачу. [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану частку в житловому будинку, необхідного для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 94 (1/2 частка на підставі рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 10.12.1997 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 1/178 від 21.01.1998 року та 1/2 частка на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 4578 від 01.07.1999 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 1/178 від 12.07.1999 року). Відповідно до розпорядження сільського голови Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області вулиця Кірова була перейменована на вулицю Бессарабська. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 373166 від 12.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 10.03.2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Бессарабська, 94. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 08.04.2013 року секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 87, [PERSON] заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45067617 від 14.09.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 08.04.2013 року, зареєстрований за № 87 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із [PERSON], що підтверджено довідкою № 2054 від 13.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] № 391/70/2016 від 14.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану частку в житловому будинку, необхідного для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Вислухавши, думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved