Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

19.08.2017 позивач в особі представника [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року( а.с.1,2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2016 року було розірвано. Від щлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги не надає ні на її утримання, ні на утримання сина, хоча працює та має постійний прибуток, та на думку позивача має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2012 року, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2016 року розірвано( а.с.3,5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 січня 2015 року відділом державної РАЦС РС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області(а.с.4). Як зазначила позивач в позовній заяві, та підтвердив в судовому засіданні представник позивача, малолітній син сторін проживає та зареєстрований за зареєстрованим місцем проживання позивача: [ADDRESS]( а.с.1). Встановлено, що відповідач проживає окремо від дружини та дитини, і та обставина, що малолітній син знаходиться на утриманні позивача, відповідачем не оспорюється. Також з пояснень відповідача встановлено, що він працює та має постійний заробіток. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 та 2 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що з моменту звернення позивача до суду, відповідач надавав кошти на утримання дитини та позивача, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на малолітнього сина та на себе, до досягнення їх сином трьох років, а відповідач, за своїм матеріальним станом, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в силу вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд зобов»язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved