Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

19.05.2020 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал»(далі - відповідач) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., у якій просить: визнати виконавчий напис, вчинений 31.01.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 924, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ПАТ «Родовід банк», заборгованості за кредитним договором № 28.4.1/АА-119.07.2, укладений 22.03.2007 р. між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] , яка виникла за період з 04.07.2019 р. по 12.12.2019 р. в сумі 518 175,65 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.01.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.було вчинено та зареєстровано за № 924, виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 518 175,65 грн. При цьому, позивач вважає, що нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог відповідача, а також, було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Крім того, за рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 21.05.2014 р. у справі № 753/2929/14-ц, вже було стягнуто з позивача аналогічну заборгованість за кредитним договором № 28.4.1/АА-119.07.2, укладений 22.03.2007 р. між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] , а листом від 20.02.2017 р. ПАТ «Родовід банк» повідомив, що припинено дію договору застави транспортного засобу, який було укладено для забезпечення виконання зобов`язання. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що порушено вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 а тому, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.05.2020 р. було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.08.2020 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволені. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 22.03.2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір №28.4.1/АА-119.07.2, відповідно до п.п.1.1-1.6 якого, банк відкриває [PERSON] не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 доларів США на строк користування до 22.03.2014 року включно, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 12,5 % річних. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21.05.2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 081,81 доларів США, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 19 895,52 доларів США та заборгованості за відсотками 7 186,29 доларів США, а також пеню у розмірі 77 552 грн. 34 коп. та 3 % річних у сумі 15 784 грн. 37 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір у сумі 3 654 грн. Вказана обставина не потребує доказуванню у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України. На виконання зазначеного рішення 01.10.2014 року видано виконавчий лист №753/2929/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором. 14.01.2015 року відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження № 46023146 з примусового виконання виконавчого листа № 753/2929/14-ц виданого Дарницьким районним судом м.Києва. Так, як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження № 46023146 від 10.04.2017 року, 23.11.2016 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги, щодо реалізації транспортного засобу, що належав [PERSON] на праві власності. Так, ціна продажу майна становила 151 485,00 грн., з яких перераховано стягувачу: 129 319 грн. 68 коп., виконавчого збору 14 391 грн. 07 коп., витрати на проведення виконавчих дій 200,00 грн. 04.07.2019 року укладено Договір про відступлення прав вимог за кредитними договорами № 23, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №28.4.1/АА-119.07.2 від 22.03.2007 року. В свою чергу, 31.01.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.вчинено виконавчий напис за № 924, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Кпітал», яке є правонаступником ПАТ «Родовід банк», заборгованості за кредитним договором № 28.4.1/АА-119.07.2, укладений 22.03.2007 р. між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] , яка виникла за період з 04.07.2019 р. по 12.12.2019 р. в сумі 518 175,65 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Р.В. від 16.04.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 61854365 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. вчиненого 31.01.2020 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 924. Як для задоволення позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 21.05.2014 року у справі № 753/2929/14-ц, вже було стягнуто з позивача аналогічну заборгованість за кредитним договором № 28.4.1/АА-119.07.2, укладений 22.03.2007 року між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] 10.04.2017 р., постановою державного виконавця було закінчено виконавче провадження з примусовим виконанням вказаного рішення, при цьому банк не заперечував проти закінчення виконавчого провадження, а постанову державного виконавця не оскаржував. Отже, позивач вважає, що з нього неправомірно стягнуто вдруге заборгованість за кредитним договором. При цьому, постановою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 року, у справі № 753/2929/14-ц, при розгляді заяви ТОВ «Вердиикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, встановлено, щорішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21.05.2014 року боржником було виконано не в повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищевикладене судом встановлено, що між позивачем та відповідачем вбачається спір про розмір заборгованості за кредитним договором № 28.4.1/АА-119.07.2, укладений 22.03.2007 року, оскільки за таким договору вже було частково стягнута заборгованість шляхом реалізації транспортного засобу, що належав [PERSON] на праві власності на електронних торгах в рамках виконавчого провадження № 46023146. Також відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосував приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 31.01.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 924 не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved