Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

18.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Керамік-Плюс» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплат, належних звільненому працівнику та моральної шкоди. Судом встановленою що суд не допустив негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати та не вирішив питання про судові витрати. В судове засідання сторони по справі не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу та не вирішив питання про судові витрати. 18.12.2014 року Вінницький міський суд Вінницької області по цивільній справі № 127/21539/14-ц ухвалив рішення про стягнення з ТОВ «Керамік-Плюс» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 2 044 (дві тисячі сорок чотири) гривні 93 копійки, компенсації за невикористану відпустку в розмірі 389 (триста вісімдесят дев'ять) гривень 25 копійок, середнього заробітку за час затримки виплат, належних звільненому працівникові при звільненні в розмірі 8 720 (вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 58 копійок та моральної шкоди в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Керамік-Плюс» в дохід держави судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Однак, під час ухвалення рішення, вирішивши питання про право, суд не допустив негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи положення ст. 2 Закону України «Про оплату праці», Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року та Рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2013 від 15.10.2013 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру. Таким чином, вище вказане судове рішення підлягає до негайного виконання в частині присудження позивачу виплати заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки виплат, належних звільненому працівникові при звільненні, але не більше ніж за один місяць. Також, ухвалюючи рішення 18.12.2014 року, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, до яких зокрема, віднесено й витрати на правову допомогу згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Судом встановлено, що 07.10.2014 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено угоду № 5 про надання юридичних послуг .(а.с. 9) Адвокатом [PERSON] 18.12.2014 року була видана [PERSON] квитанція про оплату останнім гонорару за ведення даної цивільної справи в сумі 2 200, 00 гривень. (а.с. 57) В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є адвокатом, згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Суду представником позивача надано акт виконаних робіт від 18.12.2014 року в обґрунтування затрат часу на правову допомогу позивачу. (а.с. 58) Суд, враховуючи затрати часу роботи адвоката, пов'язаної з розглядом даної справи, його професіоналізм, надані обґрунтування та пояснення, а також положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 200, 00 гривень документально підтверджених судових витрат за надання правової допомоги. Отже, враховуючи вище викладене та положення ст. 220 ЦПК України, суд прийшов до переконання про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 2 200, 00 гривень та допустивши негайне виконання судового рішення в частині присудження [PERSON] виплати заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки виплат, належних звільненому працівникові при звільненні, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved