Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

19 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поновлення строку позовної давності, стягнення грошових коштів, отриманих без належних правових підстав. Вказавши, що в січні 2012 року до нього звернулись мешканці м.Біла Церква, подружжя [PERSON], з проханням надати допомогу їх родичу з Вінниччини [PERSON] у продажу автомобіля марки «DACIA SOLENSA», 2004 року виписку, реєстраційний номер [NUMBER]., який належить [PERSON], а [PERSON] діє згідно довіреності. Та показали витяг з державного реєстру заборон та обтяжень, з якого вбачалось, що даний автомобіль не перебуває під арештом та заставою. 14.01.2015 року він на авторинку реалізував даний автомобіль [PERSON] за 3650 доларів США. Кошти в сумі 3100 доларів США він передав подружжю [PERSON], які передали їх [PERSON] Проданий автомобіль був затриманий працівниками ДАІ, як такий що перебуває у розшуку відповідно до постанови державного виконавця. В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню було встановлено, що грошові кошти передані ним [PERSON] були передані в подальшому [PERSON] Так як за позовом [PERSON] з нього стягнуто кошти в сумі 42021,90 грн.отримані ним за продаж автомобіля, рішення суду вступило в законну силу. Так як фактично кошти за автомобіль, ним були передані [PERSON] то просить стягнути з останнього на його користь 71 455 грн. безпідставно набутих коштів. Позивач [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує, вказує на те, що на прохання [PERSON] він допоміг продати автомобіль «DACIA SOLENSA» їх родичу [PERSON] Так як пізніше було встановлено, що автомобіль перебував під арештом, з нього за рішщенням суду стягнуто кошти на користь [PERSON] Так як кошти фактично були отримані [PERSON], він просить стягнути з [PERSON] дані кошти на свою користь, щоб він міг повернути борг [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, вказує на те, що автомобіль «DACIA SOLENSA» він тривалий час використовував, декілька разів його зупиняли працівники ДАІ, сплачував штрафи і ніхто не повідомляв, що даний транспортний засіб знаходиться під арештом. Потім передав автомобіль для продажу. Дійсно він отримував кошти від [PERSON], в сумі приблизно 3000 доларів США, проте дані кошти він використав на потреби сім'ї. В своїй заяві до суду просить застосувати строк позовної даності та відмовити позивачеві у його позові. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі довіреності з правом керування та передовіреності володів автомобілем марки «DACIA SOLENZA», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. У січні 2012 року [PERSON] приїхав вказаним автомобіль до м. Біла Церква, де за попередньою домовленістю із знайомим свого родича [PERSON] - [PERSON] передав останньому для допомоги у здійсненні продажу вказаний автомобіль. 14.01.2012 року [PERSON] на авторинку в м. Біла Церква продав вказаний автомобіль [PERSON], після чого останній користувався автомобілем до 11.11.2012 року, а саме до моменту затримання та вилучення даного автомобіля працівниками УДАІ ГУМВС України в м. Києві на підставі постанови про оголошення розшуку даного автомобіля виконавчою службою у Вінницькій області, після чого вказаний автомобіль був поставлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість про продаж автомобіля марки «DACIA SOLENZA», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] без наявних на те повноважень наданих власником у встановленому порядку, одержав від [PERSON] гроші в сумі 3650 доларів США, що посвідчив особистою розпискою про отримання ним розрахунку за автомобіль марки «DACIA SOLENZA». Частину коштів,550 доларів США він залишив собі, як свої витрати на перепродажну підготовку автомобіля, а 3100 доларів США [PERSON] передав [PERSON], а останній передав їх [PERSON] На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 42 021, 90 грн. безпідставно набутих коштів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Тому враховуючи, що між сторонами фактично не могло бути укладено договір на виконання доручення про продаж автомобіля, за відсутності автомобіля у власності відповідача та повноважень на його продаж, на час надання усного доручення та отримання коштів відповідачем, що ним не заперечувалось в судовому засіданні викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення коштів із відповідача, що відповідає вимогам ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тому відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, так як намагався врегулювати спірні відносини як мирним шляхом, так і шляхом звернення за захистом порушеного права до суду, в межах строку позовної давності. Судові витрати, стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved