Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

18.08.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов (а.с. 2-4), в якому були заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] 6739 грн. 35 коп. заборгованості за оплату комунальних послуг та судових витрат. Під час судового розгляду були уточнені позовні вимоги (а.с. 58-59). Згідно позовної заяви від 08.12.2014 р. сторона позивача просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] 6739,35 грн. заборгованості та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що у період з січня 2010 р. по березень 2014 р. відповідачі не здійснюють оплату в повному обсягу спожитої електроенергії. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 34, 75). Представник відповідачів [PERSON] не визнав позовні вимоги, посилаючись у письмових запереченнях (а.с. 20-22), заяві про застосування строку позовної давності (а.с. 23-24) та у виступі в судовому засіданні на ті обставини, що відповідачі сплачують комунальні послуги за тарифами, визначеними на території Іллічівської міської ради, що спір виник із-за невизначеності статусу житла, в якому проживають відповідачі. Крім того, представник відповідачів посилався на те, що позивачем не дотримано вимог відносно строку позовної давності та не виконано обов'язок доказування стосовно обґрунтувань розрахунку заборгованості. Представник третьої особи - ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до суду не з'явилась, надавши клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 48) та письмові пояснення (а.с. 49-50), із яких слідує, що відповідачі не перебувають з ними в договірних відносинах, що за спожиту електроенергію сплачує позивач, який є споживачем на підставі договору про постачання електричної енергії від 25.12.2007 р. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із довідки на а.с. 7 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі та син [PERSON] [PERSON], 2001 р. народження. Сторони визнали, що договір найму вказаного житлового приміщення не укладався. У підтвердження розміру заборгованості сторона позивача надала розрахунок на а.с. 9-12. Із цього розрахунку слідує, що станом на січень 2010 р. виник борг у сумі 661, 77 грн., що заборгованість за період з січня 2010 р. по березень 2014 р. складає 6763,45 грн. з урахуванням заборгованості, яка виникла до січня 2010 р. Суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що позов не підтверджено належними доказами, що позов повинен бути підтверджений в частині розміру заборгованості виключно первісними документами, в т.ч. щодо статусу житла та використаних тарифів. Однак, у позові на а.с. 2-4 сторона позивача посилалась на те, що спірне житло - гуртожиток, а в позові на а.с. 58-59 статус цього житла визначено як службове, а в судовому засіданні представник позивача повідомив, що ці дані є помилковими, що статус житла - житлове приміщення, розташоване на території пожежного депо, посилаючись у підтвердження цього доводу на докази на а.с. 60-65. Крім того, представник позивача, посилаючись на те, що заборгованість виникла із-за неоплати використаної електроенергії, не надав докази щодо обліку електроенергії, використаної відповідачами, та порядку розрахунку за цю електроенергію мешканцями житлових приміщень. При цьому, відповідачі не є стороною договору з постачальником електроенергії (а.с. 52-55) і не укладали договір із позивачем. Із п.п. 8.1.1, 8.1.5 договору між позивачем та постачальником електроенергії - третьою стороною по цій справі (а.с. 54 об.) слідує, що споживач має право приєднувати в установленому порядку нових субспоживачів до власних електромереж, що якщо до електромереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між ними регулюються договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача або договором про технічне забезпечення електропостачання споживача. Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 257, 267 ЦК України є обґрунтованою і заява про застосування строку позовної давності (а.с. 23-24) і що позивач має право звертатись до суду тільки за період з серпня 2011 р. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов не є обґрунтованим та доведеним, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed