Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

17 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 25 жовтня 1986 року, позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за №66, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 11.04.2018 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними суттєво погіршились. Спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, постійно пред`являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Відповідач постійно ганьбить, ображає позивачку і принижує її честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, позивач перебуває в стані постійного стресу. У неї порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім`ї і весь тягар забезпечення сім`ї лежить на її плечах. Спільне господарство не ведеться з 2006 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Намагання позивача зберегти сім`ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. У зв`язку з цим, вона припинила з відповідачем шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство, зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 жовтня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 66 та стягнути судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.43). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через офіційний веб-сайт «Судова влада України» (а.с.40). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.1 ст.223 та 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 66, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 11.04.2018 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.5) Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved