Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

19.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO], з січня 2012 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] з 2012року, постійно проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, як між онуком та дідом, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 28.11.2018 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Позивач та представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі запису в погосподарській книзі Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №0168-01, що підтверджено довідкою, наданою Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області №1002 від 22.06.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54272934 від 28.11.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Досліджуючи показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судом було встановлено, що [PERSON] з 2012 року, постійно проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, [PERSON] доглядав спадкодавця, відносини які склались між ними є сімейними, як між дідом та онуком. Отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із [PERSON] з 2012 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS], що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю, тобто [PERSON] вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 777/02-14 від 28.11.2018 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 28.11.2018 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, отже [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тому підлягає задоволенню позов [PERSON] про встановлення факту його проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO], з січня 2012 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також, приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved