Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

19.04.2016 року заявники звернулися до суду із заявою в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними, 01.08.2003 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 768. Після розірвання шлюбу [PERSON], просить залишити їй прізище «[PERSON]». Заявники посилаються на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Вважають, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя заявники мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з [PERSON]. Відповідно до укладеного договору від 19.04.2016 року між заявниками, за їх домовленістю: діти залишаються проживати разом з батьком [PERSON]; мати [PERSON] зобов'язується надавати добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей; батько [PERSON], зобов'язується не перешкоджати [PERSON] виконувати її обов'язки, щодо виховання дітей. [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши надані докази, встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2003 року, актовий запис № 768, в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя заявники мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з [PERSON]. Відповідно до укладеного договору від 19.04.2016 року між заявниками, за їх домовленістю: діти залишаються проживати разом з батьком [PERSON]; мати [PERSON] зобов'язується надавати добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей; батько [PERSON], зобов'язується не перешкоджати [PERSON] виконувати її обов'язки, щодо виховання дітей. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дітей. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Проте, заявник [PERSON] в судове засідання на неоднаразові виклики не з'явилася. З письмовим клопотанням про задоволення заяви та про розгляд справи за її відсутністю, [PERSON] до суду не зверталася. Враховуючи обставини наведені вище, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу. Оскільки суд позбавлений моливості з'ясувати у [PERSON] особисто чи відповідає заява про розірвання шлюбу її дійсній волі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed