Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

19.01.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 50010430 від 02.09.2013 року в розмірі 104 418,79 грн., збитки у розмірі 45 512,39 грн., 3% річних у розмірі 171,41 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн. В позові посилається на те, що 02.09.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50010430, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 245 909,49 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 30 243,45 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Ауді, модель А5, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 798 куб.см., рік випуску 2013. Автомобіль було передано в заставу позивачу. Позивач зазначає, що на порушення умов кредитного договору відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами. В зв'язку з невиконанням умов договору позивачем було звернуто стягнення на предмет застави та отримано 661 765,82 грн. та станом на 05.01.2016 року заборгованість існує в сумі 4 381,32 долари США, що в еквіваленті становить 104 275,42 грн. та плата за користування кредитом 143,38 грн. Також на підставі статті 22 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача збитки, які були ним понесені в зв'язку з розпочатим процесом звернення стягнення на заставне майно, а саме: за супроводження процесу звернення стягнення, представлення інтересів позивача у виконавчій службі позивач поніс витрати у сумі 32 926,99 грн., а вказана сума має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, що становить 39 512,39 грн., оскільки позивач є платником податку на додану вартість. Крім того, позивачем понесені витрати у зв'язку з веденням даної справи в сумі 5 000,00 грн. з ПДВ становить 6 000,00 грн. Також позивач зазначає, що на підставі ч.2 статті 625 ЦК України із суми 104 275,42 грн. за період з 17.12.2015 року по 05.01.2016 року (20 календарних днів) 3% річних становить 171,41 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, до суду пояснення чи заперечення не надійшли. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 02.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний Договір № 50010430, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 245 909,49 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 30 243,45 доларів США, строком на 60 місяці, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Ауді, модель А5, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 798 куб.см., рік випуску 2013. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Вказані обставини сторонами не заперечувалися. Також, судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу № 50010430 від 17.09.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором, відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Ауді, модель А5, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 798 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 431 420,21 грн. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст.3 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Встановлено, що відповідач з пропозиціями про внесення змін до умов Договору не звертався, що свідчить про його згоду з усіма умовами спірного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно п.1.3. Загальних умов кредитування, які є додатком до Кредитного договору, сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі. Відповідно до п.1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передує дню укладення кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що спірний Договір та загальні умови кредитування підписано сторонами, що свідчить про досягнення між сторонами усіх істотних умов, що в них викладені. Відповідно до умов спірного Договору вбачається, що шляхом перерахування на рахунок дилера суму коштів еквівалентну 30 243,45 дол. США в українській гривні відповідачу була надана сума кредиту, що погоджена сторонами договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 1.4.2. та п.п. 2.4., 2.5.Умов кредитування, повернення Кредиту, Додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору до 10-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи в порушення взятих зобов'язань за Договором, відповідач кредитні кошти не повернула. 19.01.2015 року позивач направив на адресу відповідача вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Договором № 50010430 від 02.09.2013 року, однак вимоги направленої претензії відповідачу виконані не були та повернулись на адресу позивача з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». 06.04.2015 року був вчинений виконавчий напис за яким звернуто стягнення на автомобіль Ауді, модель А5, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 798 куб.см., рік випуску 2013 в рахунок заборгованості в загальній сумі 775 877,10 грн. За виконавчим написом було відкрито виконавче провадження та 02.11.2015 року реалізовано автомобіль на електронних торгах, борг погашено в сумі 661 765,82 грн. Як зазначає позивач з врахуванням отриманої суми заборгованість за договором становить: заборгованість за кредитом - 4 381,32 долари США, що в еквіваленті становить 104 275,42 грн. та плата за користування кредитом (відсотки) - 143,38 грн. Вимоги позивача про стягнення вказаного розміру заборгованості, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6.3. Умов кредитування, у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. Умов кредитування, збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» для супроводження процесу стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса та звернення стягнення на Предмет застави, розмір яких в загальній сумі становить 45 512,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. Разом з цим, суд не може погодитись з нарахуванням позивачем збитків у сумі 45 512,39 грн., оскільки таке нарахування не ґрунтується на умовах договору та вимогах ст. 22 ЦК України, а дані витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вбачається, що за порушення відповідачем терміну оплати чергового платежу з повернення кредиту, позивачем було нараховано 3% річних на загальну суму 104 275,42 грн. (за період з 17.12.2015 року по 05.01.2016 року), що становить 171,41 грн. Вимоги про стягнення зазначеної суми відповідає нормам чинного законодавства України, а тому обґрунтування стягнення 3% річних на користь позивача узгоджуються з вимогами ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial