Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 червня 2014 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Столинсько-Смолярської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №4. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, взаєморозуміння не досягнуто, характери не сумісні, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, з червня 2017 року проживають окремо та фактично не підтримують подружніх стосунків. Зазначає, що вона не працює і самостійно утримувати доньку їй вкрай тяжко. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, отримує нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, крім того, є особою молодого працездатного віку, інших утриманців не має. Просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Столинсько-Смолярської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №4 (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки про склад сім'ї від 18.09.2017 року № 989 малолітня донька [PERSON] [INFO] року проживає разом з матір'ю в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області та, відповідно, перебуває на її утриманні (а.с.7). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховано, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, зобов'язань по утриманню інших осіб у нього не має, що дозволяє зробити висновок про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, передбачену законом. Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня пo 30 листопада 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн., а з 01 грудня 2017 року 1492 грн.. Відповідно мінімальний розмір аліментів на дитину має становити з 1 травня не менше 713 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.367 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати у розмірі 640 гривень та в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved