Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

19.10.2018р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], зареєстрованого 28 серпня 2004 року, та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00грн. на кожну дитину, а в сукупності 4000,00грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати звернення в суд і до досягнення дітьми повноліття. Позовну заяву обґрунтовує тим, що у шлюбі в сторін є діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та шлюб. Між сторонами виникають постійні непорозуміння та сварки. Статус подружжя обтяжує сторін, робить їх спільне проживання нестерпним. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між ними припинено з 14.02.2014р., спільного господарства протягом вказаного часу не ведуть, спільним побутом не повязані. Діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка у судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила задовольнити позов повністю, проти заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище «Вовк». Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позв не подав. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управлінні юстиції, актовий запис №1954. Від шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами на даний час немає. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «Вовк». Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в розмірі по 2000,00грн. на кожну дитину, щомісячно, позивачка покликається на те, що на їх утримання необхідні значні кошти. Зазначає, що працює ФОП [PERSON] та отримує зарплату у розмірі 4000,00грн., однак цих коштів не вистачає на харчування, одяг, шкільні приладдя, відпочинок та оздоровлення для дітей. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дітей. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач проти запропонованого позивачкою розміру аліментів на дітей заперечень не подав. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, розмір затвердженого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Виходячи з принципу рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00грн. на кожну дитину, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з дати звернення в суд і до досягнення дітьми повноліття, відповідатиме інтересам дітей, зможе частково покрити витрати на їх утримання. Відповідно до ч.1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 19.10.2018 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 704,80грн. та на користь держави за позовну вимогу щодо стягнення аліментів - судовий збір в розмірі 704,80грн.

Outcome: approved