Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

18.05.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дітей, які стягувалися щомісячно за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 29.05.2014 р. з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.05.2014 р. і до їх повноліття, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільним неповнолітнім дітям щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, є різноробочим ТОВ «Вінницька птахофабрика» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову просила задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 29). Відповідач до суду не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 30). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 29.05.2014 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки, відповідач за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 29.05.2014 р. з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.05.2014 р. і до їх повноліття, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дітей, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей,- в примусовому порядку.

Outcome: approved