Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

19 квітня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,21 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Іскра» (нині СВК «Іскра»), розташованого на території Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті її бабки [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом із позовною заявою [PERSON] було також подане клопотання про витребування доказів, в якому вона просить: витребувати із Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області спадкову справу №48/1999 після [PERSON] , померлої [INFO] для дослідження у якості доказу; у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Адамової Л.А. спадкову справу № 3/2020 після [PERSON] , померлої [INFO] для дослідження у якості доказу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт на користь своєї сестри [PERSON] , яка спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, однак померла, не встигнувши оформити свої спадкові права на земельний (пай), який належав [PERSON] , про що позивач дізналася лише у січні 2020 року. [INFO] помер [PERSON] , який був сином [PERSON] та батьком позивача. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після якої фактично прийняла позивач, проживаючи разом із померлою на час відкриття спадщини, у порядку ст. 1266 ЦК України, оскільки її батько помер до смерті її бабусі. Проте при зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину після бабусі [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність документальних доказів, які підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] .. Тому в цей час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Ухвалою судді Квітки О.О. від 20.04.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано із Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №48/1999 після [PERSON] , померлої [INFO] ; у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Адамової Л.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 3/2020 після [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 17.05.2021 закрито підготовче судове засідання у справі, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача Золочівський селищний голова Коваленко В.М. завчасно подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, рішення прийняти на розсуд суду. Представник сільськогосподарського виробничого кооперативу «Іскра» (колишнє КСП «Іскра») в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду чи розгляд справи без його участі не надав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , про що Ленінським районним ЗАГСом м. Харкова 12.03.1955 було складено актовий запис № 3 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що 28 вересня 1978 року Палацом новонароджених м. Харкова було зроблено актовий запис № 10536 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 12 вересня 1997 року № 504 [PERSON] було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Іскра» розміром 6,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0075259, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24 листопада 1997 року за № 259. Аналогічні відомості містяться також в інформації начальника Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Трофімова В. від 20.02.2020 № 148/112-20, в якій, крім іншого, зазначено також, що відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю, державних актів на право постійного користування землею та договорів оренди землі станом на 01.01.2013 на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не виготовлявся. 20 травня 1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: все її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б не складалося, заповіла своїй сестрі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області Звєрєвою Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 19. Вказаний заповіт містить відмітку секретаря виконавчого комітету Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області Звєрєвою Л.М., що він не змінювався та не скасовувався. [INFO] у віці 82 років в с. Уди Золочівського району Харківської області померла [PERSON] , про що 26 липня 1998 року виконавчим комітетом Удянської сільської ради Золочівського району Харківській області складено актовий запис № 30 та 24 вересня 2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З довідки Удянської ради народних депутатів Золочівського району Харківської області від 09.02.1999 [PERSON] згідно з особовим рахунком № [NUMBER] у погосподарській книзі № 4 належав житловий будинок у с. Уди Золочівського району Харківської області. [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті [PERSON] . [INFO] 2003 року у віці 43 років в м. Харків помер [PERSON] , про що 15 квітня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану №4 Харківського обласного управління юстиції складено актовий запис № 3739 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] у віці 95 років у м. Харків померла [PERSON] , про що 19 жовтня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було складено актовий запис №15238 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З довідки ДП «Харківський завод шампанських вин» від 12.02.2020 № 11 Будинок [ADDRESS] належить ДП «Харківський завод шампанських вин». Станом на 18.10.2016 за вказаною адресою у квартирі 20 були зареєстровані та фактично мешкали: [PERSON] , [PERSON] - онука [PERSON] , [PERSON] - правнука [PERSON] , [PERSON] - правнук [PERSON] .. Після смерті [PERSON] та зняття її з реєстрації [PERSON] місце реєстрації та фактичного мешкання до теперішнього часу не змінювала та є зареєстрованою за вказаною адресою. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 22.04.2020 [PERSON] станом на 18.10.2016 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . З довідки старости Удянського старостинського округу Столяренка С. від 28.01.2021 згідно із записами погосподарських книг за 1991-1995 рр. та 1996-2000 рр. [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті. Поховання здійснювала сестра [PERSON] , яка доглядала [PERSON] до дня смерті. З належним чином засвідченої копії спадкової справи № 48/1999 після [PERSON] , наданої на виконання ухвали суду від 20.04.2020 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 02.03.1999 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від сестри померлої [PERSON] .. Її заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 1999 рік за № 37 та заведено спадкову справу № 48/1999. 02.03.1999 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Уди Золочівського району Харківської області після [PERSON] , померлої [INFO] , посвідчене державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Пендюріною Л.С., зареєстроване в реєстрі за № 139. Більше заяви про прийняття спадщину чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Інші свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом не видавалися. Від імені [PERSON] Удянською сільською радою Золочівського району Харківської області 25.06.1998 був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 14. Вказані відомості підтверджуються інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 26.04.2021 № 64504040 та № 64504044. З належним чином засвідченої копії спадкової справи № 3/2020 після [PERSON] , наданої на виконання ухвали суду від 20.04.2020 приватним нотаріусом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Адамовою Л.А., вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 22.04.2020 до приватного нотаріуса Адамової Л.А. надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від представника за довіреністю онуки померлої [PERSON] [PERSON] .. Його заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку спадкових справ за 2020 рік за № 8 та заведено спадкову справу № 3/2020. Більше заяви про прийняття спадщину чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом не видавалися. Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Вказані відомості підтверджуються інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 06.05.2021 № 64616222 та № 64616242. З довідок Державного архіву Харківської області від 17.08.2020 №01-29/3-1130-1131 у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Уди Удянської волості Харківського повіту за 1921 рік, яка збереглася неповністю, актовий запис про народження [INFO] [PERSON] не виявлено. Водночас в архівному фонді Харківська духовна консисторія в метричній книзі Різдво-Богородицької церкви с. Уди Харківського повіту Харківської губернії за 1916 рік є запис №57 про народження [INFO] [PERSON] , батьки якої: «села Уды крестьянин [PERSON] и его жена [PERSON] ». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2020, винесеною приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [INFO] її [PERSON] , оскільки відсутні документи на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК УРСР 1963 року, ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування, що виникли між [PERSON] та [PERSON] , необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON] .. Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Як вбачаться зі ст.ст.548-549 ЦК УРСР (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Так, [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) в КСП «Іскра» та зробила розпорядження, за яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б не складалося, заповіла своїй сестрі [PERSON] , яка спадщину після смерті сестри [PERSON] прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном, однак померла не встигнувши оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), проте отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок. При цьому спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] встановлено не було. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, суд доходить висновку, що бабуся позивача [PERSON] за життя успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] право на земельну частку (пай) в КСП «Іскра», яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0075259, проте померла не встигнувши оформити свої спадкові права на вказане право. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі спірне право на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] , як єдина спадкоємиця за законом в порядку ст.ст. 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , оскільки проживала разом зі спадкодавицею на час її смерті, а батько позивача [PERSON] помер до відкриття спадщини після його матері [PERSON] .. За таких обставин, суд доходить до висновку, що до позивача [PERSON] перейшло вказане право на земельну частку (пай) в КСП «Іскра», яке вона не мала змоги оформити у нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що відсутні документи на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved