Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з 27 січня 1990 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час перебування у шлюбі в них 24 серпня 1994 року народилася дочка [PERSON] та 10 вересня 1996 року син [PERSON], які знаходяться на її утримані. Діти на даний час навчаються на денній державній формі навчання, не мають можливості працювати, потребують матеріальної допомоги. Відповідач отримує пенсію з якої ведуться відрахування на утримання дітей в розмірі 596 грн. У звязку з цим просить стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, до закінчення ними навчання, чи до досягнення сином [PERSON] двадцяти трьох річного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане раніше. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги і просить стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітніх дітей в розмірі по 150 грн. щомісяця на кожну. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він хворіє не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей. Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом установлено, що батьком повнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с. 7) та паспортом (а.с. 8), а перебувають вони на утримані позивача, про що відповідач не заперечує. Згідно довідки № 03-30/01/3324 від 12 жовтня 2015 року Східноєвропейського національного університету імені [PERSON] [PERSON] є студенткою 4 курсу денної державної форми навчання, інституту іноземної філології, напрямку підготовки «Філологія» (Мова і література (німецька)) цього університету, стипендія їй не призначалась, навчання закінчує 30 червня 2016 року (а.с. 11). Як убачається із довідки № 212 від 27 жовтня 2015 року навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства національного університету Біоресурсів і природокористування України, [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання за напрямом «Лісове і садово-паркове господарство» вказаного університету, навчання проводиться за державним замовленням та закінчується 30 червня 2017 року (а.с. 13). Згідно довідок про доходи (а.с. а.с. 12, 14) [PERSON] доходів не отримує, [PERSON] за сім місяців 2015 року отримав 5122 грн. 45 коп. Таким чином відповідач, як батько згаданих дітей, зобов'язаний брати участь у їх утриманні наряду з позивачем і на час навчання дітей. Беручи до уваги, що відповідач не працює, отримує пенсію за віком, як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС середньомісячний розмір якої становить 1196 грн.., що вбачається із довідки управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі від 24 листопада 2015 року № 12640, з якої проводиться стягнення аліментів, які стягувались до повноліття дітей, що не дає підстав вважати про неспроможність утримувати дітей на час їх навчання, має присадибну ділянку, суд дійшов висновку, що він має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в частині від доходу (заробітку) Заборгованість по сплаті аліментів, яка, станом на 01 грудня 2015 року, становить 10715 грн., яка виникла до досягнення дітьми повноліття, свідчить про те, що відповідач не виконував рішення суду про стягнення аліментів, таким чином не здійснював матеріальне утримання дітей. За вказаних обставин, у відповідності до ст. ст. 182 ч. 1, 191, 200 СК України, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, відповідача, те, що діти продовжують навчання за рахунок держави, на даний час доходів не отримують, можливість надання утримання відповідачем, який отримує пенсію, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з нього в розмірі по 1/8 частині його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину. Посилання відповідача на те, що він хворіє, суд до уваги не бере, оскільки доказів на підтвердження цього ним не подано, а надана лише копія направлення на лікування. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст. 88 ч. 3 ЦПК України стягує із відповідача в користь держави судовий збір. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: partial