Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому просить зобовязати провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з ним під час виконання ним трудових обовязків на посаді газорізчика у Стаханівському цеху Ворошиловградського виробничого обєднання «Вторчермет» 07 квітня 1988 року. На даний час позивач позбавлений можливості отримувати страхові виплати, оскільки оригінал акту про нещасний випадок на виробництві у позивача відсутній, що стало підставою для подачі даного позову. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали із підстав, зазначених у відповідній позовній заяві та просили розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги не визнав про що подав письмові заперечення (а.с.33-34). Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляд справи покладається на розсуд суду. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 14 березня 1988 року по 29 вересня 1989 року працював на посаді газорізчика у Стаханівському цеху Ворошиловградського виробничого обєднання «Вторчермет». 07 квітня 1988 року під час виконання трудових обовязків позивач впав з висоти на майданчик для різки металобрухту та отримав тілесне ушкодження у вигляді травми голови, про що 8 квітня 1988 року посадовими особами Ворошиловградського виробничого обєднання «Вторчермет» складено акт за формою Н-1про нещасний випадок на виробництві (а.с.10). Згідно статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (в редакції Закону № 77-VIII від 28.12.2014), акт розслідування нещасного випадку встановленої форми є основним документом, який подається до органів Фонду соціального страхування України для розгляду справи про страхові виплати. Однак, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Стаханові Луганської області відмовило позивачу у постановці даного нещасного випадку на облік, оскільки вищезгаданий акт форми Н-1 не відповідає вимогам Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 13.08.1982 р. №11-6, яке діяло на момент настання даної події. Відповідно до пункту 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232, у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Як вбачається з рішення апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2013 року, судом встановлено що, згідно з п.п. 1.1 Статуту Луганського обласного орендного підприємства «Втормет» це підприємство створене за рішенням конференції представників організації орендарів Луганського виробничого обєднання «Вторчермет». Правонаступником останнього є Луганське обласне акціонерне товариство закритого типу «Втормет». У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці факти. Разом з тим, згідно Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» правонаступник організації в якій працював позивач і де стався нещасний випадок знаходиться в м. Луганськ, яке входить до зазначеного Переліку населених пунктів, знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Відповідно до п.13 ч.4 Положення «Про Державну службу України з питань праці» (далі Положення) на Державну службу України з питань праці покладено обовязок здійснювати контроль за своєчасністю та обєктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальне оформлення і ведення обліку, виконання заходів з усунення причин нещасних випадків. Пунктом 27 даної статті Положення визначено, що Державна служба України з питань праці проводить розслідування та ведення обліку аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізу їх причин, підготовка пропозицій щодо запобігання таким аваріям і випадкам, за пунктом 34 бере участь у роботі комісій з розслідування нещасних випадків на виробництві. За таких обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] до Головного Управління Державної служби з питань праці у Луганській області про зобов'язання провести повторне розслідування обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved