Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

17 грудня 2019 року позивач - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі за текстом - УСЗН) звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] суму про стягнення незаконно отриманої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1272, 53 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] 27 грудня 2017 року звернулася до департаменту соціального захисту населення з метою отримання державної соціальної допомоги. В заяві про місце роботи було зазначено, що вона з 04 грудня 2014 року працює в ККП УК «Східна». На підставі наданих документів рішенням від 23 січня 2018 року допомогу було призначено з 27 грудня 2017 року по 26 червня 2018 року. 04 жовтня 2018 року відповідач повторно звернулася до Департаменту соціального захисту з питання призначення допомоги на наступний шестимісячний термін. В заяві про місце роботи було зазначено, що [PERSON] працює в ОСМД. На підставі наданих документів рішенням від 02 листопада 2018 року допомогу було призначено з 04 жовтня 2018 по 03 квітня 2019 року. 11травня 2019 року відповідач звернулася до департаменту з заявою про призначення допомоги на наступний період. З трудової книжки, наданої відповідачкою вбачалось, що [PERSON] 06 лютого 2017 року звільнена за власним бажанням з ККП УК «Східна». Наступний запис в трудовій книжці [PERSON] від 12 грудня 2017 року щодо прийняття на роботу до ОСББ «Ліга» та від 24 лютого 2018 року щодо звільнення з ОСББ «Ліга» за власним бажанням. Також матеріали особової справи містять довідку ККП ММР «Східна» від 25 червня 2019 року щодо працевлаштування [PERSON] двірником з 07 червня 2019 року на умовах трудової угоди. Таким чином, відповідачка подала завідомо недостовірні дані щодо факту свого працевлаштування (звільнення) та своєчасно не повідомила департамент про зміни обставин, які впливають на отримання допомоги у зв`язку з чим права на отримання допомоги у виплаченому розмірі на покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам не мала. Відповідачу [PERSON] неодноразово були направленні повідомлення про виявлення надмірно виплачених кошті, але рекомендовані листи [PERSON] отримані не були, сума заборгованості у добровільному порядку не погашена, що є підставою звернення до суду. Просили суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1272,53 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 1921,00 гривень. Відповідно до ухвали суду від 09 січня 2020 року справа розглядається в порядку прощеного позовного провадження за участю сторін. Представник позивача Василів О.С. , діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що зазначила у заяві, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання та опублікування повідомлень про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада», відзиву на позов, або інших будь-яких заяв до суду не надала. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши доводи пред`явленого позову та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку про його обґрунтованість, виходячи с наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до департаменту соціального захисту населення з метою отримання державної соціальної допомоги. В заяві про місце роботи було зазначено, що вона з 04 грудня 2014 року працює в ККП УК «Східна». Питання порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання врегульовано відповідним Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 зі змінами (надалі Порядок). Згідно із п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Рішенням ДССЗН Маріупольської міської ради від 23 січня 2018 року, [PERSON] було призначено допомогу з 27 грудня 2017 року по 26 червня 2018 року. 04 жовтня 2018 року [PERSON] повторно звернулася до Департаменту соціального захисту з питання призначення допомоги на наступний шестимісячний термін, зазначивши в заяві про місце роботи, що працює в ОСМД. Рішенням від 02 листопада 2018 року допомогу було призначено з 04 жовтня 2018 по 03 квітня 2019 року. 11 травня 2019 року відповідач [PERSON] звернулася до департаменту з заявою про призначення допомоги на наступний період. Згідно з п. 7 Порядку, особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Відповідно до п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. З трудової книжки, наданої відповідачкою вбачається, що [PERSON] 06 лютого 2017 року звільнена за власним бажанням з ККП УК «Східна». Наступний запис в трудовій книжці [PERSON] від 12 грудня 2017 року щодо прийняття на роботу до ОСББ «Ліга» та від 24 лютого 2018 року щодо звільнення з ОСББ «Ліга» за власним бажанням. Також матеріали особової справи містять довідку ККП ММР «Східна» від 25 червня 2019 року щодо працевлаштування [PERSON] двірником з 07 червня 2019 року на умовах трудової угоди. Про наявність зазначених обставин відповідач [PERSON] до ДСЗН Маріупольської міської ради не повідомила, у зв`язку з чим їй за період з 01 березня 2018 року по 03 квітня 2019 року було надмірно виплачено державну соціальну допомогу у загальній сумі 1272 гривні 53 копійки. Повідомлення ДСЗН Маріупольської міської ради про необхідність повернення надмірно отриманої грошової допомоги за період за період з 01 березня 2018 року по 03 квітня 2019 року в сумі 1272, 53 гривень відповідачем [PERSON] отримано не було. Отже, суд вважає встановленим, що неповідомлення відповідачем [PERSON] вчасно уповноваженого органу про зміну обставин, що впливають на призначення і виплату державної допомоги, зокрема, про факт працевлаштування, стало наслідком безпідставної виплати такої грошової допомоги за період з 01 березня 2018 року по 03 квітня 2019 року в сумі 1272, 53 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України, зокрема, ст.ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України, випливає, що положення ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку не повернула до сьогодення безпідставно виплачені кошти у сумі 1272,53 гривень, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1921, 00 гривень.

Outcome: approved