Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

19 березня 2019 року адвокат Павел О.Ю., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 22 жовтня 2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 92. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття кохання один до одного, у них різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки не має. Тому збереження сім`ї неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Враховуючи, що сім`я фактично розпалась, вже бли- зько трьох років вони проживають окремо один від одного, жодних спроб для примирення не бу- ло, примирення між ними неможливе, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про роз- гляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його останнього місця проживання, однак поверталися до суду з поміткою «адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с.34,40). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті су- дової влади України про виклик відповідача до суду в судове засідання, призначене на 22.11.2019 року, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних запере- чень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі, до суду не надіслав. Оскільки відсутні відомості про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК Украї- ни, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рі- шення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається зі повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01.12.2018 р. (а.с.10), 22 жовтня 2011 року був укладений шлюб між [PERSON] (громадянина Румунії) та [PERSON] , який був зареєстрований у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Та- тарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий за- пис за № 92. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відно- сини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпус- тимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов- лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - право держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. За змістом ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Як передбачено ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище позивачки не має підстав, оскільки вона при укла- денні шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у де- нь набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подруж- жя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв`язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягаю- ть стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 768, 40 гривень.

Outcome: approved