Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

18 серпня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на дитину та дружину. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.10.2019 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з моменту припинення фактичного спільного проживання, відповідач матеріально їй та спільній дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати дитину. На підставі зазначеного просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив про те, що позов визнає частково, лише щодо сплати на користь позивачки аліментів на утримання їхньої доньки у визначеному позивачем розмірі, в іншій частині позовних вимог, а саме стягненні аліментів на утримання дружини просив відмовити, оскільки не має достатніх коштів, не має стабільного заробітку та житла. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 жовтня 2019 року. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2020, актовий запис №119. Відповідно до довідок №№ 538, 539 від 10.08.2020, виданих Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання доньки сторін із позивачем відповідач не заперечує. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначальним на підставі норми частини четвертої статті 84 СК України є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. З позову вбачається, що позивач [PERSON] доглядає за малолітньою дитиною донькою [PERSON] , [INFO] , тому на даний час не працює. Матеріали справи не містять доказів щодо доходів та матеріального стану відповідача. В той же час суд приймає до уваги, що відповідач є молодою особою працездатного віку, доказів його незадовільного стану здоров`я, а також доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців або не може надавати матеріальну допомогу дружині відповідачем не надано, тому суд вважає, що відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб надавати матеріальну допомогу на достатньому рівні, тобто у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиноютрирічного віку. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що за приписами ч. 3 ст. 80 та ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини та дружини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,20 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved