Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

17 квітня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. У позові посилалась на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З вересня 2018 року дочка навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнології імені С.З.Гжицького на денній формі навчання. Строк навчання з 10.08.2018р. по 30.06.2024р. У навчальні дні [PERSON] проживає у гуртожитку. Щомісячна вартість навчання в гуртожитку складає 520 грн. Оскільки відстань між [PERSON] та Чернівцями невелика, дочка кожні вихідні приїздить додому. У зв`язку із цим, вона щомісяця несе витрати за проживання в гуртожитку, на проїзд додому та в міському транспорті, придбання продуктів харчування, одягу та взуття. Приблизно щомісяця витрати дочки на навчання становлять 7000грн. Відповідач [PERSON] на підставі рішення суду сплачував щомісячно на утримання доньки аліменти у розмірі 2500грн. Проте після досягнення дитиною повноліття, відповідач припинив сплачувати аліменти та добровільно дочці не допомагає. Наскільки їй відомо, [PERSON] матеріально забезпечений, має у власності нерухоме майно, власний бізнес, а також нежитлове приміщення, яке використовує для здійснення комерційної діяльності. За таких обставин, він має можливість сплачувати аліменти пов`язані з навчанням дочки. Просила позов задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3500грн. щомісячно на період її навчання, але до досягнення нею 23-х років. Судове рішення допустити до негайного виконання. 27 травня 2019 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково. Посилався на те, що обставини, зазначені [PERSON] у позові, не відповідають дійсності, оскільки він по мірі можливості, матеріально допомагає дочці шляхом перерахування коштів на її картку. На даний час стан його здоров`я незадовільний: у нього був перелом нижньої кінцівки, у зв`язку із чим він періодично проходить медогляд, лікування, а також потребує чергової операції. Крім того, він щомісячно несе витрати на сплату комунальних послуг. Його середньомісячний дохід за 2018 рік складав приблизно 3723грн. Натомість, позивачка добре забезпечена, так як здійснює адвокатську діяльність та отримує кошти від оренди нерухомого майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. Окрім цього, дочка щомісяця отримує стипендію у розмірі 1300 грн. Погодився сплачувати аліменти на навчання дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1\~014грн. Розгляд справи відбувався у відсутність позивачки [PERSON] , яка в судове засідання не з`явилася. 15 липня 2019 року надала через канцелярію суду заяву, у якій позов підтримала. Судове засідання просила провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки до суд не повідомив. 19 червня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, а також матеріали цивільної справи 725/3201/18, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , яка після припинення між ними фактичних шлюбних відносин залишилася проживати разом із матір`ю (а.с.7). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 жовтня 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн. щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.64-65 цив. справа 725/3201/18). 08 квітня 2019 року дочка сторін досягла повноліття, у зв`язку із чим, стягнення з відповідача аліментів припинено. Втім, [PERSON] і надалі потребує матеріального забезпечення з боку обох батьків. Так, судом встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології ім.С.З.Гжицького на денній бюджетній формі навчання. Термін навчання закінчується у липні 2024р. (а.с.9,60). Дочка сторін проживає в гуртожитку Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології ім.С.З.Гжицького. Щомісячна оплата за проживання у гуртожитку становить 520грн. (а.с.13). Згідно наданих позивачкою залізничних квитків (посадочних документів), [PERSON] регулярно приїздить на вихідні додому в м.Чернівці. Вартість квитка в одну сторону проїзду становить 83,77грн. (а.с.10,11). Крім того, у зв`язку із навчанням [PERSON] несе витрати на щоденний проїзд у міському транспорті, харчування, придбання підручників, канцелярські товари тощо. При цьому судом встановлено, що відповідач після припинення сплати аліментів, у добровільному порядку матеріально допомагав дочці, шляхом перерахування коштів на її рахунок, що підтверджується квитанціями від 16.04.2019р. на суму 1005,03грн.; від 02.05.2019р. на суму 1005,03грн.; від 05.05.2019р. на суму 502,51грн. та від 16.05.2019р. на суму 502,51грн. (а.с.24-27). Статтею 6 СК України\~визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~180, ч.3 ст.\~181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовідносини\~\~батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до\~статті 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із частиною 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Аналіз статей\~199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, займається підприємницькою діяльністю та має у власності нерухоме майно. Інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб у нього на утриманні немає. (а.с.23, 41-59). Згідно виписки з історії хвороби від 14 лютого 2018р. у відповідача був перелом нижньої кінцівки (а.с.30-31). Однак доказів на підтвердження того, що наданий час [PERSON] проходить курс лікування та йому необхідно провести оперативне втручання, суду не надано. При цьому судом було з`ясовано, що [PERSON] вчасно платив аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Заборгованості по сплаті аліментів у нього не було. Всі ці обставини, на думку суду, свідчать про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дочці на час її навчання. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін, витрат їхньої дочки пов`язаних із навчанням, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2700 грн., щомісяця, на період навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб [PERSON] пов`язаних із навчанням, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Також відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial