Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

18.05.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів, які стягуються. В позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON], відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2103 від 26.09.2013 р. призначена опікуном племінниці [PERSON], [INFO], та на даний час є її піклувальником. 18.04.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду виконується у примусовому порядку, на момент звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість по аліментам у відповідача відсутня. Позивач зазначає, що згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для відповідної категорії дітей віком до 18 років становить близько 1900,00 грн., а тому надати належне фінансове забезпечення, гарні умови для життя та розвитку дитини, з урахуванням тих аліментів, що сплачує відповідач, позивач не може, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], призначених на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2014 року, з твердої грошової суми в розмірі 600,00 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягувати щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що у нього є ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], надав копію свідоцтва про народження. (а.с. 27) Дослідивши матеріали цивільної справи та вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.09.2001 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2115. (а.с. 3) Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/14441/13-ц від 25.07.2013 р., [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6) Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.09.2013 р. №2106, [PERSON] призначено опікуном малолітньої племінниці [PERSON], [INFO], а також належного дитині житла та майна. Мати дитини померла. Батько позбавлений батьківських прав по відношенню до дитини. (а.с. 4) Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/27845/13-ц від 18.04.2014 р.н., з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18.11.2013 р., і до досягнення повноліття. (а.с. 7-8) У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Таким чином Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р. запроваджено новий підхід до порядку визначення способу стягнення аліментів виключно з урахуванням судом волевиявлення одержувача аліментів. Зі змісту та правової суті позовної заяви, незважаючи на посилання позивача на ст. 192 СК України, вбачається, що позивач просить змінити саме спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність суб'єктивного права у позивача просити суд визначити інший спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, ніж було визначено судовим рішенням раніше. Таке право одержувача аліментів є суб'єктивним, невідчужуваним і таким яке може бути реалізовано у будь-який час одержувачем аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, щодо визначення іншого способу стягнення аліментів з відповідача (а саме в частці від його заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд зазначає, що відповідач являється людиною працездатного віку, розмір аліментів, що визначений рішенням суду є меншим мінімального розміру аліментів, передбаченого законом, та не відповідає потребам, необхідним для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дитини. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод і законних інтересів інших осіб. З огляду на викладене вище, суд вважає справедливим та обґрунтованим змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, що було визначено раніше рішенням суду в твердій грошовій сумі, на утримання дитини [PERSON] в розмірі 600,00 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно, починаючи з 18.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved