Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

17 липня 1998 року померла баба позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивача [PERSON], яка померла 24 березня 2004 року. Батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та помер 19 лютого 2006 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак з обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 06 вересня 2017 року звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 4 позовної вимоги просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача Рівненської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у її відсутності (а.с. 31). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер 19 лютого 2006 року у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельні частки (паї), що знаходяться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, що стверджується Сертифікатами серії ВН № 0319871 ([PERSON]), № 0319758 ([PERSON], № 0319872 ([PERSON] (а.с. 18, 19, 20). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] (а.с. 6) позивач довела, свідоцтвами про смерть (а.с. 7, 8), свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10), свідоцтвом про одруження батьків (а.с. 11), свідоцтвом про народження матері (а.с. 12) та довідками Рівненської сільської ради (а.с. 14-16). Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] своїм розясненням (а.с. 24) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49094137 (а.с. 36), № 49094244 (а.с. 38), № 49094177 (а.с. 41) від 14 вересня 2017 року слідує, що спадкові справи щодо майна спадкодавців не заводилися, отже, спадщину, зокрема, після смерті [PERSON] ніхто не прийняв і спадкові права ніхто не оформив. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, на момент відкриття спадщини проживала біля батьків, а тому вважала, що фактично прийняла спадщину. Крім того, серед особистих речей померлого батька нею не було знайдено правовстановлюючого документу на спадкове право (а.с. 23). Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved