Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

19.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] РДА Харківської області, [PERSON] селищної ради Борівського району Харківської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом, в якому вказала, що її рідна тітка [PERSON] працювала в колгоспі «50-річчя Жовтня» в період з 1949 р. по 1970 р., після чого вийшла на пенсію як пенсіонер-колгоспник. У 1995 р. колгосп «50-річчя Жовтня» було реорганізовано і перейменовано в КСП «Шийківське». 06 червня 1995 р. КСП «Шийківське» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-05-00221, яким КСП «Шийківське» передано у колективну власність 2974,3 гектари для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення [PERSON] районної ради народних депутатів від 26 травня 1995 р. №35. Згідно відомостей, наданих Відділом Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. 17 листопада 2016 р. за №31-20.13-0.5-1634/2-16, [PERSON], [INFO], була включена до списку громадян-членів КСП «Шийківське» за №360, розмір земельної частки (паю) складає 5,4 в умовних кадастрових гектарах. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. від 07 грудня 2016 р. [PERSON] відсутня в списках Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Шийківське». [PERSON] була прописана і проживала [INFO] по день смерті 29 вересня 1996 р. За життя остання не встигла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач проживала разом з [PERSON] по день її смерті. [PERSON] 07 квітня 1993 р. було складено заповіт, який зареєстровано в реєстрі №495. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] ДНК Харківської обл. 07 квітня 1993 р. №495, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати або на що вона за законом матиме право, вона заповідала в рівних частинах кожній: [PERSON] та [PERSON] Сестра позивача [PERSON] померла 15 жовтня 1995 р. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 листопада 2006 р., позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадщина складається з грошових внесків з відсотками та компенсаційними виплатами, які зберігаються в Ощадбанку України 492/066 в смт. Борова Борівського р-ну Харківської обл. з рахунками №91551/614 в сумі 1538,25 грн., №1899 в сумі 0,20 грн., належних померлій на підставі ощадкнижки та копій особових рахунків. Водночас у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не була включена земельна частка (пай) розміром 5,4 в умовних кадастрових гектарах, що повязано з наступним. За час свого життя [PERSON] не встигла отримати сертифікат на право на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку і виготовити на власне ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку. Рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 24 лютого 2017 р. визнано право [PERSON] на включення до Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-05-00-000221, виданого КСП «Шийківське» [PERSON] районною Радою народних депутатів Харківської обл. списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що мають право на отримання земельної частки (паю); право [PERSON] на отримання земельної частки (паю) розміром 5,4 в умовних кадастрових гектарах. Ухвалою Апеляційного суду Харківської обл. від 04 жовтня 2017 р. рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 24 лютого 2017 р. залишено без змін. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник підтвердили вищевикладене та підтримали позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] РДА та [PERSON] с/рада в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких зазначили, що позов визнають в повному обсязі, просили справу розглядати у їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, яка підтримала свої позовні вимоги, дослідивши наявні матеріали справи, знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Відповідно до ст.16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою… Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.1217,1218 ЦК України спадщина здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 17 Загальної декларації прав людини передбачено ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст.1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні ст.1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 р. у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В суді встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29 вересня 1996 р. (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15.09.1995 р. (а.с.9). Відповідно до копії заповіту від 07 квітня 1993 р. №495, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати або на що вона за законом матиме право, вона заповідала в рівних частинах кожній: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2006 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] є [PERSON]; спадкове майно складається з: грошових внесків з відсотками та компенсаційними виплатами, які зберігаються в Ощадбанку України 492/066 в смт. Борова Борівського р-ну Харківської обл. за рахунками №91551/614 в сумі 1538,25 грн., №1899 в сумі 0,20 грн., належних померлій на підставі ощадкнижки та копій особових рахунків (а.с.11). Згідно копії довідки Виконкому [PERSON] с/ради народних депутатів, [PERSON] дійсно проживала в [INFO] і була приписана по вищевказаній адресі по день своєї смерті (а.с.12). [PERSON], згідно підтверджень свідків [PERSON] та [PERSON], мешканців с. Шийківка, проживала (без реєстрації) разом з [PERSON] по день її смерті, підтримувала та вела господарство, доглядала [PERSON]; виїхала з с. Шийківка в жовтні 1999 р., що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету [PERSON] с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.13). Державний акт на право колективної власності на землю видано КСП «Шийківське» с. Шийківка [PERSON] районною Радою народних депутатів Борівського р-ну Харківської обл., вказаному власнику земля передається у колективну власність 2974.3 гектари; землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва; під №360 значиться [PERSON], що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю (а.с.14-15). Згідно повідомлення СТОВ «Шийківське», [PERSON] працювала в колгоспі «50-річчя Жовтня» в період з 1949 р. по 1970 р.; [PERSON] була включена до списку громадян членів КСП відповідно до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Шийківське», що був виданий 06 червня 1995 р. серія ХР-05-00-000221 (а.с.16). Відповідно до повідомлення Відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл., 06 червня 1995 р. КСП «50-річчя Жовтня» (КСП «Шийківське») було видано Державний акт на право колективної власності на землю; гр. [PERSON] була включена до списку громадян-членів КСП «Шийківське» за №360; розмір земельної частки (паю) по КСП «Шийківське» на території [PERSON] с/ради Борівського р-ну Харківської обл. складає 5,4 в умовно кадастрових гектарах (а.с.17). Відповідно до інформації Відділу у Борівському р-ні Головного управління Держгеокадастру у Харківській обл., нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) на території [PERSON] с/ради КСП «Шийківське» площею 5.4 умовно кадастрових гектари орієнтовно становить 175188 грн. (а.с.19). Згідно повідомлення [PERSON] с/ради Борівського р-ну Харківської обл., до списку осіб, які мали право на майновий пай КСП «Шийківське» [PERSON] не включена (а.с.21). За [PERSON] визнано право на включення до Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-05-00-000221, виданого КСП «Шийківське» [PERSON] районною Радою народних депутатів Харківської області 06 червня 1995 року - списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що мають право на отримання земельної частки (паю) та визнано право [PERSON] на отримання земельної частки (паю) розміром 5,4 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 24.02.2017 р. (а.с.24-25). Відповідно до копії ухвали Апеляційного суду Харківської обл. від 04 жовтня 2017 р., рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 24 лютого 2017 р. залишено без змін (а.с.26-28).\~\~\~ Згідно з ч.ч.1,2 ст.32 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом; крім того, вимогами ст.ст.125,126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській обл. (а.с.51). Згідно Державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП «Шийківське» серія ХР №05-00-000221 від 06 червня 1995 р., [PERSON] була включена до списку громадян КСП за №360; однак у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Шийківське» відсутній запис щодо реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], що підтверджується повідомленнями відділу у Борівському р-ні Головного управління Держгеокадастру у Харківській обл. (а.с.56). \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. З наведеного вбачається, що [PERSON] являється спадкоємцем на право на отримання земельної частки (паю) площею 5,4 в умовних кадастрових гектари із земель запасу на території [PERSON] с/ради Борівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 1996 р. З урахуванням вимог Закону,

Outcome: approved