Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

18.06.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивачка зазначає, що вважає за необхідне стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., оскільки відповідач не має постійного місця роботи, працює періодично в різних місцях в зв'язку з чим має нерегулярний, мінливий дохід. Розмір заявлених до стягнення аліментів мотивовано тим, що на даний час позивачка знаходиться у декретній відпустці та не має змоги самостійно утримувати сина, а менший розмір аліментів не надає можливості утримувати дитину належним чином. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 450-500 грн. та пояснив суду, що стосунки подружжя зіпсувались з вини самої позивачки. На даний час відповідач працює, але розмір його заробітної платні не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою, що визнано сторонами в судовому засіданні та підтверджується довідкою форми 3 від 11.06.2014 року (а.с. 6). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки як вбачається з довідки про доходи відповідача він має мінливий дохід від 78,95 грн. до 1500,00 грн. щомісячно, з наданих відповідачем довідок не вбачається дійсної наявності в нього з ТОВ «Віно-Технології» трудових відносин, а не виконання робіт за цивільно-правової угодою. Крім того, обставиною для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд визнає малолітній вік дитини, яка не досягла трирічного віку, що зумовлює необхідність постійного догляду за нею, що в свою чергу на даний час позбавляє позивачку можливості влаштуватись на роботу, при цьому, дитина у віці двох років потребує значних витрат на її утримання для формування в подальшому здорової, повноцінної особистості. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини, суд враховує: матеріальне становище дитини, яке у зв'язку з об'єктивними причинами не працевлаштування позивачки не можна визнати задовільним; майновий стан відповідача, який не має на утриманні інших осіб, здійснення стягнень за виконавчими листами з відповідача судом не встановлено, а також те що відповідач є молодою, здоровою особою працездатного віку. Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є не відповідним, враховуючи розмір встановленого законом мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та рівність обов'язків батьків по утриманню дитини і враховуючи, що позивачка перебуває у декретній відпустці, при цьому, не має вимог до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 750 грн. щомісячно, що не позбавляє відповідача справа при зміні обставин якими керувався суд визначаючи розмір аліментів, звернутись з заявою про їх зменшення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial