Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

17 липня 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Каскад» звернулося до суду із позовом до [PERSON], про розірвання договору та стягнення виданої позики. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 15 жовтня 2014 року на підставі наказу генерального директора ТОВ Фірми «Каскад», [PERSON] була видана безвідсоткова позика в розмірі 8 000 гривень строком на шість місяців. Відповідо до п.3 Договору позики, повернення грошових коштів повинен здійснюватись рівними частинами в розмірі 1300 гривень в місяць перші пять місяців, остаточний рахунок в шостий місяці здійснюється розмірі 1500 гривень. Таким чином між ТОВ Фірма «Каскад» та [PERSON] були встановлені фактичні відносини позики, в яких ТОВ Фірма «Каскад» є - наймодавцем. А [PERSON] позичальник. Станом на 14.07.2015 року в рахунок погашення отриманої позики [PERSON] було внесено до каси підприємства 3 900 гривень. Таким чином, утворилась заборгованість за погашенням позики у розмірі 4 100 гривень, яка до теперішнього часу є непогашена. Одним з істотних умов договору позики, укладеного між ТОВ Фірма «Каскад» та [PERSON], є спосіб виконання свого обовязку з погашення позички шляхом здійснення трудової діяльності на підприємстві та щомісячного внесення до каси підприємства грошових коштів обумовлених в договорі. Ніякого іншого забезпечення в виконанні обовязку не передбачено. На підставі наказу від 05 травня 2015 року [PERSON] був звільнений з ТОВ Фірми «Каскад». Таким чином, обставини, з яких виходила Фірма «Каскад» при видачі позики, істотно змінились, оскільки видаючи позику відповідачу позивач розраховував, що трудові відносини з [PERSON] розірвані не будуть, у звязку з чим буде забезпечене повернення позики. До теперішнього часу відповідач інформації про нове місце роботи не надав, крім того заборгованість не погашає. Позивач має все підстави вважати, що [PERSON] не бажає добровільно погашати заборгованість. Просили розірвати договір позики та стягнути з [PERSON] позику в розмірі 4 100гриверь До судового засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року на підставі наказу генерального директора ТОВ Фірма «Каскад» відповідачу [PERSON], який згідно наказу №59 к був прийнятий на посаду менеджера з реклами, була видана безвідсоткова позика у розмірі 8 000 строком на шість місяців. Згідно з п. 3. Договору позики, повернення грошових коштів повинне здійснюватись рівними частинами у розмірі 1300 гривень на місяць перші пять місяців, остаточний розрахунок повинен здійснитися у розмірі 1 500 гривень у шостий місяць. Одним з істотних умов договору позики, укладеного між ТОВ Фірма «Каскад» та [PERSON], є спосіб виконання свого обовязку з погашення позички шляхом здійснення трудової діяльності на підприємстві та щомісячного внесення до каси підприємства грошових коштів обумовлених в договорі. Ніякого іншого забезпечення в виконанні обовязку не передбачено. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №30/1 к від 05.05.2015 року відповідач був звільнений з посади менеджера з реклами (а.с.11). На сьогоднішній день місце роботи про його місце роботи немає ніяких даних, крім цього, отриману позику не погашає. Станом на 14.07.2015 року в рахунок погашення отриманої позики [PERSON] було внесено до каси підприємства 3 900 гривень. Таким чином, утворилась заборгованість за погашенням позики у розмірі 4 100 гривень, яка до теперішнього часу є непогашена. Аналізуючи обґрунтування позовних вимог суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем були порушені вимоги вищезазначеного закону, у звязку з чим, позивач звернувся із вимогою про розірвання договору та стягнення з відповідача невиплаченої позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати, тому вони підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі, а саме витрати судового збору у розмірі 243 гр. 60 коп. Керуючиь ст. ст. 10, 11, 197, 224, ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 652, 1046, суд,-

Outcome: approved