Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

17.12.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту №95255382000 від 25 березня 2019 року в загальному розмірі 63364 гривень 12 копійок, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 25 березня 2019 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого, Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 49,500 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти у повному обсязі не пізніше 25 березня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 76,00 % річних шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 3316,00 грн. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 63364,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 46025,43 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17085,07 грн; заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 12 лютого 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що від імені АТ «Укрсиббанк» до суду подала позов фізична особа, яка не має для цього повноважень внаслідок відсутності в неї для вчинення таких дій довіреності, яка була б видана уповноваженою на це особою, таким чином, на думку відповідача, будь - які докази які подані до суду не мають законного походження, тому суд не повинен брати їх до уваги. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття картковий рахунок № [NUMBER] , за умовами договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит в сумі 49566,00 грн., зі строком ліміту кредитування 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування (з можливістю подальшої пролонгації. (а.с. 26-27) Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково - касового обслуговування карткового рахунку, які оприлюднені, зокрема у газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 року. Правила підписання сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, Сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені у цьому Договорі та Правилах. Згідно п.п. 3.6 3.7 Кредитного договору, розмір ануїтентного платежу становить 3316,00 грн. Розмір останнього ануїтентного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Ануїтентний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 25 числа (включно) кожного місяця. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. 30 жовтня 2020 року (вих. №24-1-01/993) ПАТ «УкрСиббанк» надсилало на адресу позичальника [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95255382000 від 25 березня 2019 року, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення, яка станом на 29 жовтня 2020 року складає суму 60449,12 грн., однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку позичальника [PERSON] (а.с. 30) Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95255382000 від 25 березня 2019 року, тому позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 46025,43 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 17085,07 грн.; 253,62 грн. заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в цій частині, при визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитного договору. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовну заяву від імені АТ «Уксиббанк» подано представником за довіреністю Продан І. С. Як вбачається зі змісту довіреності від 28.12.2019 року вих. № 21-1/95725, акціонерне товариство «Укрсиббанк» в особі Директора з питань реструктуризації та стягнення боргів АТ «Укрсиббанк» Маслакової Світлани Юріївни, яка діє на підставі статуту, уповноважила провідного юристконсульта відділу методології та ініціювання примусового стягнення Управління організації процесів стягнення Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк» Продан Іванну Станіславівну. Зігдно довіреністю Продан Іванна Станіславівна уповноважена представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в усіх місцевих загальних судах, в апеляційних судах, в усіх місцевих господарських судах, в апеляційних господарських судах, в Третейських судах, в місцевих, апеляційних адміністративних судах України, зокрема підписувати та подавати позовні заява, апеляційні скарги. Пунктом 4.6 положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах працівниками департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк», передбачено повноваження провідних юрисконсультів, зокрема представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в усіх місцевих загальних судах, в апеляційних судах, в усіх місцевих господарських судах, в апеляційних господарських судах, в Третейських судах, в місцевих, апеляційних адміністративних судах України, зокрема підписувати та подавати позовні заява, апеляційні скарги. Згідно витягу з Наказу від 04.07.2018 року «Про кадрові питання» №194-ВК, [PERSON] прийнято на постійну роботу до АТ «Укрсиббанк» з 09.07.2018 року на посаду провідний юристкосульт, відділ методології та ініціювання примусового стягнення управління організації процесів стягнення департамент зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанк» (а. с. 11) Згідно ст. 137 ЦК України, Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. На загальних підставах, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. (ст. 246 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 240 Цивільного кодексу України, представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Вищенаведене спростовує доводи відповідача, вказані у відзиві до позовної заяви, про те, що від імені АТ «Укрсиббанк» до суду подала позов фізична особа, яка не має для цього повноважень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved