Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

19 березня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), у якому просить стягнути з останнього 3% річних в сумі 1151 грн., пеню в сумі 11748 грн. 56 коп., інфляційні втрати в сумі 669 грн. 73 коп. та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування пазову посилається на те, що 20 травня 2018 року приблизно о 15 год. 20 хв. по пр. Миру в м. Шепетівка Хмельницької області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 320D», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та мотоцикла «Урал», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла «Урал», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер по дорозі до Шепетівської ЦРЛ. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2019 року у справі №688/3427/18 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW 320D», д.н.з [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу № АК/9979638 , [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] , звернулась до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44 676 грн., а також відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її сина, в розмірі 22338 грн. Однак відповідач листом від 29.07.2019 року відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки вважає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW 320D», д.н.з [NUMBER] , не настала. Не погоджуючись з відмовою у виплаті страхового відшкодування, [PERSON] звернулась до суду. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» стягнено на користь позивача страхове відшкодування витрат в розмірі 44 676 грн. та 2233 грн. 80 коп. на відшкодування моральної шкоди. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.02.2020 року рішення у справі в частині стягнення моральної шкоди змінено - стягнено з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 22338 грн. Оскільки виплату вказаного старохового відшкодування відповідач провів лише 25.02.2020 року, просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1151 грн., пеню в сумі 11748 грн. 56 коп., інфляційні втрати в сумі 669 грн. 73 коп. та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи призначено на 13 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом на 20 травня 2020 року, яке за клопотанням представника відповідача, через неможливість приймати участь у судовому засіданні в зв`язку із зайнятістю в іншому суді, було відкладено на 17 червня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просив його задовольти. Вказав, що докази про оплату [PERSON] наданої правової допомоги будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Матущак Р.М. надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності через зайнятість в іншому судовому процесі, позов не визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши думку представника відповідача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в суді, 20 травня 2018 року близько 15 год. 20 хв. [PERSON] , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушуючи правила експлуатації транспорту, рухаючись по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області на технічно несправному мотоциклі «Урал», державний номерний знак [NUMBER] , без бокового причепа, несправність якого полягала у відсутності ручки та тросу приводу гальм переднього колеса, на якому в якості пасажира перевозив [PERSON] без мотошолома, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з попутним автомобілем марки «BMW 320D», реєстраційний номер Республіки Литва [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажир мотоцикла [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, які в даному випадку призвели до смерті останнього, яка настала 20.05.2018 року по дорозі до Шепетівської ЦРЛ. Отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку і є наслідками скоєної [PERSON] дорожньо-транспортної пригори. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2019 року у справі №688/3427/18 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання, яке ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2019 року пом`якшено до 3 років позбавлення волі. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу № АК/9979638 , [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] , звернулась до товариства з заявами про виплату страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн., а також відшкодування моральної шкоди завданої смертю її сина в розмірі 22338 грн. Однак, відповідач листом вих. № 09-03-09/7357 від 29.07.2019 року, відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки вважає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , не настала. Не погоджуючись з цим, [PERSON] звернулась до суду про стягнення з останнього страхового відшкодування пов`язаного з понесеними витратами на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн. та страхового відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 22338 грн. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року, яке набрало законної сили 13.02.2020 року, з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» стягнено на користь [PERSON] страхове відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн. та 2233,80 грн. на відшкодування моральної шкоди. Додатковим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2019 року, яке набрало законної сили 28.01.2020 року, доповнено рішення Шепетівського районного суду 29.11.2019 року, яким з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» стягнено на користь [PERSON] 9600 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.02.2020 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року в частині стягнення моральної шкоди змінено - стягнено з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 22338 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Кошти стягнуті за вищевказаними рішеннями надійшли на рахунок [PERSON] 25 лютого 2020 року, що стверджується реєстром безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання № 37 від 25.02.2020 року. Отже, судом встановлено, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] , тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 16 цього Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 979 ЦК України договір страхування є правовідношенням, в якому страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відтак, таке правовідношення є грошовим зобов`язанням. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відповідно до висновку Верховного Суду України, сформульованому у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі № 308/3162/15-ц. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Враховуючи те, що [PERSON] звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 26.04.2019 року, а відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 29.07.2019 року відмовив у виплаті страхового відшкодування, яке за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.02.2020 року у справі № 688/3022/19 було виплачено позивачу 25.02.2020 року, за таких обставин, починаючи з 30.07.2019 року по 24.02.2020 року включно, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних. Наданий представником позивача розрахунок сум, які підлягають стягненню на користь позивача суд приймає до уваги, оскільки відповідачем неспростовано доводів представника позивача щодо визначеного розміру інфляційних збитків, пені та 3% річних та не подано доказів щодо невірного розрахунку цих показників. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved