Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

18 грудня 2019 року представник заявника - адвокат Коноваленко О.Ю., з урахуванням уточненої заяви, яка ним подана 23.12.2019 року, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІI-ЗП №031129, виданого 05.05.2001 року - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . В обґрунтування вимог, представник заявниці посилається на те, що [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку (пай) площею 4,73 га, яка має цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташовану на території Оріхівської міської (Новоданилівської сільської) ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІI-ЗП №031129 від 05.05.2001 року. Маючи намір замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою присвоєння кадастрового номеру належній заявниці земельній ділянці та подальшої реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - [PERSON] було повідомлено працівниками землевпорядної організації, що в Державному акті на право приватної власності на землю є помилки, а саме - значиться власником земельної ділянки « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, а також те, що можливість внесення змін чи виправлень до існуючого державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку на сьогоднішній день законодавством не передбачено, окрім як встановлення факту належності правовстановлюючого документу в судовому порядку, заявник просить суд встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІI-ЗП №031129, виданого 05.05.2001 року - [PERSON] , [INFO] . Заявниця та представник заявниці у судове засідання не з`явилися, представник заявниці надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявниці та просить заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про те, що факти, викладені в заяві повністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , заявниця має прізвище, ім`я, по батькові « [PERSON] » (а.с.4). Згідно рішення Новоданилівської сільської Ради народних депутатів від 02.02.2001 року №2, [PERSON] дійсно було передано у приватну власність земельну частку на один пай розміром 6,5 га та саме на підставі даного рішення був виданий 05.05.2001 року Державний акт на право приватної власності на землю серії IІ-ЗП №031129, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №35 (а.с.24). Однак, при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ЗП №031129 від 05.05.2001 року на земельну ділянку (пай) площею 4,73 га, розташовану на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, головою Новоданилівської слідської ради народних депутатів Мартиш Т.В. було допущено помилку в написанні прізвища заявниці [PERSON] замість вірного [PERSON] (а.с.6). Даний факт, окрім іншого, також підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0079856 від 25.11.1996 року, виданого на ім`я саме [PERSON] . У зв`язку з помилкою, допущеною при оформленні [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю, остання не може присвоїти даній земельній ділянці кадастровий номер та зареєструвати належну їй земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як вбачається з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, суд приймає до уваги доводи представника заявниці, що встановлення юридичного факту має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідне для усунення перешкод в реєстрації належній їй земельній ділянці. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши надані докази, суд робить висновок, що заявником надані належні та допустимі докази, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved