Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

17 червня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася представник позивача [PERSON] [PERSON] з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 травня 2000 року органом приватизації управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів видане свідоцтво про право власності на житло №Дз-625, яким надано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, наступним особам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №187П-195. Усі вищезазначені особи там і проживали та були зареєстровані. 28 квітня 2005 року бабуся позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на частину вищезазначеної квартири. Єдиною спадкоємицею першої черги була матір позивача [PERSON], яка подала відповідну заяву до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що їй необхідно в судовому порядку визначити частки у спільній сумісній власності. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2008 року, по цивільній справі №2-3093/2008, було виділено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77. Вказане судове рішення зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Таким чином, [PERSON] своїми діями, а саме фактично прийнявши спадщину як спадкоємець проживаючий разом із спадкодавцем на момент смерті, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, судовим рішенням виділивши частини у спільній сумісній власності, не відмовившись від спадщини, прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири, яка належала її матері, бабусі позивача [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, але з невідомих причин не отримала свідоцтво про право на спадщину. 30 жовтня 2011 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини вищезазначеної квартири, з яких 1/3 частина належала їй на підставі приватизації та 1/3 частина яку вона успадкувала, але не оформила після смерті її матері [PERSON] Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON], який подав відповідну заяву до нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері. Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, але державним нотаріусом 08 листопада 2014 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У своїй відмові нотаріус посилається на те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на 2/3 частини квартири, з яких 1/3 частина квартири належала померлій [PERSON], а документи, які б підтверджували факт родинних звязків між померлими особами (спадкодавцями), відсутні. При заведенні спадкової справи у нотаріуса позивачем не було надано оригіналу свідоцтва про народження його матері [PERSON], так як у нього воно відсутнє (є лише копія), дублікат такого свідоцтва чи витяг про народження позивач отримати не має можливості, так як народилась матір в м. Архангельську, Російської Федерації, в звязку з чим нотаріусом робились запити у відділи органів РАЦСу про надання інформації щодо батьків померлої [PERSON], але органом РАЦС було повідомлено про те, що така інформація у них відсутня, тому нотаріусом і було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим підтвердити факт родинних відносин між померлими матірю та бабусею в позасудовому порядку позивач не має можливості, як і успадкувати 2/3 частини квартири. На підставі вищевикладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та винести рішення, яким: встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], визнати що [PERSON], [INFO], що померла 30 жовтня 2011 року, є рідною донькою [PERSON], [INFO], що померла 28 квітня 2005 року; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77; визнати, що 2/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, яка в цілому складається з трьох кімнат житловою площею 34,9 кв.м., загальною площею 56,4 кв.м., належить на праві власності [PERSON], [INFO], в порядку спадкування після смерті [PERSON], що померла 30 жовтня 2011 року, та [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Кожен окремо надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, в інтересах якої виступає Виконавчий комітет Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи, або про відкладення, до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.ст.169, 197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про право власності на житло №Дз-625 від 18 травня 2000 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, вбачається, що останнім надано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, наступним особам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №187П-195 (а.с.8). Згідно копії технічного паспорту на квартиру, виготовленого 05 січня 2009 року, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, власниками останньої є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], доля кожного з яких складає по 1/3 частини житлового приміщення. Житлова квартира розташована на пятому поверсі пяти поверхового будинку, складається з трьох кімнат, з житловою площею 34,9 кв.м., загальна площа квартири складає 56,4 кв.м. (а.с.9-10). 28 квітня 2005 року, у віці 74 роки, померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №470 (а.с.11). З копії свідоцтва про народження І-ИГ №318731 від 02 жовтня 1998 року, виданого Саломбальським органом РАЦСу м. Архангельськ, Росія, вбачається, що 24 вересня 1957 року народилася [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З копії довідки від 05 жовтня 1998 року №3.34-249, виданої Дзержинським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу, вбачається, що відповідно до запису про шлюб №1227 від 19 липня 1975 року, між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище після шлюбу [PERSON] (загальна) (а.с.13). Зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджується також копією її трудової книжки від 21 липня 1975 року №129/27 (а.с.14). 07 грудня 1978 року Дзержинським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис №693, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-КИ №464173 (а.с.15). З копії паспорту громадянина України, виданого 21 червня 2004 року Дзержинським РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, на імя [PERSON], вбачається, що місцем реєстрації останньої було: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 (а.с.16, 17). З довідки №1024 від 19 серпня 2014 року, виданої КП ЖЕО №8, вбачається, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 проживаючими значаться: [PERSON], [INFO], яка померла 28 квітня 2005 року, була зареєстрована з 27 травня 1976 року по 06 травня 2005 року; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.18). З копії постанови державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори №1777 від 08 липня 2008 року, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з тим, що на імя померлої 28 квітня 2005 року [PERSON], не визначена частка у спільній сумісній власності (а.с.19). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2008 року, по цивільній справі №2-3093/2008, було виділено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 (а.с.20-21). Вказане судове рішення зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ», що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21659816 від 24 січня 2009 року, реєстраційний номер 26217165 (а.с.22). 30 жовтня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №880 (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що вбачається з копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №30329751 від 28 квітня 2012 року, серії УХ №546900 (а.с.28). З копії свідоцтва про народження І-КИ №485338 від 24 листопада 1975 року, вбачається, що 30 жовтня 1975 року народився позивач [PERSON], про що Дзержинським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу зроблено відповідний актовий запис №2857. Батьками позивача [PERSON] зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). З копії паспорту громадянина України, виданого 21 квітня 1998 року Інгулецьким РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, на імя [PERSON], вбачається, що місцем реєстрації останнього є: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77. Крім того, з копії паспорту вбачається, що 21 жовтня 2000 року між позивачем та громадянкою [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (а.с.25). З довідки №675 від 26 квітня 2012 року, виданої КП ЖЕО №8, вбачається, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 проживаючими значаться: [PERSON], [INFO], яка померла, була зареєстрована за вказаною адресою з 1983 року по день смерті. На день смерті зареєстрованими значилися: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.27). З копії постанови державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори від 08 листопада 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що позивачеві [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 30 жовтня 2011 року [PERSON] на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, яка належала: частина [PERSON], що померла 30 жовтня 2011 року, та частина [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між померлими (а.с.30). Відповідно до копії звіту про оцінку майна, трикімнатної квартири, загальною площею 56,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, від 14 серпня 2014 року, ринкова вартість вищевказаної квартири становить 105 727,00 гривень (а.с.31-42). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року, із Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори було витребувано завірені належним чином копії спадкових справ після смерті [PERSON], [INFO], що померла 30 жовтня 2011 року, та [PERSON], [INFO], померлої 28 квітня 2005 року (а.с.53). Однак, відповіддю завідувача Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори №1920/01-16 від 30 вересня 2015 року, вимоги ухвали виконане не було (а.с.63). Вимоги ухвали суду від 16 вересня 2015 року, зі сторони Державної реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, щодо надання інформаційної довідки щодо власників квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, також залишилися без виконання. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої представником позивача, вбачається, що квартира розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, на теперішній день, на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.68-69). Будь-яких заперечень проти позовних вимог зі сторони відповідача до суду не надійшло. Суд зазначає, що факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року№5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України, вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, прийняття спадщини, тощо. З урахуванням викладеного, оскільки родинні відносини між померлою [PERSON] з померлою [PERSON] не визнаються в нотаріальній конторі, підтвердити дані родинні звязки іншим чином, аніж через судовий захист позивач не має можливості, відсутні докази протилежного, суд вважає вимоги в цій частині обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] з померлою [PERSON], що передбачено п.1ст.256 ЦПК України. У зв'язку з вищезазначеним суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON], [INFO], що померла 30 жовтня 2011 року, є рідною донькою [PERSON], [INFO], що померла 28 квітня 2005 року. Крім того, задоволенню також підлягає вимога позивача щодо встановлення факту прийняття його матірю - [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, оскільки згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, з матеріалів справи, та пояснень позивача, викладених ним у позовній заяві, встановлено що з моменту отримання права власності на квартиру, яка є предметом спору, та на час відкриття спадщини, [PERSON] з [PERSON] проживали постійно за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 однією сімєю. Не отримання [PERSON] права на спадщину після своєї матері [PERSON] не є підставою для відмови в задоволенні даних вимог. Що стосується вимог позивача про визнання за ним права власності на 2/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, в порядку спадкування після смерті [PERSON], що померла 30 жовтня 2011 року, та [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, то дана вимога підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.ч.1, 2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК). Позивач [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері - [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, що підтверджується свідоцтвом про його народження, та до складу спадщини увійшло 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, оскільки суд прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77, в якій позивач проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується письмовими матеріалами справи. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, у разі наявності підстав для застосування ч.3 ст.1268 ЦК України, питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини не вирішується, оскільки вважається, що особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, прийняла спадщину, якщо не заявляє про відмову про неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звертався із заявами про відмову від прийняття спадщини протягом строку, визначеного ст.1270 ЦК України. Таким чином, [PERSON] успадкував 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77 як єдиний спадкоємець першої черги після смерті своєї матері [PERSON], оскільки суд прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77. А отже, суд вважає за недоцільне визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, оскільки прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту прийняття його матірю - [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - [PERSON], що померла 28 квітня 2005 року, у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, буд.№75, кв.№77. На підставі викладеного, відповідно до ст.55 Конституції України, ст.ст.1217, 1218, 1220, 1221, 1261, 1276, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial