Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

18 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] у місті Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна від матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , яка [INFO] , перебуваючи на непідконтрольній Україні території (окупованій) в м. Сімферополь народила дитину чоловічої статі. Факт народження дитини було вимушено зареєстровано на території Республіки Крим, та видано свідоцтво про народження та довідка про народження дитини. Через невизнання державними органами України документів, виданих «органами» на непідконтрольній Україні території, заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України. [INFO] [PERSON] в м. Сімферополь народила дитину чоловічої статі. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Клінічним пологовим будинком №2. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі- Закон) встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Таким чином відповідно до Закону м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, є тимчасово окупованою територією України. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до положень ст. 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть можливість отримати громадянкою України свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Судом також встановлено, що на час народження дитини [PERSON] не перебувала у шлюбі. Згідно з положеннями ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до поданої заявником заяви відомості про батька дитини вона просить внести на підставі положень ч. 1 ст. 135 СК України, зазначивши прізвище, громадянство батька за прізвищем, громадянством матері, і вказати його ім`я та по батькові: [PERSON] .

Outcome: approved