Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

18 вересня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка у позові просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність. Позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2019 року (справа №357/13600/18) його розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так, суду не було надано відповідачем доказів, що він сплачував аліменти на утримання дітей чи надавав кошти добровільно, а позивачка зазначила в позовній заяві, що відповідач не приймає участь в забезпеченні дітей та не надає кошти на їх утримання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 18.09.2020 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров`я дітей (суду не було надано доказів, що діти перебувають на обліку та потребують постійного лікування). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, відповідач не заперечував проти визначеного позивачем розміру аліментів, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 18 вересня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved