Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

18.09.14 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, після уточнення якого просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 17500 гривень, 3% річних у розмірі 224,77 гривень інфляційні витрати у сумі 1728 гривень; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у сумі 500 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 15.09.2013 року між позивачем [PERSON] надано грошову позику на загальну суму 18000 гривень з кінцевим строком повернення 18.04.14 року, про що відповідачем було складено власноруч розписку. Також між позивачем та [PERSON] 15.09.13 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань , передбачених розпискою від 15.09.13 року. Однак своїх зобов'язань за даним договором позики у вигляді розписки відповідач не виконав у повному обсязі та від добровільного їх виконання ухиляється, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, а також не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, та просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 15.09.13 р. [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти сумою 18000 гривень, які зобов'язався повернути до 18.04.14 року, про що ним власноручно складено та підписано розписку. Зазначені кошти повернуті не були. Таким чином, з моменту передання Позивачем Відповідачці грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України були укладені договори позики, істотні умови яких зафіксовані у розписці, наданій Відповідачкою, а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, встановлено строк повернення грошових коштів та сума, яка підлягає поверненню. Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В розписці Відповідач однозначно взяв на себе обов'язок по поверненню отриманої грошової суми у загальному розмірі 18000 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До теперішнього часу Відповідачем досі не повернуто позичені грошові кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями статей 625,1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, застосовуються лише положення ст. 625 ЦК України. Так сума боргу за розпискою становить 18000 гривень, які повинні бути повернуті 18.04.14 року. 3% річних за період з 19.04.14 року по 17.09.14 року (152дні) від суми боргу складає 224,77 гривень з розрахунку 18000х0,03/365х152 та інфляційні витрати сума яких становить 1728 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за розпискою від 15.09.13 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] добровільно взяла на себе обов'язок за невиконання [PERSON] умов договору позики та несе солідарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики від 15.09.13 року. П.2.3. Договору поруки наголошує на те, що загальний обсяг відповідальності поручителя за дійсним договором поруки не має бути вищий за 500 гривень. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України - при порушені боржником зобов`язання забезпеченого порукою, Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню за договором позики грошова сума у розмірі 19452,87 гривень ( 17500 грн. +224,87 грн.+1728 грн.), а також солідарному стягненню з обох відповідачів підлягає стягненню сум у розмірі 500 гривень. Також судом прийнято до уваги, що відповідачам направлялись листи-вимоги щодо повернення заборгованості, які залишись відповідачами проігнорованими. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача з врахування пропорційності стягнення, як то передбачено вимогами ст. 88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved