Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

19.05.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов у якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на ухилення відповідача від її та дитини утримання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2016 року, скасовано постановлене по справі заочне рішення суду і справу призначено до нового судового розгляду. При новому розгляді справи, позивачка в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву з проханням розглядати справу за її відсутності і в якій зазначила, що вона свій позов підтримує повністю та просить про його задоволення. Адвокат відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що саме позивачка ухиляється від отримання надаваної відповідачем допомоги. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності позивачки. Заслухавши думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.05.2015 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідач зі своїм адвокатом, не надали суду конкретних правових доказів того, що відповідач не може сплачувати аліменти у вище визначеному розмірі. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задовольняються, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved