Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, після смерті: [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні позивачка просила задовольнити позовні вимоги, в обгрунування своїх вимог зазначила, що [INFO] у с.Березівка Шевченківського району Харківської області померла [PERSON],яка доводилась рідною тіткою її батькові та для неї була бабусею. Враховуючи,що вона навчалась у місці, спілкування з померлою було періодичними. Після смерті [PERSON] вона вважала ,що спадщину отримує її батько, який доглядав останню,окрім того вона мала доглядати матір яка має хронічне ,тяжке захворювання. Два роки тому батькові запропонували укласти договір оренди землі, яка належить [PERSON] , в ході з'ясування даних обставин виявилось ,що існує заповіт , якій бабуся склала на її ім'я ще в 2009 році. Звернувшись до нотаріальної контори для введення у права спадкування їй було відмовлено,з приводу пропуску встановленого законом строку. Вважає,що строк вона пропустила з поважної причини, тому змушена звернутися до суду за захистом свого не визнаного права та просить суд поновити строк звернення до суду з позовом та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом строком на Представник відповідача Березівської сільської ради Шевченківського раойну Харківської області, в судове засіданні не з'явився надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 1 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено ,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту складеного 10 червня 2009 року [PERSON] та посвідченого секретарем Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на випадок своєї смерті заповідала у власність все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде їй належати та на що вона за законом буде мати право, заповідає у власність - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть ( серії [NUMBER] виданого Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 30 березня 2010 року, [PERSON], померла [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3462 гектари право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 032900 від 03 листопада 2004 року, яка розташована на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області;майно колективного сільськогосподарського товариства, право на яке посвідчено свідоцтвом ХА ХХУП № 074183 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого 03 травня 2002 року, та знаходиться на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, а також грошові внески на ощадній книжці Куп'янського відділення Харківського обласного Управління ВАТ« Державний Ощадний Банк України» З письмової відповіді №225/01-08 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 09 вересня 2014 року, позивачці відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], так як пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України, та запропоновано звернутися до суду. Також зазначено, що спадкові справи після смерті вищезазначеної особи не заводились. 10 червня 2009 року за реєстровим №2 Березівською сілсьькою радою Шевченківського району Харківської області був посвідчений заповіт, складений гр.[PERSON], [INFO]. Таким чином з дня відкриття спадщини по день подачі позову, пройшло більше ніж 6 місяців, визначених законом як строк для прийняття спадщини. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який набрав чинності 1 січня 2004 року та застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, оскільки спадщина після смерті спадкодавця відкрилася 28 березня 2010 року. Згідно вимог ст.ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтями 1233, 1235 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. З метою реалізації конституційних та майнових прав позивачці, яка може мати право на спадщину за заповітом, суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та вважає за необхідне поновити права та визначити [PERSON] додатковий строк.

Outcome: approved