Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

18.09.2018 року АТ «Альфа-Банк» звернувся поштовим звязком до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 12.09.2017 року у розмірі 56766 грн. 42 грн., стягнути судовий збір 1762 грн. Як на підставу позову посилається на те, що 12.09.2017 року між АТ та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит 48730,04 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків, зі строком повернення до 13.09.2020 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов договору не виконує. Ухвалою суду\~від 10.10.2018\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~розгляд справи\~проводити в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу від 10.10.2018 року та позовну заяву з додатками суд направляв відповідачу за місцем реєстрації. Відповідач відзив на позов суду не надав. Представник позивача надав заяву, у якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України за загальним правилом суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що при відкритті провадження суд визначив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то такі умови винесення заявочного рішення як: повідомлення відповідача про судове засідання та незявлення відповідача в судове засідання, в даному випадку не підлягають застосуванню. У звязку з цим, враховуючи, що відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору від 12.09.2017 року укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON], банк надав позичальникові кредит у сумі 48730 грн. 04 грн. строком з 12.09.2017 по 13.09.2020 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 39,9% річних. Відповідно до п. 13 договору, позичальник зобовязується у разі прострочення кредиту або сплати процентів за користування ним або комісій, сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, якщо прострочення платежу триває 5 і більше днів, додатково до штрафу, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Згідно з п. 7 договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, здійснюється щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору. З графіку платежів вбачається, що щомісячний платіж становить 2341,57 грн. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.08.2018 року за відповідачем наявна загальна заборгованість у сумі 56766 грн. 42 коп., що включає заборгованість за: тілом кредиту 46338 грн. 01 коп., відсотками 8428 грн. 41 коп., штрафом 2000 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved