Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 18.07.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила винести рішення, яким зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим будинком (52/100), який належить їй на праві власності, що знаходиться за адресою: вул. Юношева, 10, м. Новоград-Волинський Житомирської області та виселити його з незаконно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 52/100 ідеальних частин вказаного житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Власником інших 48/100 ідеальних частин даного житлового будинку є третя особа [PERSON] Фактично будинок поділений між співвласниками. В її частині будинку постійно проживає відповідач. Отримавши правовстановлюючі документи на будинок позивач звернулась з вимогою до відповідача звільнити житловий будинок. Проте останній відмовився допустити позивача у її власний будинок. З приводу таких неправомірних дій вона була змушена звернутись до поліції. Оскільки відповідач перешкоджає [PERSON] користуватись належним нерухомим майном, тому позивач змушена звернутись з позовом про виселення відповідача в порядку усунення перешкод у користуванні нею своєю власністю. В судовому засіданні представник позивача підтримав свій позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Просили відмовити у його задоволенні повністю, оскільки фактично майно не поділено в натурі, тому відсутні докази у чиїй половині проживає [PERSON] Крім того, відповідач на законних підставах вселився до вказаного будинку і до вказаного спору не підлягають застосуванню норми права, на які посилається позивач. На запитання суду [PERSON] пояснив, що зараз проживає в частині будинку по вул. Юношева, 10 в м. Новограді-Волинському, що належав [PERSON] Ключів від будинку у [PERSON] немає. Він не має наміру виселятись з нього, оскільки [PERSON] не має прав на вказаний будинок. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула. В заяві просила судове засідання провести без її присутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.06.2018 року [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] стала власником 52/100 ідеальних частин житлового будинку № 10 по вул. Юношева в м. Новоград-Волинському Житомирської області (а.с. 5-6). Власником інших 48/100 ідеальних частин вказаного будинку є [PERSON] Вказане визнавалось сторонами в судовому засіданні. Також в судовому засіданні встановлено, що співвласники офіційно не виділяли свої частки у праві власності на будинок, однак фактично будинок поділений на дві квартири, які мають окремі входи. У частині будинку, що належав спадкодавцю [PERSON] з 05.06.2018 року по даний час проживає відповідач [PERSON], що останній не заперечував в судовому засіданні. Також вказаний факт підтверджується повідомленням Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області від 16.07.2018 року, зі змісту якого вбачається, що працівниками поліції проведена бесіда з [PERSON] щодо вимог [PERSON] звільнити житловий будинок. Останній повідомив, що має судовий спір з [PERSON] і виселиться лише після рішення Верховного Суду або коли буде рішення суду про його виселення. На підтвердження достовірності вказаних фактів свідчить також копія заяви про злочин позивача від 12.06.2018 року до поліції з заявою про кримінальне правопорушення зі сторони [PERSON], який, з її слів, незаконно вселився до її спадкового будинку по вул. Юношева, 10 в м. Новограді-Волинському та не допускає її до будинку, яка внесена до ЄРДР (а.с. 40-41). Відповідно до положень ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідача у добровільному порядку виселитися з будинку суд вважає порушенням права власника [PERSON] щодо вільного володіння своєю власністю. Заперечення відповідача, що житловий будинок не поділений внатурі, суд приймає до уваги, однак в судовому засіданні [PERSON] сам повідомляв, що фактично будинок поділений на дві окремі квартири. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Відтак вимоги [PERSON] про виселення [PERSON] з зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла ґрунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню. Одночасно позивачем не надано доказів на підтвердження факту незаконного вселення відповідача до спірного житлового приміщення та судом не встановлено таких обставин при розгляді справи по суті, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial