Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 19.02.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич Валентина Азисівна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. 03.06.2019 року вона уточнила позовну заяву та просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, викладене на спеціальному бланку нотаріальних дій серії ННО № 909225 і зареєстрованому в реєстрі за № 137 видане 08.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич Валентиною Азисівною [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на ј частину квартири [ADDRESS] та застосувати наслідки недійсності вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом і скасувати відповідну Державну реєстрацію за № 30215773 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнати за [PERSON] право на спадкування за законом Ѕ частини квартири, яка належала її батькові [PERSON] , померлому [INFO] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування поданого позову з урахуванням його уточнень позивачка зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 02.04.1993 року виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська згідно з його розпорядженням (наказом) від 02.04.1993 року за № Б-220 її батько [PERSON] та її мати [PERSON] стали співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] успадкував Ѕ частини вказаної квартири після її смерті та став власником цієї квартири в цілому. 16.02.2001 року батько позивачки [PERSON] склав заповіт АВР № 320831 посвідчений Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яким належну йому квартиру заповів їй та її сестрі [PERSON] в рівних частинах кожній. [INFO] її сестра померла, а після її смерті батько новий заповіт не складав. [PERSON] помер [INFO] . 11.08.2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і було відкрито спадкову справу. 08.02.2019 року їй було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину та ј частину за законом, а [PERSON] на підставі ст. 1266 ЦК України видано свідоцтво про право на спадщину за законом, та зареєстровано право власності. Вважає видане відповідачці свідоцтво незаконним виходячи з норм ст.ст. 1217, 1233, 1222, 1244,1266 ЦК України та просить згідно ст. 1301 ЦК України визнати його недійсним, оскільки її батько бажав, щоб його квартиру успадкували вона та її сестра [PERSON] в рівних частках, після смерті її сестри іншого заповіту не складав, діючий заповіт не скасував та не змінив. Вважає, що відповідачка належить до п`ятої черги спадкоємців, а вона до першої і тільки вона має право на спадкування спірної квартири в цілому. Вважає, що якби [PERSON] мала право на спадкування за законом, а не за заповітом, то тоді її донька відповідачка мала б право спадкувати майно, яке не успадкувала її мати. \~ \~ \~ \~ Відповідачка подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог спираючись на те, що позивачка не вірно трактує правові норми у цивільному законодавстві з приводу її спадкових прав на нерухоме майно. Оскільки її мати померла, а [PERSON] не призначив іншого спадкоємця на випадок смерті спадкоємця, визначеного у заповіті, то Ѕ частина спірної квартири належить до частини спадщини, що не охоплена заповітом, яка має спадкуватися на загальних підставах. Вона успадкувала вказану частину квартири за правом представлення, про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом. \~ \~ \~ \~Третя особа направила до суду відзив на позов в якому надала пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву відповідачки. При цьому направила заяву про розгляд справи в її відсутності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в поданій позовній заяві та зазначила, що відповідачка самоусунулась від догляду за [PERSON] . Крім цього, коли після смерті матері відповідачки вони з`ясовували, чи слід змінювати заповіт нотаріус роз`яснила, що не потрібно. Після смерті її батька вона також з`ясовувала це питання, але нотаріус роз`яснила, що позивачка одна буде спадкувати все майно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки підтримав подану позовну заяву, оголосив її зміст та додав, що в даному випадку не може відбуватись спадкування за правом представлення, оскільки існував заповіт, який не був скасований, змінений тощо. \~ \~ \~ \~Відповідачка заперечувала проти позову та зазначила, що сплачує комунальні платежі за спірну квартиру. Вона успадкувала після своєї матері. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки оголосила відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з його змісту. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлене наступне: \~ \~ \~ \~Згідно копії спадкової справи № 35/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Копіями свідоцтва про народження та про укладення шлюбу доведено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно копії заповіту від 16.02.2001 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: належну йому квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] [PERSON] в рівних частках кожній, а належний йому гараж [PERSON] . [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 15.09.2018 року за законом. Копіями свідоцтв про народження [PERSON] , свідоцтва про шлюб [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про шлюб [PERSON] встановлено, що вона є донькою [PERSON] і відповідно онукою [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] вона померла [INFO] . Також копією свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1993 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2001 року видно, що [PERSON] був власником спірної квартири в цілому. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.2019 року [PERSON] успадкувала за заповітом Ѕ частину спірної квартири. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2019 року [PERSON] успадкувала ј частину спірної квартири за законом. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкувала ј частину спірної квартири за законом (а.с. 78-132). \~ \~ \~ \~Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, зважаючи на їх безпідставність та виходячи з такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга\~статті 1236 ЦК України). За змістом частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи,\~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із частиною другою\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі\~неохоплення заповітом усієї спадщини\~право на спадкування за законом одержують особи, визначені у -статтях 1261\~\~1265\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1276 ЦК України\~якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Однак у справі, яка розглядається не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення\~статті 1276 ЦК України, без врахування того, що спадкоємець помер до дня відкриття спадщини. До спірних правовідносин не підлягає застосуванню і норма частини першої\~статті 1275 ЦК України, відповідно до якої, якщо від прийняття спадщини відмовився один зі спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну, оскільки спадкоємець, який помер до дня відкриття спадщини, не може вважатись таким, що не прийняв спадщину або відмовився від неї. Згідно з положенням\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на день смерті спадкодавця. Відповідно до\~статті 1245 ЦК України\~частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Врахувавши викладене та проаналізувавши положення статей\~1222,\~1223,\~1245 ЦК України, слід дійти висновку про те, що 1/2 частину квартири, яку спадкодавець заповідав сестрі позивачки, яка померла до дня відкриття спадщини, слід вважати такою, що не охоплена заповітом, а тому право на спадкування цієї частки майна одержують спадкоємці за законом (статті 1261 - 1265 цього Кодексу). Так,\~статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, згідно з вимогами частин першої, п`ятої\~статті 1266 ЦК України\~внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Таким чином, право на спадкування за законом 1/2 частину квартири, що не охоплена заповітом, має донька спадкодавця [PERSON] , а оскільки інша донька спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини померла, то її дитина спадкує ту частину спадщини, яка належала б за законом її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини (право представлення). За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] має право на спадкування 1/4 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом. Отже, у даній справі позивачка та її представник дійшли помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин норма\~статті 1266 ЦК України\~не підлягає застосуванню, а тому судом не приймаються до уваги твердження позивачки та її представника про те, що позивачка має успадкувати спірну квартиру 1 цілу, оскільки відповідачка є онукою спадкодавця і відноситься до 5 черги спадкування за законом, а половина спірної квартири мала перейти до позивачки в порядку спадкування за законом як до спадкоємця 1 черги, оскільки інші спадкоємці 1 черги за законом відсутні, оскільки в силу ст. 1266 ЦК України її сестра [PERSON] в зв`язку зі смертю перестала бути спадкоємцем як за законом так і за заповітом. Натомість судом враховано, що 1/2 частина квартири не охоплена заповітом, оскільки на час відкриття спадщини один зі спадкоємців за заповітом помер, а тому онука спадкодавця має право спадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом її матері. Позивачка не довела в суді підстав неможливості застосування до спірних правовідносин норми\~статті 1245 ЦК України, за якою частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах, до числа яких входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22.06.2016 року у справі № 6-2946цс15 та кореспондується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі № 292/389/17, в якій зазначено «У зв`язку з цим доводи касаційної скарги [PERSON] про те, що спадкоємцем може бути лише особа, яка є живою на час відкриття спадщини, є невірним тлумаченням норм спадкового права. Вказане має значення для визначення права на обов`язкову частку, яке має особистий характер, а тому не може переходити в порядку спадкової трансмісії чи на підставі спадкування за правом представлення. Проте це не стосується визначення кола спадкоємців за законом першої черги, яке обчислюється для визначення розміру обов`язкової частки в спадщині».\~\~\~ З вищевикладених обставин суд вважає позовні вимоги позивачки та їх доводи такими, що не основані на законі, а відтак задоволенню не підлягають. В зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати не можуть бути стягнуті з відповідачки на користь позивачки та покладаються на останню в розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed