Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

17.11.2014 р. позивачка звернулась у суд з указаним позовом, вимоги за яким збільшила під час судового розгляду справи, які обґрунтовано так. Матері позивачки [PERSON] належав незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] Міжгірського району, будівництво якого розпочала за життя на земельній ділянці біля свого старого будинку [NUMBER], в якому постійно проживала. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 82 р. За життя 12.03.2002 р. склала нотаріально посвідчений заповіт, за яким незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку біля будинку заповіла позивачці. Цей заповіт не скасовувався і не змінювався. Позивачка після смерті матері у шестимісячний строк звернулась із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак одержати свідоцтво про право на спадкове майно не може із-за відсутності правоустановчих документів у спадкодавця. Позивачка вважає, що до неї як спадкоємця перейшли права і обов'язки, які належали спадкодавцеві щодо набуття права власності на житловий будинок згідно із законом, право користування земельною ділянкою, якою користувалась мати до її смерті з правом одержання цієї ділянки у власність. Реалізуючи ці права, позивачка звернулась в Новоселицьку сільську раду із заявою передати у власність земельну ділянку площею 0,1435 га, якою користувалась мати біля будинку попередньо одержавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою згідно рішення цієї ж ради № 10 від 09.02.2014 р. Відповідач зволікав із затвердженням проекту землеустрою з мотивів відсутності правоустановчих документів на нерухоме майно спадкодавиці. У вересні 2014 року відповідач повідомив, що відмовляє в затвердженні проекту землеустрою згідно з рішенням № 2 від 24.08.2014 р. з мотивів, що проект не погоджений суміжними землекористувачами та землевласниками, а також тому, що [PERSON] (рідний брат позивачки) подав документи, що підтверджують його право користування земельною ділянкою, на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинок, а саме рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» від 16.02.1989 р. і рішення виконкому Новоселицької сільської ради № 24 від 19.10.1989 р. Позивачка вважає, це рішення таким, що ущемляє її спадкові права, оскільки [PERSON] не є спадкоємцем спадкового майна матері. Надана йому земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва житлового будинку не була відведена в натурі. Натомість згідно погосподарських меж за померлою [PERSON] обліковувались земельна ділянка площею 0,50 га для ведення селянського господарства, яка була надана їй і батькові за часів радянської влади під час роботи в колгоспі; житловий будинок [NUMBER] в с.Новоселиця (стара хата). Позивачка позов підтримала. Відповідач в особі сільського голови с.Новоселиця позов заперечив повністю, а позицію пояснив наступним. Мати позивачки за час подружнього життя з чоловіком і після його смерті користувалась земельною ділянкою для ведення селянського господарства площею 0,5 га і житловим будинком [NUMBER] (стара хата). Опісля батьки позивачки збудували житловий будинок [NUMBER], в якому проживали з сім'єю сина [PERSON] У 1989 р. з усної згоди батьків [PERSON] (брат позивачки і [PERSON].) одержав рішення зборів колгоспників колгоспу «Перемога» і виконкому Новоселицької сільської ради про надання дозволу на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07 га. На початку 90-х років ХХ ст. [PERSON] збудував житловий будинок, не завершивши будівництво, біля старої хати батьків ([NUMBER] на час розгляду справи), однак будівельний паспорт не виготовляв і земельна ділянка йому в натурі не відводилась. Одержавши цю інформацію від [PERSON], сільська рада винесла рішення сесії від 24.08.2014 р. про відмову позивачці у наданні земельної ділянки. Окрім цього, під час розгляду справи сільська рада на черговій сесії винесла рішення № 4 від 08.03.2015 р. про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1435 га для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] Третя особа [PERSON] без самостійних вимог на стороні відповідача позов заперечив і пояснив, що позивачка є його рідною сестрою, з якою він перебуває у неприязнених стосунках. У 1989 році він одержав дозвіл у виді рішень зборів колгоспників колгоспу «Перемога» і виконкому Новоселицької сільської ради про надання земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва житлового будинку в с.Новоселиця. За цим рішенням за згодою батьків він збудував житловий будинок (фундамент, стіни, дах) біля старої хати [NUMBER], оскільки мати перейшла проживати зі старої хати до нового будинку, в якому проживав із сім'єю брат [PERSON] Третя особа [PERSON] визнав, що будівельний паспорт не виготовляв і земельну ділянку під будівництво житлового будинку йому в натурі не відводили, а також пояснив, що по причині відсутності коштів будівництво не завершив і переїхав постійно проживати в сусіднє село Голятин, де і мешкає з сім'єю. [PERSON] вважає, що незавершений будівництвом житловий будинок і земельна ділянка площею 0,1435 га, в тому числі й та, на якій знаходиться старий житловий будинок [NUMBER] мають належати йому, бо стара хата підлягає зносу. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] підтримав позицію відповідача і третьої особи [PERSON] і пояснив, що мешкає в [ADDRESS] у будинку, який збудовано батьками і право власності на цей будинок і земельну ділянку, що його обслуговує площею 0,07 га, не оформлено. Оцінивши зміст позовних вимог, позиції сторін і третіх осіб, доводи їх представників, подані в справу докази, суд установив такі обставини. [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] перебуваючи в шлюбі користувались земельною ділянкою площею 0,50 га в с.Новоселиця і житловим будинком [NUMBER] (номер за обліком на час розгляду справи по суті) «стара хата» за відомостями в погосподарських книгах, що ведуться Новоселицькою сільською радою (1991-2010 р.р.). На вказаній земельній ділянці також збудовано житловий будинок [NUMBER] забудовником [PERSON] (батько позивачки і третіх осіб) згідно рішення зборів уповноважених колгоспників від 19.03.1977 р. і рішення виконкому Міжгірської районної ради № 161 від 03.07.1978 р. з відведенням ділянки під забудову площею 0,07 га за оформленим будівельним паспортом. Право власності на цей житловий будинок і на земельну ділянку після смерті [PERSON] [PERSON] не оформлено. Користувачем будинку і головою цього дворогосподарства за записами в погосподарських книгах обліковується [PERSON] з членами сім'ї на час розгляду справи. Згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» с.Новоселиця від 16.02.1989 р. [PERSON] дозволено будівництво нового житлового будинку з виділенням земельної ділянки площею 0,07 га в с.Новоселиця. Цей же орган 24.09.1989 р. виніс рішення, за яким [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в с.Новоселиця за рахунок присадибної ділянки [PERSON] площею 0,07 га в с.Новоселиця за рахунок нового двору. 19.10.1989 р. виконком Новоселицької сільської ради рішенням № 24 відкрив новий погосподарський двір [PERSON] і дозволив будівництво нового житлового будинку згідно плану забудови села. [PERSON] будівельний паспорт на забудову земельної ділянки житловим будинком не виготовив. Вищевстановлені обставини не оспорюються. З пояснень відповідача, третіх осіб, показів свідків вбачається , що [PERSON] збудував на початку 90-х років біля старої хати будинок [NUMBER] в с.Новоселиця самовільно житловий будинок, будівництво якого не завершено. Цей факт оспорює позивачка з мотивів, що будинок збудовано за життя [PERSON] (мама позивачки і третіх осіб), яка померла [INFO] року згідно свідоцтва про смерть у с.Новоселиця Міжгірського району. За змістом заповіту, складеного 12.03.2002 року і посвідченого приватним нотаріусом Гримут О.І. із внесенням у реєстр за № 426, [PERSON] розпорядилась після її смерті на закінчений житловий будинок у [ADDRESS] та земельну ділянку біля будинку заповісти дочці [PERSON] (позивачці). Цю будівлю Новоселицька сільська рада обліковує на час розгляду справи за [NUMBER]. Заповіт [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Згідно відомостей з спадкового реєстру, сформованого приватним нотаріусом Гримут О.І. за спадкодавцем [PERSON] зареєстровано спадкову справу. Наведені обставини також не оспорюються. З проекту землеустрою, виготовленого на замовлення позивачки видно, що земельна ділянка площею 0,1435 га (на плані площа 0,1432 га), що є предметом спору межує із землями Новоселицької сільської ради і земельною ділянкою, якою користується [PERSON] біля житлового будинку [NUMBER]. На спірній площі 0,1435 га знаходяться два житлових будинки: «стара хата», що обліковується за [NUMBER] і недобудований житловий будинок без номера. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері і є її єдиним зареєстрованим спадкоємцем по заповіту (за указаним майном) і закону, що не охоплено заповітом. Ст. 1216 ЦК України визначає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Із обставин справи видно, що [PERSON] за життя користувалась земельною ділянкою загальною площею 0,50 га, яка була їй надана в постійне користування для ведення особистого селянського (раніше підсобного) господарства і для обслуговування житлового будинку. Ця ділянка офіційно обліковувалась за [PERSON] (чоловіком) і право користування цією земельною ділянкою [PERSON] не втратила і після його смерті як голови дворогосподарства, оскільки земельна ділянка, в тому числі, що обслуговує житловий будинок [NUMBER], не вилучалась. Пунктом 5 постанови Верховної ради УРСР від 18.12.1990 р. № 562-ХІІ «Про порядок введення в дію ЗК УРСР в редакції закону № 2196-ХІ від 13.03.1992 р. передбачено, що громадяни, які мали в користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними в установленому порядку прав власності чи користування. Аналогічні положення передбачені п. 7 Розділу Х Перехідних Положень ЗК України 2001 р. № 2768-ІІІ. Натомість п. 1 цих Перехідних Положень визначає, що рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Оскільки [PERSON] мала на праві користування земельну ділянку, яка обслуговувала житловий будинок [NUMBER] в с.Новоселиця і не втратила це право на час смерті, позивачка як спадкоємиця має право на земельну ділянку, на якій розміщено це майно (забудована площа) та на частину ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Нормою обслуговування житлового будинку в Новоселицькій сільській раді при наданні земельної ділянки є площа 700 кв.м. Отже, позивачка має право спадкування на цю земельну ділянку за змістом положень ст. 1225 ЦК України, зокрема з наступним правом одержання цієї земельної ділянки у власність згідно з вимогами ЗК України (ст. 78, 81 ч. 1 п. «г», 116, 118, 120 ЗК України). Відповідач, приймаючи оскаржувані позивачкою рішення № 2 від 24.08.2014 р. і №4 від 08.03.2015 р. не взяв до уваги вище встановлені обставини та положення норм закону, чим порушив права позивачки в частині надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку [NUMBER] в ур. «Біля хати» площею 0,1435 га. Тому права позивачки підлягають захисту способами передбачені ст. 152 ч. 3 п.п. «а» і «г» ЗК України. Доводи представника третьої особи [PERSON] щодо закриття провадження в справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в цивільному судочинстві і має розглядатись в адміністративному судочинстві, суд відхиляє, оскільки за змістом вимог і обставин справи чітко вбачається спір про право цивільне щодо захисту прав землекористування в порядку спадкування з наступним оформленням права власності на земельну ділянку. Судові витрати у виді судового збору за подання позову позивачкою не заявлені до повернення. Тому, з врахуванням кількості задовольнених позовних немайнових вимог ці витрати слід стягнути з відповідача в користь держави за ставками, передбаченими законом «Про судовий збір» згідно з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial