Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

18.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, недоліки якої усунуто 27.12.2019 року, відповідно до ухвали судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачкою 03.09.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 47 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2016 року. Далі позивач зазначив, що поступово між ним та відповідачкою почали виникати непорозуміння та сварки, вони втратили почуття любові і взаємоповаги одне до одного, у зв`язку з чим в листопаді 2019 року ними було прийнято рішення про припинення спільного проживання та стосунків, притаманних для сім`ї. Від шлюбу дітей не мають, майнові претензії відсутні, примирення позивач вважає неможливим. Підставами для звернення до суду стало те, що відповідач не виявила бажання подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, а також уповноважити позивача на подання такої заяви від її імені, що в свою чергу позбавило його можливості на розірвання шлюбу в порядку, визначеному в ст. 106 СК України. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 03.09.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 47. 08 січня 2020 року через канцелярію суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому остання погодилася з наведеними у позові обставинами та визнала його у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. Додатково зазначила, що відповідно до положень ст. 113 СК України вона бажає після розірвання шлюбу відносити своє дошлюбне прізвище - « [PERSON] » (а.с. 22). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с. 24), надав через канцелярію суду письмову заяву від 08.01.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду письмову заяву від 08.01.2020 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала (а.с.21). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, при проведенні підготовчого судового засідання. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 03.09.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 47, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, серії [NUMBER] від 03.09.2016 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.04.2005 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 11.10.2016 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області та довідки № 1195 від 08 січня 2020 року управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 19). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено з листопада 2019 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають різні зареєстровані місцями проживання. На даний час, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач надала суду відзив та письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, обставини, які в ньому викладені не заперечувала, вважала за можливе його задовльнити. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в розглядуваному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, про що зазначила в своєму відзиві на позовну заяву. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у позові питання про розподіл витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, не порушував. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved