Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

17.11.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Національної Спілки художників України, Голови Національної Спілки художників України [PERSON], згідно якого просила суд: визнати неправомірним наказ Голови Національної Спілки художників України [PERSON] № 6 від 12.10.2020 року про звільнення її з посади директора Санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України, та скасувати його;поновити її на посаді директора Санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка працювала на посаді директора Санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України. 20.10.2020 р. на адресу позивачки надійшов наказ № 6 від 12.10.2020 р. про її звільнення із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1 ст.41 КЗпП України. Так, позивачка вважає, що наказ був прийнятий з порушенням вимог КЗпП України, оскільки він не містить жодної інформації про фактичні обставини, що стали підставою для звільнення, а також у наказі не вказано в чому саме виразилося одноразове грубе порушення позивачкою трудового обов`язку, дня або дати його виявлення та суті самого порушення, вчинення якого нібито і призвело до звільнення її з посади. За вказаних обставин, позивачка звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 14.12.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.03.2021 р. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача - Національної Спілки художників України, у якому останній виклав свої заперечення щодо вимог позовної заяви. Також, цього ж дня, 29.03.2021 р. надійшов відзив Голови Національної Спілки художників України [PERSON], в якому останній зазначив, що він є неналежним відповідачем та виклав свої заперечення щодо вимог позовної заяви. 06.04.2021 р. до суду надійшла відповідь представника позивачки на відзив, в якій останній виклав заперечення щодо доказів та обставин, які викладені в відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивачки заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до Голови Національної Спілки художників України [PERSON] , у зв`язку зі смертю останнього. Ухвалою від 07.06.2021 р. провадження у цивільній справі за позовом за цим позовом закрито в частині вимог до Голови Національної Спілки художників України [PERSON] Представник позивачки судовому засіданні позов підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом за підписом директора санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України Топчий Н.Б. від 01.09.2016 р. № 22-К[PERSON] прийнято на посаду головного бухгалтера з 01.09.2016 р., з окладом згідно штатного розпису. Відповідно до п.п.2,3 рішення Секретаріату Національної Спілки художників України, прийнятого 11.06.2019 р., оформленого у вигляді протоколу № 11, призначено [PERSON] на посаду директора санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України з 14.06.2019 р. з усіма правами та повноваженнями притаманними керівнику цього підприємства за законодавством та його статутом, зі строком випробування 3 місяці. В порядку пункту 5.10 Статуту був прийнятий Головою Національної Спілки художників України наказ №16 від 11.06.2019 р. про призначено [PERSON] на посаду директора санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України з 14.06.2019 р. 09.07.2020 р. наказом за підписом першого заступника голови Національної Спілки художників України з економічно-майнових питань Зінченко В.Д. № 09.07.2020 р. директора санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України [PERSON] - тимчасово відсторонино від роботи за посадою директора. Строк відсторонення з дати цього документу до ухвалення компетентним органом управління НСХУ остаточного рішення про можливість або неможливість роботи [PERSON] на посаді директора. Відповідно до наказу за підписом голови Національної Спілки художників України з економічно-майнових питань [PERSON] № 6 від 12.10.2020 р. [PERSON] було звільнено з займаної посади директора санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників Україниз 12.10.2020 р. на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Згідно з правовим висновком викладеним в Постанові Верховного суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 р. по справа № 296/576/17, важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Тобто, з аналізу вказаною норми слідує, що керівника підприємства, установи, організації всіх форм власності можливо звільнити лише за одноразове грубе порушення трудових обов`язків такого керівника, яке повинно бути зазначене в наказі про звільнення. У відзиві відповідача зазначено, що з 01.02.2020 р. за Санаторієм почала накопичуватися заборгованість з податків та ЄСВ, а тому ув`язку з вказаним та іншими порушеннями позивачку наказом від 09.07.2020 р. відсторонили від займаної нею посади, а 22.07.2020 р. рішенням Секретаріату НСХУ визначили [PERSON] особою, яка має право вчиняти дії від імені Санаторію без довіреності. Разом з тим, у відзиві наголошується, що позивачку звільнено саме за те, що вона вчинила дисциплінарний проступок, який виразився в діях, що призвели до витрачання коштів з банківських рахунків Санаторію в розмірі 10 000,00 грн., оскільки за її дорученням було списані кошти з рахунків Санаторію, що підтверджується платіжним дорученням № 248. Проте, в наказі за підписом голови Національної Спілки художників України з економічно-майнових питань [PERSON] № 6 від 12.10.2020 р. про звільнення позивачки не зазначено за яке одноразове грубе порушення трудових обов`язків, до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, а доводи зазначені у відзиві відповідача ніяк не доводять, що саме за цей, на їх думку, проступок, було застосовано дисциплінарне стягнення до позивачки. Крім того, відповідно до статті 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виявлено порушення позивачкою трудових обов`язків за доповідною запискою [PERSON] 07.08.2020 р., а накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення лише 12.10.2020 р., тобто через два місяці після виявлення, а отже з пропуском строку визначеного в статті 148 КЗпП. Таким чином, судом достовірно встановлено, що звільнення позивачки із займаної посади відбулося з порушенням трудового законодавства, а саме з пропуском встановленого законом строку притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, а тому суд вважає, що її звільнення відбулось без законної на те підстави. Частиною 1 ст. 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що встановлено незаконність звільнення позивачки з займаної нею посади, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне визнати неправомірним наказ Голови Національної Спілки художників України [PERSON] № 6 від 12.10.2020 р. про звільнення позивачки з посади директора Санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України, та скасувати його, а також поновити її на посаді на директора Санаторію імені Р.Г.Судковського Національної Спілки художників України з 13.10.2020 р. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 816,00 грн.

Outcome: approved