Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить: позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач - [PERSON] є її рідною дочкою та є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2010 року відповідач почала вести непристойне життя, зловживати алкогольними напоями, [INFO] від невідомого чоловіка, як мати одиначка народила доньку - [PERSON] У зв'язку зі зловживанням алкогольними напоями, відповідач не займалась вихованням дітей. На даний час діти проживають у неї і вона постійно здійснює нагляд за ними, займається їх вихованням та утриманням. У зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що її внучки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з нею, вона займається їх вихованням, утриманням, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав, підтвердила той факт, що діти проживають з бабусею (позивач по справі), оскільки вона на даний час не має належних матеріальних умов необхідних для виховання та розвитку дітей. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, до суду надано заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі з тих підстав, що [PERSON] останні декілька років повністю відсторонилась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх доньок, діти проживають у бабусі, яка всі обов'язки по вихованню, утриманню, навчанню, розвиту, піклуванню про здоров'я онук взяла не себе. В судовому засіданні було також заслухано думку дитини - [PERSON], з питань, що стосуються її сім'ї та її особисто. Дитина пояснила, що має бажання проживати з бабусею, оскільки вона займається її вихованням та вихованням молодшої сестри, з матір'ю спілкуються час від часу, коли остання не вживає алкогольні напої. Умови для проживання у матері незадовільні. Окрім того, зазначила, що має бажання стати лікарем та вступити на навчання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, взявши до уваги письмовий висновок заінтересованої особи, думку дитини - [PERSON] дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], підтверджено факт народження [INFO] [PERSON], батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджено факт смерті [INFO] [PERSON] (батько [PERSON]). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], підтверджено факт народження [INFO] [PERSON], батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відомості про батька [PERSON] здійснено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до характеристики [PERSON], [INFO] зазначено, що мати [PERSON], [PERSON] не відвідує шкільні збори, не цікавиться успішністю та поведінкою доньки. [PERSON] проживає у бабусі, [PERSON], яка постійно проявляє піклування за внучкою. Відповідно до характеристики [PERSON], [INFO], зазначено, що дитини відвідує дитячий садок «Радість» с. Світле. Приводить та забирає із дитячого садочка дитину баба - [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 23.02.2017 року встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], в приватному будинку з пічним опаленням. Разом з нею проживає її чоловік - [PERSON], [INFO], приватний підприємець. Сім'я фінансово забезпечена, добропорядна, з сусідами суперечок не має. Сам дім і подвір'я у доброму стані, кругом охайно. Згідно побутової характеристики на [PERSON], виданою Світлівською сільською радою, зазначено, що [PERSON] проживає на території Світлівської сільської ради з дня свого народження. За час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони. Вихованням дітей не займається, діти проживають з бабусею - [PERSON] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 23.02.2017 року встановлено, що [PERSON] ніде не працює, ніяких фінансових доходів не має, веде аморальний склад життя. Споживає алкогольні напої. Має двох неповнолітніх дітей, якими вона не піклується. Діти увесь час знаходяться у бабусі - [PERSON], яка їх виховує. Будинок [PERSON] не опалюється (не має вугілля), більша частина меблів відсутня, кухонне приладдя використанню не підлягає, в будинку кругом бруд, господарські приміщення зруйновані. Проживання дітей в таких умовах неможливо. Згідно побутової характеристики на [PERSON], виданою Світлівською сільською радою, зазначено, що [PERSON] проживає на території ради з 1975 року. За час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони. Виховує внучок, [PERSON] з 3-х місяців, Катю з 4-х років. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалася на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Відповідно до висновку від 29.03.2017 року № 01-37/191 орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Під час судового розгляду справи підтверджено, що відповідач не піклується про дочок, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання старшої доньки, відвідуванням дитячого садка молодшою, підготовкою їх самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір'ю, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Поза увагою суд не залишає факт вживання відповідачем алкогольних напоїв, зміну настрою під впливом алкоголю та інші негативні насідки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача - [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved