Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому уточнивши позовні вимоги згідно заяви від 30 січня 2018 року (а/с 51-53), просить стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення ним 23 років або припинення навчання, а також пеню за прострочення сплати аліментів станом на 08.02.2018 у сумі 9360 грн. 88 коп. та половину додаткових витрат, понесених на навчання сина в сумі 14080 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав відзив на позов, у якому зазначив, що він позов визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів на період навчання сина у розмірі 850 грн. щомісячно, а в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину позов не визнає, посилаючись на те, що ним створено нову сімю, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка на даний час не працює. Крім того, відповідач зазначив, що він є інвалідом 2 групи, отримує невелику пенсію, часто хворіє, на підтвердження чого надав виписки-епікризи, а тому у нього немає фінансової можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Відповідач зазначає, що аліменти сплачував несвоєчасно та у неповному розмірі через скрутне матеріальне становище та хвороби, внаслідок яких йому встановлено 2 групу інвалідності. Заслухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1998 року, який рішенням Лубенського міського суду Полтавської області від 28 травня 2003 року розірвано (а/с 6). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 8). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше\~ 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 2-554, виданий 26.05.2003 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, з виконання вказаного рішення суду перебував на виконанні в Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Як вбачається з довідки-розрахунку по виконавчому листу № 2-554 від 26.05.2003, відповідач аліменти сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.01.2012 по 01.09.2017 утворилась заборгованість у сумі 22552 грн. 30 коп. (а/с 14-15). У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначила, що відповідач з вересня 2017 року сплатив аліменти: 21 вересня 2017 року 700 грн., 28 листопада 2017 року 1565 грн. 27 коп. та 27 грудня 2017 року 1565 грн. 27 коп. З 01 вересня 2014 року [PERSON] навчається в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 30 від 06 вересня 2017 року (а/с 13). Згідно договору № 8 про надання освітніх послуг від 13 серпня 2014 року та додаткової угоди до нього від 01 вересня 2015 року, загальна плата за навчання [PERSON] в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету станом на 01.09.2015 становить 28160 грн. (2014-2015 н.р. 5960 грн., 2015-2016 н.р. 7400 грн., 2016-2017 н.р. 7400 грн., 2017-2018 н.р. 7400 грн.) (а/с 11, 12). Як вказала позивач, починаючи з 2014 року вона сплатила за навчання сина кошти в загальній сумі 28160 грн., проте відповідач грошові кошти на навчання сина не надавав. Судом також встановлено, що 16 вересня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с. 64-66). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а/с. 68). Відповідач зазначив та надав докази на підтвердження того, що його дружина [PERSON] на даний час не працює, отримує допомогу по безробіттю, а тому перебуває на його утриманні. Крім того, відповідач вказав та надав виписки з медичної карти про те, що він часто хворіє та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні (а/с. 61, 69-79). Згідно інформації Лубенської обєднаної державної податкової інспекції, наданої на запит суду, вбачається, що ФОП [PERSON] задекларував дохід від підприємницької діяльності за 2017 рік в розмірі 0 грн., інші доходи 400 грн. (а/с 97, 98-99). З довідки Лубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 24 листопада 2017 року за № 619/02-23/7 вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності ІІ групи та за період з червня 2017 по листопад 2017 року отримав пенсію в розмірі 15632 грн. 81 коп. (а/с. 63). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, матеріальний стан відповідача та те, що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - [PERSON], у розмірі 850 грн. щомісячно, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, починаючи з 01 вересня 2017 року, оскільки відповідач визнає позов в частині стягнення аліментів не з дня предявлення позову до суду, а з 01 вересня 2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідачем розрахунок заборгованості по аліментам не спростований. Згідно ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, у якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаному вище порядку нарахування пені. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, платник аліментів є інвалідом 2 групи, періодично проходить стаціонарне лікування, його єдиним доходом є пенсія, а доходу від підприємницької діяльності ним не задекларовано і позивачем не надано доказів існування у відповідача іншого доходу, ніж пенсія), а тому, суд,

Outcome: partial