Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

18.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS] , проте не може в повній мірі здійснювати всі повноваження щодо розпорядження майном, оскільки зареєстровані в будинку відповідачі з травня місяця 2013 року по даний час (більше одного року) в цьому житлі не проживають, не беруть участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачують та добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим позбавляють позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність, позов задовільнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань не заявляли, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України були повідомлені про час та місце розгляду справи. З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] більше одного року (з травня місяця 2013 року) в даному будинку не проживають, не беруть участі в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачують та добровільно знятися з реєстрації не бажають. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 391 ЦК України за змістом якої власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік; - ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] і не бажає, щоб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані у його будинку, відповідачі в даному житловому будинку не проживають з травня 2003 року (понад рік), але через наявність їх реєстрації в житловому будинку його власник [PERSON] не може реалізувати в повному об`ємі права власника, то необхідно визнати відповідачів такими, що втратили право користування цим житловим будинком, зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у розпорядженні належним йому на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS] та здійснити зняття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved