Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

19.12.2019 року [PERSON] звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 28.12.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та відповідачем припинились в серпні 2017 року. 16.11.2018 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На початку 2018 року у позивача почались відносини з [PERSON] , та вони почали проживати разом у м. Бердянську, були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за однією адресою: [ADDRESS] . Від сумісного проживання [PERSON] завагітніла та [INFO] народила дитину - [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] лише 16.11.2018 року, батьком дитини був записаний - [PERSON] . Після народження дитини позивач звернувся до ліцензованої організації щодо проведення тесту ДНК щодо його батьківства відносно новонародженої [PERSON] . Відповідно до висновку ID25442 від 04.11.2019 року виготовленого лабораторією «Genorama» позивач на 99,99 процентів є батьком [PERSON] . З урахуванням викладеного просить суд визнати його батьком малолітньої [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , вказавши його батьком дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Коробко С.Є. наполягали на задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у позові. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, для участі в судовому засіданні не прибув, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив, відзиву на позов не надав(а.с. 101). Третя особа [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибула однак просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 63). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2018 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с. 6-7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, про що свідчать відповідні довідки (а.с. 12-14). Відповідно до Акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами їх права власності від 22.11.2019 року, встановлено, що комісією встановлено, що за адресою: [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). У судовому засіданні також були досліджені фотокартки з виписки [PERSON] з пологового будинку на яких також присутній позивач [PERSON] (а.с. 8-10). Позивачем [PERSON] було проведено тест ДНК щодо його батьківства відносно новонародженої [PERSON] . Відповідно до висновку ID25442 від 04.11.2019 року виготовленого лабораторією «Genorama» позивач на 99,99 процентів є батьком [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 6 Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Ухвалою суду від 18.05.2020 року клопотання позивача [PERSON] про призначення експертизи задоволено, та призначено у справі судово-генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено Запорізькому науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру МВС України. Відповідно до висновку експерта Запорізького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС Українипозивач [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,99999999999% (а.с. 90-97). Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки в іншому порядку визнати факт батьківства неможливо, крім того наведені в позові факти доведені в судовому засіданні, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Згідно з п. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки вимога про внесення змін до актового запису є похідною від вимоги визнання батьківства, судовий збір окремо за таку вимогу не сплачується. Судом встановлено, що при поданні позову [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції від 17.12.2019 року (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; Отже, [PERSON] підлягає поверненню з Державного бюджету України надмірно сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 768,40 грн. Також 768,40 грн. понесених позивачем витрат щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, судом у справі за клопотанням позивача призначено проведення судово-генетичної експертизи, проте сплата позивачем витрат на залучення експерта документально не підтверджена. Отже, витрати на проведення судово-генетичної експертизи не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved