Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

19 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 20 травня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON]. Приблизно з грудня 2013 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду вони не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. Позивач просила шлюб розірвати, стягнути на її користь усі судові витрати. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с 39). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся, причини неявки суду не відомі. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 11 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 квітня 2011 року, актовий запис № 23 (а.с. 5). Відповідно до довідки від 27.10.2014 року № 1243000115 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, з відміткою про реєстрацію місця проживання зазначено, що [PERSON] перемістилась з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Разом з особою прибув [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Заочним рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 27.03.2014 року, яке набрало чинності 15.04.2014 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку відповідача. Видано виконавчий лист (а.с. 18, 19). Згідно рахунку № 3361 від 26.03.2015 року позивачем за публікацію оголошення в газеті про виклик до Самарського районного суду м. Дніпропетровська відповідача, сплачено виконавцю - ДП «Урядовий кур'єр» суму в розмірі 210 грн. (а.с. 36). 02.04.2015 року відповідача викликано через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 60 в судове засідання до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду даної цивільної справи (а.с. 37). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що дублює ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Крім того, відповідно до п. 46 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними (наприклад, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; несе сторона, яка заявила про їх вчинення, а якщо клопотання заявлено обома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються судом на загальних підставах згідно зі статтею 88 ЦПК. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved