Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

17 листопада 2014 року позивачі звернулися до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. помер їхній батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] та земельних ділянок. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя здійснював повноваження власника цього будинку без його реєстрації у встановленому законом порядку. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали заяву в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглядати у їх відсутності. Представник Розкопанської сільської ради до суду не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просив справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 11) за життя здійснював повноваження власника будинку, розташованого в [ADDRESS] без реєстрації права власності у встановленому законом порядку, постійно в ньому проживав (а.с.21-23). Заповітом від 18.05.1999р. [PERSON] усе своє майно заповів позивачам (а. с. 13). [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за заповітом, у встановлений законом строк подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (а. с. 15-20), однак у вдачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; - п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на об'єкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]; [PERSON] та [PERSON] як спадкоємиці за заповітом подали до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визнати за ними право приватної власності на це майно.

Outcome: approved