Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

17.12.2019 позивач ТОВ «Глобал Спліт» в особі директора із загальних питань Балашов В.В. звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому вказав, що 27.01.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAPNAСG.219951.001, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 54\~765,65грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2017року та сплатити проценти за його користування. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 27.01.2014року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.219965.002. Разом з тим, 06.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір №146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Так, в порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання перед позивачем не виконує і має заборгованість за договором в загальному розмірі 81\~741,99грн., з яких: сума простроченого основного боргу за кредитом - 46\~702,48 грн., сума заборгованості по відсоткам 35\~034,66 грн., пеня - 4,85 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2019 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 27.01.2014року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAPNAВG.219951,001, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 54\~765,65грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 травня 2016 року та сплатити проценти за його користування. Разом з тим, 27.01.2014року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] був укладений договір поруки №IKAPNAВG.219951.001. Згідно з п.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Однак, відповідач [PERSON] скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, також ці зобов`язання не виконують відповідачі, які відповідно до договорів поруки несуть солідарну відповідальність за порушення зобов`язань за кредитним договором. Встановлено, 06.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір №146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення (а.с.27-29). Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» набуло права вимоги серед іншого за кредитним договором №IKAPNAВG.219951.001 від 27.01.2014 року. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 546 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачі мають заборгованість за договором в загальному розмірі в загальному розмірі 81 741,99грн., з яких: сума простроченого основного боргу за кредитом - 46 702,48 грн., сума заборгованості по відсоткам 35 034,66 грн., пеня - 4,85 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, п.6.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позивальнику відсотки в розмірі 16,80 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст. ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість в загальному розмірі 81 741,99грн., з яких: сума простроченого основного боргу за кредитом - 46 702,48 грн., сума заборгованості по відсоткам 35 034,66 грн., пеня - 4,85 грн. Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За таких обставин слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 640 грн. 34 коп. з кожного в рівних частках (всього на суму 1921 грн.), який був сплачений останнім при подачі позову за платіжним дорученням № 418 від 19.06.2019 (а.с.1), тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved