Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

18 липня 2016 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 вересня 2011 року між ПАТ «[PERSON] Фінансування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №21050726262, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 106\~160 грн. 06 серпня 2012 року між ПАТ «[PERSON] Фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів на користь ПАТ «Альфа-Банк». Позивач зазначає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 14 червня 2016 року його заборгованість перед банком становить 73\~684,45 грн. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту та витрати по сплаті судового збору Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 26 вересня 2011 року між ПАТ «[PERSON] Фінансування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №21050726262, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 106\~160 грн. для оплати автотранспортного засобу, зі сплатою 15,8% річних, з кінцевим терміном повернення 27 вересня 2016 року, Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі, що відповідачем не оспорюється. Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 106 160 грн., з кінцевим терміном повернення 27 вересня 2016 року. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно договору купівлі-продажу кредитних портфелів № 1 від 06 серпня 2012 року між ПАТ «[PERSON] Фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу. Згідно додатку № 1 до вищевказаного договору купівлі-продажу кредитних портфелів, позивач купив кредитний договір № 21050726262 від 26 вересня 2011 року, позивальник [PERSON] Також, з вимоги про досудове врегулювання спору № 53093-102б/б від 22 червня 2016 року вбачається, що позивач повідомив відповідача про зміну кредитора та заявив вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога була надіслана на адресу відповідач, що підтверджується квитанцією поштового відділення звязку від 29 червня 2016 року. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобовязань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 15% від повної суми щомісячного платежу, зобовязання по сплаті якого порушено позичальником. При цьому сторони усвідомлюють, що навіть невиконання частини зобовязання є неналежним виконанням зобовязання в повному обсязі. Сплата неустойки (штрафу) не звільняє позичальника від виконання зобовязання в натурі. Згідно п. 7.3. кредитного договору, у випадку порушення Позичальником зобовязання про дострокове погашення заборгованості, передбачене п. 5.1.6. та 4.3. цього договору кредатодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 15% від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. Сплата неустойки (штрафу) не звільняє позичальника від виконання зобовязання в натурі. Згідно п. 7.4 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником вимог пункту 5.1.2. цього договору у передбачений строк, кредитодавець має право вимагати від позичальника неустойку в розмірі 100 гривень за кожне таке порушення. Позичальник несе при цьому всі ризики, які повязані з таким неповідомленням кредитодавця. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 14 червня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 73\~684,45 грн., яка складається з: 55\~489,41 грн. суми простроченої заборгованості за кредитом, 14\~308,60 грн. суми простроченої заборгованості по відсоткам, 3\~886,44 грн. суми неустойки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не має, то з [PERSON], відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягнення заборгованість з пені, комісії та штрафу. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а також з урахуванням, того що відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 55\~489,41 грн. суми простроченої заборгованості за кредитом та 14\~308,60 грн. суми простроченої заборгованості по відсоткам. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача неустойки слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1378 грн.

Outcome: partial