Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про зміну способу порядку стягнення аліментів, визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2002 року він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 21.09.2010 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2010 року з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку. На підставі рішення суду по виконавчому листу за місцем його роботи з нього стягувалися аліменти, крім того донька на той час проживала у його батьків, як батьки, так і він матеріально її забезпечували. З 20 липня 2013 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з другою дружиною [PERSON] Від шлюбу у них також 06 листопада 2013 року народилася донька [PERSON]. Починаючи з 2014 року він звільнився з роботи та поїхав на заробітки за кордон. За домовленістю з відповідачкою та на його прохання вона відкликала з відділу державної виконавчої служби виконавчий лист, а він в свою чергу через свою матір надавав добровільно матеріальну допомогу відповідачці на утримання дитини. Коли в 2015 році повернувся із-за кордону та не міг працевлаштуватись, [PERSON] знову звернулася до ВДВС та надала для примусового виконання виконавчий лист. Він не відмовляється від утримання своєї доньки, але оскільки не працює, проживає з сім»єю на випадкові заробітки, крім того на його утриманні знаходяться малолітня донька від повторного шлюбу, а також дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, також не отримує коштів, у нього склалося трудне матеріальне становище, тому він вимушений звернутися до суду з таким позовом. Просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. Крім того, позивач зазначив, що він буде також при можливості надавати матеріальну допомогу на дитину у більшому розмірі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не згодна з сумою, яку пропонує позивач у розмірі 500 грн. Не заперечує, що дійсно як позивач, так і його мати надавали добровільно матеріальну допомогу, купували дитині різні речі, несли інші витрати, так як донька [PERSON] декілька років проживала у батьків позивача. У неї також є друга сім»я та малолітня дитина, проживають вони на квартирах по договору найму, у неї також скрутне матеріальне становище, її чоловік офіційно не працює. У зв»язку з цим вона позов визнає частково. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що з 01.11.2002 по 21.09.2010 року позивач та відповідачка знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини ( а.с.6). Рішенням Балаклійськго районного суду Харківської області від 12 жовтня 2010 року з позивача стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до її повноліття (а.с.8). Позивач 20 липня 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON], 06 листопада 2013 року у них народилася донька [PERSON] ( а.с.5-6). Трудовою книжкою позивача підтверджується, що він з 17.09.2014 року не працює (а.с.10-11). З довідки сектору фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області №30/17-1164 від 06.11.2015 року вбачається, що дружина позивача [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17 грудня 2013 року по 06 листопада 2016 року, грошового забезпечення не отримує ( а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні, проти чого відповідачка не заперечувала, що після розлучення сторін на протязі тривалого часу їх донька проживала разом з позивачем та його батьками, вони доглядали та піклувалися за дитиною, забезпечували її всім необхідним. На теперішній час незважаючи на те, що відповідачка дитину забрала до себе, як позивач, так і його батьки продовжують надавати матеріальну допомогу дитині. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно вимог ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved