Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

17 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд ухвалити рішення яким, зобов`язати [PERSON] підключити електропостачання до садового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, надав суду заяву в якій вказував, що не є належним відповідачем, оскільки не перебуває у трудових відносинах з садовим товариством «Жемчужина» та за усною домовленістю з правлінням садового товариства «Жемчужина» він діяв виключно в інтересах садового товариства(а.с.37). Вислухавши позивача,відповідача, адвоката відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має у власності садовий будинок [ADDRESS] . 29 липня 2019 року садовий будинок [ADDRESS] було відключено від енергопостачання [PERSON] , за вказаним фактом [PERSON] викликав поліцію, та було складено заяву про вчинення кримінального правопорушення. Не отримавши відповіді [PERSON] повторно подав заяву(повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення(а.с.2). Не отримавши відповіді позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність слідчого(а.с.3). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скаргу [PERSON] задоволено; зобов`язано відповідальних осіб Дніпровського районного відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно зареєструвати від [PERSON] заяви від 29 липня 2019 року та 15 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань(а.с.4). В межах кримінального провадження №12019040440001736 було видано вказівки(а.с.5), згідно яких було відібрано пояснення [PERSON] (а.с.6) в яких останній пояснив, що діяв за усними вказівками правління садового товариства «Жемчужина» та виключно в інтересах товариства(а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами ( на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28 ( далі - Правила). Відповідно до положень пункту 1.2 Правил населений пункт - це юридична особа - споживач ( власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту) , об`єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; споживачі населеного пункту - це населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом. Садівниче товариство в розумінні Правил є населеним пунктом , а його члени є споживачами населеного пункту . Відповідно до п. 12.4 Правил закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. Відповідно до ст. 49 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно ст.\~50\~ЦПК України\~позов може\~бути пред`явлений\~спільно кількома\~позивачами або\~до кількох\~відповідачів.\~Кожен із\~позивачів або\~відповідачів щодо\~другої сторони\~діє в\~цивільному процесі\~самостійно;\~участь у\~справі кількох\~позивачів і\~(або)\~відповідачів (процесуальна\~співучасть)\~допускається,\~якщо: предметом\~спору є\~спільні права\~чи обов`язки\~кількох позивачів\~або відповідачів; права\~та обов`язки\~кількох позивачів\~чи відповідачів\~виникли з\~однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки. Згідно з ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача ; якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі ; після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Судом неодноразово було роз`яснено позивачу щодо його права подати заяву про заміну відповідача або залучення співвідповідача - садове товариство «Жемчужина», однак [PERSON] відмовився від реалізації свого права, вважаючи [PERSON] належним відповідачем. При цьому суд враховує правову позицію, викладену, зокрема у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 у справі № 705/3876/18 за змістом якої викладено наступне. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018у справі № 523/9076/16-ц). Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню, оскільки останній не є належним відповідачем по справі.

Outcome: dismissed