Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18.02.2014 [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання дитини [PERSON], [INFO], , сторони не досягли домовленості в укладенні договору на сплату аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в грошовій або натуральній формі, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на утриманнядитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 із заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засідані позов підтрамав, просив задовольнити, посилався на доводи викладені в позовній заяві та докази, що додані до останньої, показав, що дитина мешкає з ним, знаходиться на повному його утриманні, а відповідач фінансово не забезпечує доньку. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позовної заяви, зазначила, що вона також утримує їх спільну доньку, а саме: придбала все необхідне для школи. не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] у сторін від шлюбу народилася дитина [PERSON], про що 07.08.2001 Межиріцькою сільською радою Павлоградського району видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], та у книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідно актовий запис № 25, мати дитини зазначено [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зазначеною нормою встановлено обов'язок батьків утримувати дитину, а ст. 181 СК України встановлено способи реалізації даного обов'язку, зокрема: визначаються за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, при невиконанні обов'язку по утриманню дитини добровільно, суд може за заявою одного з батьків своїм рішенням зобов'язати примусово стягнути аліменти на утримання дитини з одного батьків. Відповідач зазначені обов'язки по утриманню дитини не виконує у добровільному та договірному порядку, тому їх необхідно стягнути. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не утримує спільну дитину, а разові витрати такі як придбання необхідних речей для відвідування школи є лише участю у додаткових витратах, що не позбавляє її обов'язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 18.02.2014, тому присуджувати аліменти необхідно саме з цієї дати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved