Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

17 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] , [INFO] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; \~ \~ \~ \~встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] є братом [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право на земельну ділянку розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Новокубанської сільської ради (нині Борозенська сільська об`єднана територіальна громада), що підтверджено сертифікатом серії ХС № 0060125 від 28.02.1997 року. \~ \~ \~ \~ Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якій на час смерті належало право на земельну ділянку розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Новокубанської сільської ради (нині Борозенська сільська об`єднана територіальна громада), що підтверджено сертифікатом серії ХС № 0060125 від 28.02.1997 року. Після смерті [PERSON] залишився син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 квітня 2018 року після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] у виді земельної ділянки, площею 3,6963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокубанської сільської ради. В свою чергу [PERSON] набула право на земельну ділянку розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), шляхом прийняття його у спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 27 листопада 2020 року № 1989 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, якому на час смерті належало право на земельну ділянку розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В свою чергу [PERSON] успадкував вказане право на зазначену земельну ділянку після смерті його дядька [PERSON] , якому воно належало на час смерті відповідно до виданого на його ім`я сертифікату серії ХС № 0060125 від 28 лютого 1997 року. [PERSON] помер [INFO] . Заявлені родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] вбачаються із того факту, що [PERSON] був батьком [PERSON] , який був батьком [PERSON] . Успадкування в даному випадку було здійснено за правом представлення визначеного ч.3 ст. 1266 ЦК України з огляду на те, що батько [PERSON] [PERSON] помер раніше ніж [PERSON] , після якого він міг успадкувати за другою чергою спадкування закріпленою у ст. 1262 ЦК України. Зважаючи на відсутність документів, які підтверджують вказані факти, однак наявність інших доказів, позивачем також заявлено вимоги про встановлення фактів родинних відносин. На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснивши, що факт смерті [PERSON] підтверджується відомостями, що містяться на офіційному вебсайті, а факт родинних відносин підтверджується показами свідків. Також представник зазначив, що відповідна земельна ділянка не визнана відумерлою спадщиною та права відповідача не будуть порушені у разі присудження її спадкоємцю, який є родичем померлої. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 8 зробленим 02 квітня 1996 року Новокубанською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області. Відповідно до листа Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 04 січня 2021 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0060125 від 28 лютого 1997 року [PERSON] на момент смерті належало право на земельну частку (пай) розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території Новокубанської сільської ради (нині Борозенська сільська об`єднана територіальна громада). У [PERSON] , 1926 року народження, був брат [PERSON] , 1905 року народження, який помер [INFO] , що підтверджується відомостями, що містяться на сайті заснованим «Узагальнюючим банком даних «Меморіал» тобто банком даних про захисників Вітчизни, загиблих, померлих та таких, що зникли безвісті в період Великої Вітчизняної Війни та після військовий період. Відповідний запис про [PERSON] зазначений під порядковим номером 197, а джерелом інформації є Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації (номер фонда джерела інформації 58, номер опису джерела інформації 18004, номер справи джерела інформації 436. Вказані обставини встановленні шляхом огляду сторінки веб-сайту за посиланням: [INFO] у порядку частини сьомої статті 85 ЦПК України, про що складено протокол огляду сторінки веб-сайту від 15 березня 2021 року. Факт родинних відносин як братів між [PERSON] та [PERSON] підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , з яких перший, будучи онуком вказаних осіб, заявив про вказані обставини, а останній як друг сім`ї заявив про вказані обставини. Також зазначені свідки підтвердили, що [PERSON] був батьком [PERSON] , а отже такий факт підлягає встановленню. Вказані свідки також заявили, що перед смертю [PERSON] ним постійно опікувався [PERSON] , оскільки вони добре спілкувались, а після смерті його смерті саме [PERSON] розпорядився усіма речами померлого, здійснював його поховання. Таким чином, після смерті [PERSON] , у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України та частини першої статті 1266 ЦК України, прийняв спадщину у виді вказаного права на земельну частку [PERSON] , оскільки брат померлого [PERSON] помер раніше спадкодавця та мав право на спадкування всього майна як брат, тобто спадкоємець другої черги за законом. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом № 05, складеним 03 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Новокубнської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Після його смерті залишилось майно у виді земельних ділянок площами 9,8067 га та 8,7724 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новокубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2017 року та 29 вересня 2017 року, а також право на земельну частку із вищезазначених підстав. Спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла після нього спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, як спадкоємиця першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України, яка проживала зі спадкодавцем на момент смерті постійно, що підтверджується довідкою Борозенської сільської ради від 27 листопада 2020 року. Крім того, спадкоємцями після [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] за правом представлення, оскільки їх батько [PERSON] , тобто син померлого помер [INFO] ; [PERSON] , як син померлого; [PERSON] , як донька померлого. При цьому, [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину після померлого батька у встановленому законом порядку. [PERSON] отримала у спадщину земельну ділянку, площею 9,8067 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2017 року. [PERSON] отримав у спадщині земельні ділянки, площею 8,7724 га та 1,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 2017 року. Таким чином, [PERSON] також успадкувала після смерті чоловіка вказане право на земельну частку, а отже воно увійшло до спадщини, яка відкрилася після її смерті [INFO] , що підтверджується актовим записом № 626, складеним 11 травня 2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Спадкоємцем після [PERSON] є [PERSON] , що вбачається із віднесення його до першої черги спадкоємців за законом, передбаченої статтею 1261 ЦК України, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого позивач отримав у спадщину належне померлій майно у виді земельної ділянки, площею 3,6963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокубанської сільської ради. Відповідно до заяви від 14 вересня 2017 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, за заповітом та за заповідальним розпорядженням банку. При цьому, інші спадкоємці померлої [PERSON] , як донька та [PERSON] як онук, відповідно до заяв від 28 вересня 2017 року відмовились від належної їм частки спадщини, що лишилася після смерті [PERSON] на користь її сина [PERSON] , що підтверджується відповідними заявами наданими суду Великоолександрівської державною нотаріальною конторою. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом постійного проживання з нею, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до неї у порядку спадкування. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджений зазначеною довідкою та визнаний відповідачем. Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті матері на підставі закону слід констатувати прийняття ним у спадщину вказаного права на земельну частку (пай), яке належало померлій у відповідності до вищевказаних обставин та не припинилося у зв`язку зі смертю. Належність [PERSON] на момент смерті вказаного права на земельну частку (пай) та можливість переходу такого права в порядку спадкування, з урахуванням встановлених обставин, вбачається із приписів пункту 17 Перехідних положень Розділу Х ЗК України відповідно до якого, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, позивач як такий, що прийняв спадщину має право вимагати визнання за ним права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який прийняв спадщину у виді права, що належало його матері, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаного права, яке належало останній на момент смерті на тій підставі, що вона фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка, який отримав таке право у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та учать останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved