Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

18.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , який проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина добровільно не надає. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2021 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 07.07.2021 року, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання не заперечувала проти стягнення з неї аліментів в розмірі ј частини її заробітку. Але не погодилася з фактичними обставинами справи викладеними в позовній заяві, відносно жорстокого поводження з дитиною з її боку. Також, зазначила, що сину матеріально допомагає, переказуючи кошти, не чекаючи рішення суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 21 червня 1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом РАГС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 145. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою виданою Фастівською міською радою Київської області, а також не заперечується даний факт і відповідачем. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Згідно ч.2 ст. 182 СК України (Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2037-VIII від 17.05.2017, ВВР, 2017, № 25, ст.291), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд враховує, що відповідач офіційно працює, позовні вимоги визнала в повному обсязі, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved