Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

18.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) та просить стягнути на його користь заборгованість за договором № 300131/162943/1-15 банківського вкладу (депозиту) від 26.01.2015 року 22 000 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.01.2015 року між ним та відповідачем був укладений Договір про строковий банківський вклад /депозит/ [NUMBER] в національній валюті з виплатою процентів в кінці строку. Згідно з п. 1 Договору та Квитанцією від 26.01.2015 року ним було внесено до банку готівкою, а відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий йому депозитний рахунок №2630.3.271057.001 у загальному розмірі 22 000 , 00 грн.. Відповідно до п. 1 Договору , термін розміщення банківського вкладу становить 1 місяць - з 26.01.2015 року по 26.02.2015 року. Згідно з п. 2 Договору , відповідач сплачує позивачу проценти по строковому банківському вкладу, із рахунку процентної ставки 21,5 % річних в кінці строку, зазначеного в п. 1 Договору. Відповідно до п. 3 Договору , проценти на суму вкладу сплачуються по закінченню терміну дії Договору /пункт 1 Договору/. Згідно з п. 3 Договору , відповідач зобов'язався по закінченню строку дії Договору видати вкладнику банківський вклад та сплатити проценти по ньому, відповідно до умов Договору. 26.01.2015 року він звернувся до відповідача з заявою про своє бажання продовжити дію договору на новий строк та з вимогою повернути суму строкового вкладу у загальному розмірі 22000, 00 грн., у зв'язку із завершенням строку , встановленого п. 1 Договору. Але у виплаті вкладу відповідачем було відмовлено, у зв'язку з внутрішнім розпорядженням банку Слобожанський АТ «Фінанси та Кредит», надати яке співробітник банку відмовився. Отже, свої зобов'язання відповідач не виконав, строковий банківський вклад у сумі 22000 грн. йому не видав, порушивши умови Договору , ст. 321,525,526,530,629,1058,1060,1061 ЦК України, чим фактично обмежив його право користуватися своєю власністю - грошовими коштами. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяв про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку . Надав до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи , у зв'язку з неможливістю з'явитися у судове засідання та надати заперечення на позов. Суд визнає причини неявки відповідача у судове засідання неповажними, оскільки останнім не вказані причини неявки , не надані документи , які б підтверджували поважність неявки у судове засідання. Так, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення , відповідачем 26 .03.2015 року було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій зазначалась дата та час судового засідання, позовну заяву та додатки до неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 74 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком щоб особи, які викликаються , мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до договору- заяви № 300131/162943/1-15 про банківський строковий вклад /депозит/ «Класік» від 26 січня 2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали договір банківського вкладу у розмірі 22000 грн. зі сплатою 21,50 % річних строком на 1 місяць до 26 лютого 2015 року (а. с. 3). Відповідно до п. 1 Договору , термін розміщення банківського вкладу становить 1 місяць - з 26.01.2015 року по 26.02.2015 року. Згідно з п. 2 Договору , відповідач сплачує позивачу проценти по строковому банківському вкладу, із рахунку процентної ставки 21,5 % річних в кінці строку, зазначеного в п. 1 Договору. Відповідно до п. 3 Договору , проценти на суму вкладу сплачуються по закінченню терміну дії Договору /пункт 1 Договору/. Згідно з п. 3 Договору , відповідач зобов'язався по закінченню строку дії Договору видати вкладнику банківський вклад та сплатити проценти по ньому, відповідно до умов Договору. Відповідач на звернення позивача від 26.02.2015 року про повернення грошових коштів із вищезазначеним договором, виплату грошових коштів позивачу не здійснив, здійснив лише, як пояснив позивач виплату відсотків у розмірі 300 грн.. /а.с.4/ У відповідність зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України , за договором банківського вкладу /депозиту/ одна сторона /банк/ , що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу(вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку(строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про повернення грошового вкладу обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти за договором № № 300131/162943/1-15 про банківський строковий вклад /депозит/ «Класік» від 26 січня 2015 року. Відповідачем не виконане грошове зобов'язання , оскільки вкладнику не була надана реальна можливість отримати та розпорядитись на свій розсуд вкладом . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як відповідач, покладених на нього зобов'язання за вказаним договором не виконує, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved