Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

18 травня 2020 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивачка зазначає, що 05 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано виконавчим комітетом Сиворогівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 1. Крім того звертає увагу на те, що проживала разом з чоловіком без реєстрації шлюбу з 2008 року. В подружжя є четверо дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що фактичні шлюбні відносини припинилися, тривалий час з відповідачем не проживають, стали один для одного чужими людьми, перестали розуміти один одного та втратили почуття любові та поваги, а тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 27 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності, шлюб розірвати , оскільки має іншого чоловіка та дитину від нього. Просить судовий збір стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу зазначив, що не проживає з позивачкою вже 3 роки, має іншу жінку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2015 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Сиворогівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В подружжя є четверо дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося через втрату почуття любові та поваги, розуміння один одного, крім того, фактичні шлюбні відносини припинилися близько трьох років назад, на даний час позивачка має іншого чоловіка та дитину від нього, відповідач також проживає з іншою жінкою. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейних відносин, а мають інші сім`ї, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, при таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved