Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

17 листопада 2016 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, а саме змінивши розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 550 грн., починаючи стягнення з 17.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що перебував у шлюбі з відповідачем, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.08.2012 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. З нього на користь відповідача за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області, на підставі виконавчого листа № 2-321 від 01.11.2011 стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2011 до повноліття дитини. Зазначене рішення набрало законної сили, так як він його не оскаржував і був з ним повністю згоден. Позивач зазначає, що на даний час у нього змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан. 19.04.2013 він уклав шлюб з іншою жінкою і в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час він не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, у зв'язку з чим виникли підстави для зменшення розміру аліментів, які він сплачує на доньку [PERSON], [INFO], та просить їх стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого позовну заяву вважає необґрунтованою, так як доводи, викладені в позові є безпідставними та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме вважає що зміна сімейного стану платника аліментів є недостатньою суттєвою обставиною для зміни розміру аліментів. Відповідно до довідки № 2 від 03.01.2017, виданої відділом ДВС Новопсковського РУЮ, з позивача на її користь нараховані аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], з січня по грудень 2016 в розмірі 736,25 грн. щомісячно. Заборгованість позивача по сплаті аліментів складає 8225,53 грн. Позивач є молодою, працездатною людиною та не позбавлений права у подальшому влаштуватися на роботу для збільшення своїх доходів, у додаткових витратах на дитину позивач участі не приймає, обмежуючи участь у вихованні виключно нерегулярними платами аліментів. У відповідача також змінився сімейний стан, 20.03.2016 вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та [INFO] у них народився син [PERSON]. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, сама виховує доньку [PERSON], яка з кожним роком потребує здійснення додаткових витрат. У зв'язку з чим вважає необґрунтованою вимогу зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі за участю його представника, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у запереченні. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, заслухавши представника позивача, відповідача, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21.08.2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.08.2012. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 01.07.2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2011 року до досягнення дитини повноліття, що підтверджується рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 01.07.2011 та постановою про відкриття виконавчого провадження № ВП № 29718151 від 02.11.2011. Відповідно до довідки № 9222 від 01.02.2017 з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, [PERSON] в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 отримував доходи з таких джерел: ТОВ «Український мед»: у березні 2015 року - 33635,00 грн., з квітня 2015 року інформація про доходи відсутня; в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 отримував доходи з таких джерел: ТК «Содружество»: у березні 2016 року - 15606, 00 грн., ТОВ «Фортуна»: у березні 2016 року - 4980 грн., ТОВ «Асканія ПАК»: у березні 2016 року - 16578,00 грн., з квітня 2016 року інформація про доходи відсутня. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 19.04.2013 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, 19.04.2013 уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 04.04.2014 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [INFO] народилася [PERSON], де в графі «батько» вказаний [PERSON]», у графі «мати» вказана «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 15.09.2016 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [INFO] народився [PERSON], де в графі «батько» вказаний [PERSON]», у графі «мати» вказана «[PERSON]». Згідно довідки № 612, виданої 11.11.2016 виконкомом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: дружина - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON]. 20.01.2017 відповідач [PERSON] надала до суду заперечення на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого позовну заяву вважає необґрунтованою, так як доводи, викладені в позові вважає безпідставними та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи. Так, згідно довідки № 2 від 03.01.2017, виданої Новопсковським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON], про те, що їй нараховані аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], та станом на 01.01.2017 заборгованість зі сплати аліментів становить 8225,53 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 29.03.2016, відповідач [PERSON] 29.03.2016 уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження,серії [NUMBER], у відповідача у шлюбі з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до наказу № 22-к від 21.07.2016 відповідач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 25.07.2016 по [INFO]. Згідно акту підтвердження проживання без реєстрації від 11.01.2017, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - син. Відповідно до довідки № 37 від 11.01.2017, виданої виконкомом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації та має склад сім'ї: мати - [PERSON], чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], син - [PERSON] Згідно до статті 18 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, в даній конкретній справі позивачем [PERSON] в підтвердження своїх позовних вимог було надано копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтв про народження дітей, довідку про склад сім'ї. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом. Отже, в даній ситуації надані позивачем докази підтверджують наявність підстав для зменшення розміру аліментів, свідчать про зміну його матеріального і сімейного стану, тобто свідчать про існування обставин, які не могли бути враховані судом, що визначав розмір стягнутих аліментів, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з [PERSON] аліментів рішенням суду від 01.07.2011. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 143 цс 13, згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Оцінюючи докази, як кожен окремо, а також їх взаємний зв'язок у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені доказів наявних у справі суд приходить до висновку, що наданими позивачем [PERSON] доказами підтверджуються обставини про те, що його матеріальний стан змінився в бік його зменшення, надано докази про наявність на його утримані інших осіб та здійснення витрат у зв'язку із цим, і які змінилися після винесення рішення суду про стягнення аліментів. Щодо визначення розміру аліментів, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачем, буде порушувати права дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а при таких обставинах буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дитини за таких обставин буде покладено на її матір, сімейний стан якої також змінився. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи викладене та зважаючи на зміну матеріального стану позивача, відсутність у нього стабільного доходу, з якого можна було б утримувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для зміни розміру аліментів на дитину, які стягуються з нього за рішенням суду від 01.07.2011, до 600 гривень щомісячно. Також судом приймається до уваги положення п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Посилання відповідача як на підставу своїх заперечень на те, що внаслідок зменшення розміру аліментів донька [PERSON] опиниться у нерівних умовах, одні діти будуть забезпечені краще, ніж вона, та в подальшому стягувана сума в 550 грн. може бути недостатньою для утримання дитини не береться судом до уваги, так як відповідач не позбавлена можливості відповідно до ч.1 ст. 192 СК України на подання позову про збільшення розміру аліментів, як одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Беручи до уваги наведені роз'яснення, враховуючи те, що змінився сімейний стан сторін, оскільки на даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, зокрема і дітей віком до 18 років, на даний час збільшились ціни на продукти харчування, ліки, товари та інші послуги, що потребує від відповідача значно більших витрат на утримання дитини, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання доньки сторін, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зменшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подання позову, як про це просить позивач. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial