Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

19 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 20 жовтня 2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що протягом останніх п`яти років сімейне життя між ними фактично припинено. Цьому передував тривалий період непорозумінь і суперечок, які свідчать про те, що наразі примирення між ними є неможливим. Відповідач страждає на алкогольну залежність та систематично вчиняє домашнє насильство в сім`ї, в тому числі, фізичне насильство. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, спільного бюджету вони не ведуть, тобто шлюб існує лише формально. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримав 5 квітня 2021 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 20 жовтня 2006 року [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 1982 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1801 (а.с. 11). Від подружнього життя сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Судом встановлено, що позивач разом з сином проживають без реєстрації місця проживання в м. Київ. Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 21). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, а також того, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved