Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

18.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» інфляційні збитки та 3% річних за період з 26.05.2017 року по 15.06.2020 року у розмірі 30639 гривень, 56 коп., посилаючись на те, що 26 травня 2017 року він був незаконно звільнений з посади інженера з охорони праці ДП «Одеський морський торговельний порт», рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02 травня 2018 року позивач був поновлений на роботі та з відповідача була стягнута сума коштів у розмірі 90779,59 гривень за час вимушеного прогулу. Однак, рішення суду відповідачем було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку, і кошти в розмірі 90779,59 гривень [PERSON] отримав тільки 15.06.2020 року, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Огренич І.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 26.08.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. 14.09.2020 року ДП «Одеський морський торговельний порт» надав відзив на позовну заяву, та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у відзиві на позов. 17.09.2020 року [PERSON] надав відповідь на відзив в якій просив відмовити відповідачу в вимогах викладених у відзиві. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенні та визнанонезаконним звільнення з роботи [PERSON] , за наказом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про припинення трудового договору №232К 3-1 від 26.05.2017 року, поновлено [PERSON] на посаді інженера з охорони праці в Державному підприємстві «Одеський морський торговельний порт», а також стягнуто з державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» середній заробіток за час вимушеного прогулуу розмірі 90779,59 гривень. (справа № 520/9836/17). Ухвалою від 06 серпня 2018 року Верховного Суду у справі № 520/9836/17 було відкрито касаційне провадження та зупинено до закінчення касаційного провадження виконання рішення від 02 травня 2018 року Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/9836/17, яке набрало чинності 24 липня 2018 року згідно до постанови від 24 липня 2018 року Апеляційного суду Одеської області у зазначеній справі, за позовом [PERSON] про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, у частині стягнення коштів з ДП «Одеський морський торговельний порт» за виключенням стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. 27 серпня 2018 року ДП «Одеський морський торговельний порт» добровільно перераховано на картковий рахунок [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 7591,07 грн. (з відрахуванням належних податків та зборів - 6110,81 грн)., що підтверджується платіжним дорученням ДП «Одеський морський торговельний порт» № 1010 від 27 серпня 2018 року. 13 вересня 2018 року Київським районним судом м. Одеси було розглянуто заяву [PERSON] у справі №520/9836/17 та винесено додаткове рішення, яке постановою Одеського апеляційного суду від 19.06.2020 року залишено без змін, та яким допущено негайне виконання рішення Київського райсуду м.Одеси від 02 травня 2018 року в частині стягнення з ДП «Одеський морський торговельний порт» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 8252,69 грн. 26 вересня 2018 року Київським районним судом м. Одеси [PERSON] було видано виконавчий документ у справі №520/9836/17 на виконання вказаного додаткового рішення та 23 серпня 2019 року органами виконавчої служби було примусово стягнуто сума у розмірі 2141,88 грн. (8252,69-6110,81). Постановою від 01 квітня 2020 року Верховний Суд залишив без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2018 року у справі №520/9836/17. 09 червня 2020 року Другим Приморським ВДВС у м. Одесі стягнуто примусово з ДП «Одеський морський торговельний порт» кошти у загальній сумі 100108,54 грн. за виконавчим листом від 09 серпня 2018 року у справі № 520/9836/17, виданим Київським районним судом м. Одеси на виконання рішення від 02 травня 2018 року. [PERSON] зазначає строк затримання заробітної плати з моменту незаконного звільнення - 26 травня 2017 року по день фактичного отримання заробітної плати - 15.06.2020 року, при цьому просить стягнути і надає розрахунок інфляційних витрат та 3% річних із 01 червня 2017 року по 30 червня 2020 року, крім того розрахунок за вказаний період нараховується із сумі у розмірі 90779,59 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Доводи позивача про те, що на 26 травня 2017 року (01 червня 2017 року) ДП «Одеський морський торговельний порт» мало борг по заробітній платі перед [PERSON] в розмірі 90779,59 гривень, який він просить стягнути по день фактичного розрахунку з ним, судом не приймаються до уваги, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Окрім того, на виконання рішення Київського райсуду м.Одеси від 02 травня 2018 року, яким на користь [PERSON] стягнуто 90779,59 гривень, останній отримав загальну суму в розмірі 108361,23 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. При таких обставинах та враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed