overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

19.01.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 18 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 15, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через нехтування відповідачем сімейними цінностями, почуття любові зникло, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Позивач позовні вимоги підтримав і просить задовольнити їх, вважає що примирення неможливе, так як він не може пробачити дружині стосунків з іншим чоловіком. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] позов визнала, однак причини, які призвели до відчуження подружжя один від одного та до фактичного припинення шлюбних стосунків, вважає інші. На її думку, це безвідповідальність відповідача та нездатність приймати самостійні рішення в інтересах сім'ї. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], сторони перебувають у шлюбі, який 18 лютого 2016 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Соснівського району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 15. Після укладення шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем дає підстави вважати про відсутність у неї інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. З пояснень сторін встановлено, що кожен з них має свої причини, які призвели до фактичного розпаду сім'ї. Вказане свідчить про повну відсутність взаєморозуміння між подружжям. Примирення сторін на даний час неможливе. Шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить загальноприйнятим нормам суспільного життя, не відповідає інтересам сторін та їх малолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд за пропозицією позивача залишає їх за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

19.01.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.06.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за № 273. Позивач посилається на такі обставини. 24.06.2006 він та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 19.01.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які після розпаду сім'ї залишилися проживати з позивачем. Однією сім'єю сторони фактично не проживають з грудня 2015 року. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. На цьому грунті між подружжям виникали скандали і сварки, які в результаті призвели до руйнування шлюбних відносин та їх остаточного припинення. Спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити його позовні вимоги; строку на примирення не потребує; просить справу розглядати в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши суду письмову заяву, відповідно до якої позов [PERSON] визнає та погоджується на розірвання шлюбу; просить справу розглядати в її відсутність. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища - [PERSON] - не заявила. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

19.01.2016 позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 02.11.1995 року з відповідачем [PERSON]. Зазначає, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилається на те, що примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. В судове засідання позивачка не з'явилася. 11.03.2016 подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. 11.03.2016 подав суду письмову заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Враховуючи наведені вище заяви сторін, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.11.1995 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за номером 1798, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

19.01.2016 позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 19 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівськму відділі державно реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 200. 17 серпня 2014 року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. Зараз мешкає з чоловіком, але через алкоголь виникають серйозні сварки, бувають побої, що негативно впливає на виховання дитини. Вказана причина призвела до розпаду сім`ї, у звязку з чим просила суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що їхню сім`ю зберегти неможливо. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з 23 січня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з січня 2016 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

19.01.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 05.07.2012 р. діда [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за законом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким матеріальним становищем; звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.3-4, 24). Представник Гранівської сільської ради Гайсинського району подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.21). [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяву про визнання вимог позову, просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.15, 22-23, 25-26, 27-28, ). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.07.2012 р. внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 3.40 га, розташованої на території Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8, 10). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого 05.07.2012 р. [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

19.01.2016 р. [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі, проте разом із ним не проживає. Позивач в позовній заяві зазначає, що за час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] Дитина повністю перебуває на утриманні позивача котра у свою чергу потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Позивач вказує, що відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, адже фізично здоровий, має постійне місце роботи, працює старшим дільничим інспектором, та регулярно отримує заробітну платню, на його утриманні немає непрацездатних батьків, а на двох дітей від попереднього шлюбу він добровільно сплачує аліменти (договірну суму) на користь колишньої дружини. Натомість доньці від спільного шлюбу вже виповнилось 7 місяців, а тому позивач вважає, що має право отримувати кошти на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку.Окрім того вона залишилась без засобів до існування, оскільки через малолітній вік дитини вона не може піти працювати, у зв'язку з чим опинилась в скрутному матеріальному становищі. Посилаючись на положення с. 84 Сімейного Кодексу України просить стягувати із відповідача аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1/5 частки від доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с. 35). Одночасно відповідач неодноразово не з'являвся до судових засідань призначених на 29.01.2016 р., 12.02.2016 р. та 25.02.2016 р., надаючи 11.02.2016 р. та 24.02.2016 р. клопотання про перенесення розгляду справи оскільки, з його слів, у зазначені вище дні він не міг з'явитись у судові засідання адже знаходився на лікарняному та потребував стороннього догляду та домашнього режиму, долучаючи довідки лікаря хірурга з поліклінічного сектору медичного забезпечення УМВС України у Вінницькій області (а.с. 20-21, 28-29). Однак згідно відповіді на запит за № 33/22/1-33 від 03.03.2016 р. [PERSON] [INFO] звертався за медичною допомогою до лікаря хірурга де був оглянутий, встановлено діагноз та надані рекомендації щодо лікування. [PERSON] не був звільнений від службових обов'язків і продовжував працювати. Довідки були видані лише про звернення та отримання медичної консультації. На момент огляду [PERSON] домашнього режиму та стороннього догляду не потребував (а.с. 37). Оскільки судом встановлено, що [PERSON] мав змогу з'явитись у судові засідання на 12.02.2016 р. та 25.02.2016 р., однак проігнорував їх та навмисно затягував розгляд справи, а також враховуючи його належне повідомлення телефонограмою про судове засідання на 10.03.2016 р. (а.с. 35),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

19.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила надати їй додатковий двомісячний строк для подання заяви прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 14 грудня 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить її матері [PERSON] 14.12.2014 р. [PERSON] померла. Заповіту після своєї смерті не залишила. Після смерті матері 12.07.2015 р. позивачка звернулася до нотаріуса, який повідомив їй, що свідоцтво про право на спадщину видати не може, оскільки, сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, строк пропустила з поважних причин, оскільки перебувала у зоні АТО, де із-за масивних обстрілів проїзних шляхів не могла повернутися до м. Харкова. Після повернення одразу звернулася до нотаріуса. Тому, просить суд визнати підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними і надати їй додатковий 2-х місячний строк для прийняття спадщини. Позивачка направила суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідачка [PERSON] направила суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, копії яких знаходяться у матеріалах справи (а.с. 5,6). Квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на праві власності належить її матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АЕВ № 848542 від 05.09.2001 р. (а.с.4). 14.12.2014 р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, згідно з положеннями ст. 1269 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка разом із матірю на час смерті не проживала. Отже, відповідно до вищенаведеного закону, повинна була звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. На виконання положень чинного законодавства, [PERSON] звернулась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті своєї матері 12.07.2015 р. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, вказавши, що пропустила його з поважної причини внаслідок обстрілів в зоні АТО, де вона в той час знаходилась. Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

19.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №92, будинку №85 по вул.23 Лютого в м.Кривому Розі, зобовязання зняття відповідача з реєстрації по спірній квартирі. Вказує що є наймачем вказаної квартири згідно ордера, відповідач яка є її дочкою з січня 2010 р. в спірній квартирі не проживає. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловою площею, оскільки вона не проживає в квартирі понад 6 місяців без поважних причин, позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей, яких залишила з позивачем. Позивач подала до суду заяву про підтримання позову, згоду на заочнй порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки за місцем реєстрації не проживає. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлено про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити частково і відповідно до ст.71 ЖК України, визнати відповідача такою що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено ордером, довідкою з місця проживання, актом затвердженим ТОВ «УЮТ-2011» а.с.16-18, що [PERSON]є наймачем квартири [ADDRESS]. З січня 2010 р. відповідач в квартирі не проживає, що підтверджується актом. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж 6 місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаний таким що втратив право користування житловим приміщенням. В частині позову про зобовязання зняття з реєстрації позивачу слід відмовити, оскільки відповідач визнається таким що втратив право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

19.01.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] (а.с. 2), в якому позивач просила збільшити розмір аліментів на сина [PERSON] до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Стороною відповідача були надані письмові заперечення (а.с. 13-15) та зустрічний позов (а.с. 70-71). Згідно зустрічному позову від 06.05.2016 р. сторона відповідача просить про сплату аліментів позивачу у розмірі 2000 грн. і перерахування частини аліментів, яка складається із ? частини доходу відповідача за вирахуванням вказаних 2000 грн., на особистий рахунок дитини, відкритий у Державному ощадному банку, посилаючись на положення ст. 186 СК України, на нецільове витрачання аліментів (утримання співмешканця, компенсація ? вартості автомобіля). В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про залишення її позову без розгляду (а.с. 180), в якому просила продовжити розгляд справи у її відсутності і відмовити у задоволенні зустрічного позову. Позивач надала письмові заперечення на зустрічний позов (а.с. 83), в яких посилається на те, що [PERSON] не довів зміну її сімейного стану, витрачання нею аліментів на утримання співмешканця та на виплату компенсації за автомобіль. Судом винесена ухвала від 08.12.2016 р. про залишення позову [PERSON] без розгляду (а.с. 193). В судове засідання не прибули відповідач та його представники, представник третьої особи - органу опіки та піклування, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 181, 188, 191). Представник відповідача [PERSON] у заяві на а.с. 191 підтримав зустрічний позов. Представник третьої особи у клопотаннях на а.с. 181, 188 просить прийняти рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22.02.2012 р. було стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.06.2015 р. було задоволено позов [PERSON] про зміну розміру аліментів та змінено розмір аліментів на ? частину від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ч.2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За заявами відповідача [PERSON] орган опіки та піклування перевірив цільове витрачання аліментів та не встановив таких фактів, зазначивши, що позивач [PERSON] належним чином виконує батьківські обов'язки (а.с. 73-79). Суд вважає, що сторона відповідача не надала належні, допустимі докази у підтвердження обґрунтування зустрічного позову відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, а тому позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed