Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

18 серпня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2001 року. Згодом шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на якого за рішенням суду з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2008 року в особі відповідача. Заборгованість по сплаті аліментів позивача за період з грудня 2011 року по січень 2015 рік включно складає 13945,39 гривень. За вказаний період [PERSON] не працював. Державним виконавцем не були враховані сплачені позивачем аліменти за жовтень 2013 року - 300 гривень, за листопад 2013 року-300 гривень, за грудень 2013 року-300 гривень та січень 2014 року 300 гривень. Починаючи з 2011 року [PERSON] був звільнений з останнього місця роботи та по теперішній час не міг працевлаштуватися з причини хронічного двостороннього сенсоневральної приглухуватості II ступені. Скрутне матеріальне становище змусило позивача відмовитись від послуг газопостачання. Опалювання будинку здійснює дровами. Наведені обставини свідчать про скрутне матеріальне становище [PERSON] Позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача у розмірі 13945,39 гривень та змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] і стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дати винесення рішення. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. При цьому пояснив, що він не може працевлаштуватися, до пенсії залишилося два роки, не може доробити. Додав, що у нього мається одна електрична піч, сплачує за електроенергію по мінімуму. Скільки міг, допомагав. Коли відповідач давала сина купував йому все на рік для навчання, а коли його не давала, перестав сплачувати. Допомагав як міг, зокрема привозив рози. Має 6 соток землі, а в [PERSON] - 1,5 га землі. Він платив аліменти, купив сину телефон, але не може додзвонитися, оскільки той поміняв номер з Київстар на МТС. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю при цьому пояснила, що позивачем не надано жодного аргументованого доказу. Він, при бажанні, може працювати. [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Вказала, що позивач має не 6 соток, а 0,5 га і біля будинку 30 соток, має підсобне господарство. Крім цього зазначила, що [PERSON] не довів тяжкий матеріальний стан, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, все поклав на її плечі. Обмежень у спілкуванні [PERSON] з дитиною не було. Вислухавши сторони вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2008 року, справа №2-415/2008 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 29 вересня 2008 року в особі матері [PERSON] Довідкою відділу Державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області №122/03-54 від 16 березня 2015 року підтверджується, що заборгованість по сплаті аліментів, згідно виконавчого листа №2-415, який видано 18 грудня 2008 року Межівським районним судом Дніпропетровської області, станом на 23 січня 2015 року становить 13945,39 гривень. Згідно довідки виконкому Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №873 від 29 липня 2011 року [PERSON] має земельну ділянку площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства; для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,25 га в по вул.Шевченка, 58, с.Камяне згідно по господарської книги. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 04 серпня 2015 року [PERSON] має двостороннє враження ЗВА, хронічне двохстороннє сенсоневральна приглухуватість II ступені. Згідно заяви до Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» від 25 грудня 2015 року, [PERSON] припинив дію договору на надання послуг фіксованого телефонного звязку. Згідно довідки ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» за вих..№353 від 28 серпня 2015 року, позивачем використовується газова плита ПГ-4 для приготування їжі. Згідно ст.ст. 195-197 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що передбачена ст. 196 СК вiдповiдальнiсть платника алiментiв за прострочення їх сплати у видi неустойки (пені) настає лише за наявностi вини цiєї особи. На платника алiментiв не можна покладати таку вiдповiдальнiсть, якщо заборгованiсть утворилася з незалежних вiд нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробiтної плати, затримкою або неправильним перерахуванням алiментiв банками. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач належних доказів у підтвердження наявності скрутного матеріального становища, докладання зусиль для додаткового працевлаштування, а також наявності постійного захворювання суду не надав. Відмова від послуг фіксованого телефонного звязку, інформація про наявність газової плити та наявність зазначених вище земельних ділянок не свідчить про скрутне матеріальне становище; консультаційний висновок спеціаліста не свідчить про стійку втрату працездатності, що може бути підтверджено лише висновком МСЕК. Таким чином, обставини на які посилається позивач не є достатніми для висновку суду про необхідність звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам та зменшення їх розміру. Фіскальними чеками №4903 від 19 жовтня 2013 року, №5594 від16 листопада 2013 року, №6306 від 19 грудня 2013 року та квитанцією №5/4 від 13 січня 2015 року підтверджується те, що [PERSON] в рахунок сплати аліментів переказав відповідачу за жовтень, листопад і грудень 2013 року та за січень 2015 року по 300 гривень, а всього - 1200 гривень. Таким чином [PERSON] слід звільнити від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 1200 гривень, які не були враховані державним виконавцем під час розрахунку заборгованості. В задоволенні решти позовних вимог через вище викладені обставини слід відмовити. На підставі ст.ст. 192, 195-197 СК України та

Outcome: partial