Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

19.10.2015 року з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В обгронтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що 20.03.2013 року надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4500 доларів США, які згідно розписки вона повинна була повернути 1 квітня, після продажу свого автомобіля. У 2014 року він дізнався, що [PERSON] продала свій автомобіль, а борг не повернула, а тому він звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами позики суму у розмірі: 4500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до доллара США станом на день подання позову складає 94500 грн., також стягнути три відсотки річних за користування кредитними коштами у сумі 135 доларів США або 2836 грн., а також витрати пов'язані з розглядом справи у суді у розмірі 3500 грн. Позивач до суду не зявився, про час та місце розгляд справи був повідомлений у встановленому порядку. Представник позивача у судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.ст.\~169,224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів, з урахуванням думки позивача за відсутності відповідача і винести заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. Так, згідно росписки, 20.03.2013 року [PERSON] взяла у борг у позивача 4500 доларів США. Зобов'язалася повернути борг у строк до 01 квітня (а.с.5). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з частиною 2\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до частини 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач своїх обов'язків за зобов'язаннями позики не виконав, грошових коштів отриманих у борг за розпискою у строк та в порядку, що в них встановлені позивачу не повернув, тому позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 4500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до доллара США складає 94500,00 грн., та трьх відсотків річних за користування кредитними коштами у сумі 135 доларів США або 2836,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Щодо стягнення на користь позивача 50 грн. у виді витрат на отримання довідки з банку, щодо курсу валют, то в цій частині позову слід відмовити, так як ці витрати згідно ст. 79 ЦПК не відносяться до судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved