Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

19 грудня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 98. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 09.06.2006 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2018 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 98. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно /а.с. 4/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. [PERSON] та [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. (704,80:2=352,40) з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. - з державного бюджету.

Outcome: approved