Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

18 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на наступні обставини. 27 березня 1957 року в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області в сімї [PERSON] та [PERSON] народилася заявниця. З невідомих останній причин, її мати своєчасно не звернулася у відділ реєстрації актів цивільного стану з необхідними документами про реєстрацію народження заявниці та не одержала свідоцтва про її народження. З цього приводу Татарбунарським районним судом Одеської області 30 листопада 2012 року було встановлено факт народження заявниці і на підставі рішення суду 10 вересня 2015 року їй було видано свідоцтво про народження. При зверненні до Татарбунарського районного сектору головного управління державної міграційної служби України в Одеській області з приводу видачі заявниці паспорту громадянина України, остання отримала відмову у звязку з тим, що їй необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року. Заявниця вказує, що народилася в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, завжди жила в цьому селі і збирається жити в подальшому, увесь 1991 рік вона працювала в колгоспі «Правда» с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, згодом реорганізованого в КСП «Струмок», а потім в СЗАТ «Струмок», і виробила 301 трудодень. З огляду на вищевикладене заявниця звертається до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, що має для неї юридичне значення і необхідне для отримання паспорту громадянина України. В судове засідання представник заявниці, адвокат [PERSON], не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги заяви, просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.17). Представник Татарбунарського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області не заперечував проти задоволення вимог заявниці, зауважив, що після отримання нею відповідного рішення суду, остання зможе вирішити питання про отримання громадянства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №440443 від 10.09.2015 року (а.с.3) [PERSON] народилася 27 березня 1957 року в сімї [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про восьмирічну освіту серії И №278443 від 12.06.1972 року (а.с.4), [PERSON], яка народилася у 1957 році, закінчила вісім класів Струмківської середньої школи Татарбунарського району Одеської області. Як вбачається з копії атестату про середню освіту серії Ж №412972 від 26.06.1974 року (а.с.5), [PERSON], [INFO], закінчила повний курс Струмківської середньої загальноосвітньої школи Татарбунарського району Одеської області. Крім того, копією довідки №133 від 16.12.2011 року (а.с.а.с. 6 6 «зворот»), виданою головою СЗАТ «Струмок» підтверджується, що [PERSON] перебувала членом колгоспу «Правда» і працювала у колгоспі трактористом з 10.03.1976 по 30.04.1976, з 20.05.1979 по 30.07.1980, з 10.07.1983 по 31.07.1993. Колгосп «Правда» перейменовано в КСП «Струмок» загальними зборами колгоспників (наказ №1 від 18.03.1993 року), КСП «Струмок» реорганізовано в СЗАТ «Струмок» (наказ №1 від 23.02.2000 року). У 1991 році [PERSON] виробила 301 трудодень. Як вбачається з копії трудової книги серії АВ №581841 (а.с.а.с.7 7 «зворот»), [PERSON], [INFO], 10.03.1976 року почала свою трудову діяльність дояркою в МТФ №3. Починаючи з 10.07.1983 року по 31.07.1993 року працювала в колгоспі «Правда», що також підтверджується копією вкладишу до трудової книжки колгоспника за №0974096 (а.с.а.с.8-8 «зворот»). Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.11.2012 року (а.с.а.с.9-9 «зворот»), встановлено факт народження [PERSON], [INFO] у с.Струмок Татарбунарського району Одеської області у матері [PERSON]. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявниці для оформлення громадянства України. Факт постійного проживання заявниці на території України підтверджується поясненнями заявниці, викладеними в заяві та наявними у матеріалах справи доказами, які досліджені судом . Обставини, які підтверджували факт постійного проживання заявницею на території України станом на 24.08.1991 року були предметом розгляду і при вирішенні питання про встановлення факту народження [PERSON], що також дає суду підстави для задоволення вимог заявниці. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року., а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. За таких обставин вимоги заявниці обґрунтовані і суд встановлює факт постійного проживання [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року на території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved