Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

18.12.2013 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 14.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 90. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з вересня 2007 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. У разі виникнення спору щодо розподілу спільного набутого майна, він буде вирішуватись в окремому провадженні. До судового засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, уточнив позовні вимоги, а саме: відмовився від стягнення сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. з відповідача, інші позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, зазначає, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON] і тому вона заперечує проти стягнення з неї судового збору при розгляді зазначеної справи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 14.10.2005 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області 14.10.2005 року було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 90). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області 01.02.2006 року, актовий запис № 11. Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2007 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що позивач відмовився від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, тому суд вважає за можливе прийняти зазначену відмову та не застосовувати вимоги ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved