Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

18.03.2013 року Приватне акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи наступні обставини. 17.12.2012 року між ФОП [PERSON] (турагент) та [PERSON] було укладено договір на туристичне обслуговування № 2. Згідно п.2.2 договору турагент, за встановлену цим договором плату, відповідно до замовлення туриста (відповідача) зобов'язується забезпечити бронювання та надання комплексу послуг, а турист зобов'язується на умовах цього договору прийняти та оплатити турагенту вартість замовленого турпродукту. 17.12.2013 року між ФОП [PERSON] та громадянином [PERSON] укладено додаткову угоду про розстрочення платежу №120660004 до договором (дали по тексту - додаткова угода). За умовами додаткової угоди турист приймає на себе зобов'язання щодо сплати платежів за договором згідно пакету фінансування LeaseIT Трійка-Туризм. Як зазначено в додатковій угоді, за умовами даного пакету фінансування відповідач зобов'язується сплачувати платежі у загальній сумі 15656,67 грн. у такому порядку: -- перший платіж у розмірі 33,33% від загальною суми при укладені додаткової угоди; -- два платежі рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, у якому був укладений договір. Тобто відповідач мав сплатити 3 платежі у розмірі 5218,89 грн. (15656,67 грн. * 33,33 %) кожен. Право вимог вказаних платежів за договором відступлено на користь приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на підставі договору про участь туристичної компанії в програмі «Тур у розстрочку» № 2012080101 від 07.05.2012 року, за умовами п.2.1 якого туристична компанія (ФОП [PERSON]) бере участь у програмі «Тур в розстрочку», а саме продає тури клієнтам на підставі пакетів «Тур в розстрочку». При цьому права вимоги за договорами на умовах пакетів «Тур в розстрочку» туристична компанія відступає процесинг-центру, а процесинг-центр оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та в порядку, визначених договором. Підписання додаткової угоди [PERSON] підтвердив своє ознайомлення з умовами щодо відступлення права вимоги за договором, а також із тим, що місячні платежі за договором відповідач зобов'язаний сплачувати на розрахунковий рахунок позивача згідно з рахунками, які він отримує. Також за умовами додаткової угоди, у разі несвоєчасної оплати місячних платежів, якщо прострочення триває до 10 календарних днів включно, відповідач сплачує штраф в розмірі 5% від суми простроченого платежу, якщо прострочення складає більше ніж 10 календарних днів, відповідач сплачує штраф в розмірі 10 % від суми простроченого платежу. Відповідач лише частково здійснив оплату за додатковою угодою у день її укладання в розмірі 5218,88 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером від 17.12.2012 року та відображено в структурі грошових нарахувань та надходжень №2013030103 від 01.03.2013 року. Зі сплатою решти суми заборгованості відповідач прострочив на строк більше 10 календарних днів за кожним платежем та відмовляється в подальшому їх сплачувати, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем. Оформлення додаткової угоди, якою передбачені умови отримання туристичної послуги у розстрочку є комерційним кредитом та регулюється положеннями ст. 1057 ЦК України, та не потребує ліцензії для надання банківського кредиту. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно заяви про збільшення позовних вимог, на даний час сума заборгованості відповідача за договором зросла на суму штрафних санкцій за прострочення платежів. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму грошової заборгованості у розмірі 10437 гривень 78 копійок, суму штрафних санкцій за прострочення платежів в розмірі 8977 гривень 95 копійок, суму сплаченого судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок. В судовому засіданні у режимі відео конференції представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості, з штрафними санкціями та суму судового збору. Відповідач в останнє судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений. Надав заперечення проти задоволення позову позивача, вказуючи, що позовні вимоги безпідставні, оскільки позивачем було порушено Закон України «Про захист прав споживачів», пояснивши, що він 17 грудня 2012 року уклав з ФОП [PERSON] договір № 2 на туристичне обслуговування, предметом якого був туристичний тур до Індії (штат Гоа) з 22 грудня 2012 року по 03 січня 2013 року тривалістю 12 діб (11 ночей), вартістю 14091,0 грн., з внесенням передплати в розмірі 5218,88 грн. В той же день між сторонами була укладена спірна додаткова угода про надання туристичної послуги в розстрочку, згідно якого загальна вартість становила 15656, 67 грн. У зв'язку з претензіями до наданої туристичної послуги, він звернувся до інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, якою встановлено, що договір з додатковою угодою носить ознаки кредитної угоди, визначеної ст. 1054 ЦК України. Кредитування по вказаному договору про туристичне обслуговування здійснене без відповідної ліцензії з порушенням права позивача, як споживача послуг, без надання відповідного переліку інформації щодо кредитування. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ФОП [PERSON] (турагент) та [PERSON] було укладено договір на туристичне обслуговування №2, згідно п. 2.2 якого турагент, за встановлену цим договором плату, відповідно до замовлення туриста (відповідача) зобов'язується забезпечити бронювання та надання комплексу послуг, а турист зобов'язується на умовах цього договору прийняти та оплатити турагенту вартість замовленого турпродукту. Згідно додатку № 1 до договору на туристичне обслуговування №2 від 17.12.2012 року вартість замовлення на бронювання туристичних послуг для [PERSON] та [PERSON] становила 14091 грн., з передплатою 5218 грн. 88 коп. 17.12.2013 року між туристичною компанією ФОП [PERSON], тур агентом ФОП [PERSON] (особливий рахунок [NUMBER]) та громадянином [PERSON] укладено додаткову угоду про розстрочення платежу №120660004, згідно якої турист [PERSON] приймає на себе зобов'язання щодо сплати платежів за Договором на туристичне обслуговування згідно з умовами вказаного пакету фінансування LeaseIT. Туристичний продукт - тур New Traver Індія 22.12.2012-02.01.2013 Tio Carmano 2* DBL BB, загальна сума платежів 15656,67 грн. Місячні платежі турист сплачує щомісячно рівними частинами до 20-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, у якому був укладений даний договір. Турист ознайомлений, що місячні платежі за цим договором відступлені на користь Процесінг-центру LeaseIT. Турист сплачує місячні платежі за туристичний продукт на рахунковий рахунок Процесінг-центру згідно з розрахунками, які отримує від Процесінг-центра. У разі несвоєчасної оплати місячних платежів, якщо прострочення складає до 10 календарних днів включно, турист сплачує штраф в розмірі 5% від суми простроченого платежу(ів), якщо прострочення складає більш ніж 10 календарних днів, турист сплачує штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу(ів). Зі змісту додаткової угоди вбачається, що вартість договору змінюється та складає 15656, 67 грн. [PERSON], який у додатковій угоді визначений «туристом», підписуючи дану додаткову угоду прийняв на себе зобов'язання щодо сплати платежів за договором згідно умов пакету фінансування LiaselT, зокрема кількість платежів - 2 місяця щомісячними рівними платежами за надання туристичних послуг з розстроченням платежу. Визначений особливий рахунок туриста у системі LiaselT. Також, додатковою угодою прямо передбачено, що «турист» ознайомлений, що його місячні платежі відступлені на користь ПрАТ «Лізінг інформаційних технологій», яке у додатковій угоді визначене як «Процесінг центр LiaselT», та він сплачує місячні платежі за туристичний продукт (поїздку на Гоа з 22 грудня 2012 по 02 січня 2013 року) на розрахунковий рахунок «Процесінг центр LiaselT». Передбачено, що інші положення договору залишаються незмінними. Таким чином, додатковою угодою до договору сторони домовилися, щодо умов надання туристичної послуги у розстрочку з визначенням, звеличення вартості послуги та що відстрочені платежі «Туриста» одразу відступлені на користь ПрАТ «Лізінг інформаційних технологій» (ст. 516 ЦК України). Раніше, 07.05.2012 року між ПАТ «Лізінг інформаційних технологій» (процесинг-центр) та ФОП [PERSON] (туристичною компанією) було укладено договір про участь туристичної компанії в програмі «Тур в розстрочку» № 12050701, згідно якого туристична компанія - ФОП [PERSON] бере участь в програмі «Тур в розстрочку», а саме продає тури клієнтам на умовах пакетів «Тур в розстрочку». При цьому право вимоги за договорами на умовах «тур в розстрочку» туристична компанія відступає Процесинг-центру, а Процесинг-центр оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договору. Згідно п. 3.1 даного правочину ПрАТ «Лізінг інформаційних технологій» протягом двох банківських днів з моменту надання укладеного ФОП [PERSON] договору з клієнтом на умовах пакету «Тур у розстрочку» перераховує на рахунок ФОП кошти за відступлене право вимоги до клієнта в розмірі решти вартості тура за номінальною вартістю. Згідно квитанції від 17.12.2012 року, [PERSON] сплатив 5218 грн. ФОП [PERSON] за туристичні послуги згідно договору № 2 від 17.12.2012 року. Згідно довідки структури грошових нарахувань та надходжень № 2012030103 від 01.03.2013 року щодо клієнта [PERSON] (особливий рахунок в системі [NUMBER]) сплачено 5218,89 грн., заборгованість по платежам з 01.01.2013 року по 01.03.2013 року становить 1255,64 грн. Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №719909, приватне акціонерне товариство «Лізінг інформаційних технологій» зареєстровано в єдиного державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02.09.2004 року, основний вид економічної діяльності - 64.91 фінансовий лізінг. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.03.2014 року, апеляційна скарга [PERSON] відхилена, та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2013 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] (треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватне акціонерне товариство «Лізінг інформаційних технологій», інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області) про визнання недійсною додаткової угоди № 120660002 до договору про туристичне обслуговування № 2 від 17.12.2012 року - залишено без змін. Згідно статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Однак відповідач вимоги позивача не виконав, з моменту подачі позову - 11.03.2013 року відповідачем заборгованість за договором на туристичне обслуговування № 2 від 17.12.2012 року не погашена, не сплаченого жодного платежу, у в зв'язку з чим на 22.08.2013 року сума заборгованості збільшилися на суму штрафних санкцій за прострочення платежів і становить 19415,73 грн. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень №20113082202 від 22.08.2013 року (клієнт [PERSON]), заборгованість відповідача перед позивачем становить: -- грошова заборгованість у розмірі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 78 копійок. -- сума штрафних санкцій за прострочення платежів в розмірі 8977 (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят сім) гривень 95 копійок. -- сума сплаченого судового збору у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення За таких підстав суд вважає за необхідне позов приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» задовольнити.

Outcome: approved