overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

19 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 16 червня 2012 року зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини припинили в кінці 2019 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 10 серпня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 16 червня 2012 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 336. З кінця 2019 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

19 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до відповідачки, яка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 вересня1994 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка копію позову та матеріали до нього отримала, позов визнала. рух справи 21 липня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з червня 2021 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. судовий збір Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, питання про розподіл судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

19 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем - [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що в період подружнього життя почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки результату не дали. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. На даний час проживають за різними адресами. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2021 року вказану вище позовну прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Нехаївської сільської ради Коропського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що 26.07.2003 складено відповідний актовий запис за № 03 ( а.с. 3). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

19 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 908 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

19 листопада 1997 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 3.23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в КСП «Правда» с. Куцівка Смілянського району Черкаської області. Спадкоємицею по закону на спадкове майно померлої є її дочка [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала з нею до дня її смерті, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 19 листопада 1997 року, відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 3.23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в КСП «Правда» с. Куцівка Смілянського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть та сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 4 серпня 1997 року. Позивач прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, заволодівши особистими речами та предметами домашнього вжитку померлої, що підтверджується довідкою виконкому Куцівської сільської ради від 9 грудня 2016 року № 210/2-15. З повідомлення нотаріуса від 24 січня 2017 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а згідно ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а тому за позивачем слід визнати право власності на право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 548, 549 ЦК України (редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

19 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 158. В 2011 році шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: доньку-Гулієву [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [PERSON] огли, [INFO] та доньку- Гулієву [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Бабаєва Сівіндж [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що на даний час діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, відповідач добровільно не виділяє кошти на їх утримання. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовільнити. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн.20 коп. відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

19 листопада 2009 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі №2-5497/09, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованість за кредитним договором № 03002921563 від 17 серпня 2007 року в розмірі 40065 грн. 75 коп. та судові витрати в розмірі 998 грн. 99 коп., а всього 41064 грн. 74 коп. На підставі заяви представника позивача від 10 грудня 2009 року йому 26 січня 2010 року видано виконавчий лист №2-5497/09 за вказаним рішенням суду. У вересні 2014 року до суду звернулося ТОВ «Кредитні ініціативи» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» з ТОВ «Кредитні ініціативи» уклало договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості по кредитному договору № 03002921563 від 17 серпня 2007 року, укладеного з [PERSON] Представник заявника, боржник, представник ТОВ «ПростоФінанс» та представник ВДВС Кременчуцького РУЮ у м. Києві до суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З поданої заявником копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 25 липня 2013 року державним виконавцем ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції в м. Києві Бороденком В.М. відкрито виконавче провадження щодо боржника [PERSON] з виконання вищезазначеного виконавчого листа. З Інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження на даний час відкрито, державним виконавцем оголошено розшук арештованого транспортного засобу боржника та винесено постанову про зупинення у зв'язку з цим виконавчого провадження. Як вбачається з договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, укладеного між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», останнє набуло права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі заборгованості боржників, зокрема право вимоги за кредитним договором № 03002921563 від 17 серпня 2007 року, позичальником за яким є [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру заборгованості боржників. Оскільки право вимоги до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

19 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №89. У шлюбі народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З січня 2020 року подружжя припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Спроби примирення до позитивного результату не призвели. Подальше збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з січня 2020 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

19 листопада 2013 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 05 вересня 2013 року шлюб між ними розірвано. Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки працює, а їй одній важко забезпечувати дітей усім необхідним. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дітей. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка є матрі»ю дітей, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дітей. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: рішенням Старокостянтинівського районного суду від 05 вересня 2013 року про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтвами про народження їх дітей, довідкою виконкому Григорівської сільської ради №1387 від 18 листопада 2013 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, та може надавати таку допомогу.

Outcome: approved