Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

18.03.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою № 85 у будинку № 81 по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі та просить також зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації з вказаної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі Договору купівлі-продажу від 12.02.2015 р.. Згідно п. 6.2 вказаного договору купівлі-продажу відповідач повинен був до 22.02.2015 р. знятися з реєстрації за адресою вказаної квартири, але цю умову договору колишній власник не виконав, та хоча відповідач й не проживає в квартирі, але по теперішній час зареєстрований за вказаною адресою. Так як відповідач є зареєстрованим у вказаній квартирі, він змушений сплачувати комунальні послуги і за нього. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 47 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровський області, будучи повідомленим належним чином, не забезпечило явку у судове засідання свого представника, надало заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі Договору купівлі продажу від 12.02.2015 р..(а.с. 4), зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.02.2015 р. за № 8708135. Довідкою від 03.04.2015 р. адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській областіпідтверджено, що з 15.03.2011р. [PERSON], [INFO] є зареєстрованим у вказаній квартирі. Згідно п. 6.2. Договору купівлі продажу [PERSON] повинен був знятися з реєстраційного обліку у строк до 22.02.2015 р.. (а.с. 10). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, відповідач [PERSON] повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловою площею в спірній квартирі, так як її новим власником з 12.02.2015 р. є позивач. При цьому будь-яких угод щодо користування квартирою між позивачем і відповідачем не укладено. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У позовній вимозі про зобовязання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області про зняття [PERSON] з реєстрації потрібно відмовити за необґрунтованістю вимоги, так як у Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його підрозділу виникає право та відповідно обовязок зняти відповідача [PERSON] з реєстрації у спірній квартирі, лише після набуття законної сили рішенням суду про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідного рішення суду, що на цей час набрало законної сили не має, тобто відсутній і спір між позивачем і Головним Управлінням державної міграційної служби України в Дніпропетровський області з приводу зняття з реєстрації [PERSON], з урахуванням також того, що воно було позивачем зазначено як третьою особою до якої позовні вимоги не повинні заявлятися взагалі. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 346, 383, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial