Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

18 квітня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернувся [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що він є одноособовим власником квартири [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , який не є співвласником даної квартири та не проживає в ній з 2003 року. На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.08.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS] , що копіє договору купівлі-продажу (а.с. 4-5). Згідно з довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 06-27/2630 від 24.04.2019 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6,13). Згідно з довідкою виданої головою ОСББ «Миргородська Калина -2016» № 11 від 17.04.2019, [PERSON] з 2003 року не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі протягом останніх 16 років, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, так як згідно закону він має пільги по його сплаті, а рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп

Outcome: approved