overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

18.11.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO], посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на її утримання та на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 14.03.2014 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб - а.с. 3, свідоцтвом про народження, встановлено, що відповідач являється батьком дитини - [PERSON], [INFO] - а.с.4, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

18.11.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього місяця з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітні діти проживатимуть з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.13). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього місяця, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього місяця, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.07.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 156. Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2005 року вони з [PERSON] уклали шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, останній час між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. [PERSON] не згодна розривати шлюб в органах РАЦС, тому він змушений звернутися до суду. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду телеграму, в якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає, просить залишити їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] Дніпропетровської області та зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому та його сину відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з травня 1999 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, оскільки виїхав на проживання до Росії. Відповідач жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] Дніпропетровської області, зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду телеграму в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, - а.с.11. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Таким чином на підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 р. Від даного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу між ними стали виникати деякі непорозуміння, які призвели до погіршення сімейних та подружніх стосунків, вони віддалилися один від одного, перестали розуміти один одного, несумісність характерів постійно приводить до сварок, що стало причиною фактичного розпаду сім'ї. Спірне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу за їх відсутності, відповідач позов визнала, представник позивача позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 24.04.2004 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження,видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №93 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають двох синіх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.9,10/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, а також стягнення аліменти в розмірі ? на її утримання у зв'язку із доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності. Відповідач з позовом згоден, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. А тому, відповідно до ст.ст. 84,85,180,183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також стягнути аліменти в розмірі ? на утримання дружини у зв'язку із доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку На підставі ст.ст. 77, 79, 84, 85, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дітей. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що вона 16.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. Відповідач мешкає окремо. Діти мешкають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копій свідоцтв про народження, сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.7,8). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), довідкою з місця мешкання позивачки. (а.с.9). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), так як державний акт про право власності на земельну (пай) було втрачено, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Бабинецька сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 6) був власником земельної частки (паю), яка розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району, що підтверджується довідкою відділу держземагенства у Погребищенському районі (а.с. 10), після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а. с. 7), позивачка має намір успадкувати майно померлої матері. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] який помер [INFO], був власником земельної частки (паю), яка розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала її померлому батьаку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), так як свідоцтво про право власності на земельну (пай) було втрачено, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Ширмівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 8) була власницею земельної частки (паю), яка розташована на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району, що підтверджується довідкою відділу держземагенства у Погребищенському районі (а.с. 9), після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом (а. с. 7), позивачка має намір успадкувати майно померлої матері. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власникцею земельної частки (паю), яка розташована на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала її померлій матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже близько восьми місяців, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з додатками а.с.19, в однак в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 27 квітня 2012 року в відділі ДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської області за актовим записом №54 сторони зареєстрували шлюб (а.с.12). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved