Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

18.07.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 29.08.2019 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 11.10.2019 року. 11.10.2019 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження. справа призначена до розгляду на08.11.2019 року. 08.11.2019 року справа не розглядалась в зв`язку з в відрядженням судді. справа призначена до розгляду на 12.12.2019 року. 12.12.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 23.12.2019 року в зв`язку з неявкою сторін у призначене судове засідання. 23.12.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 27.01.2020 року в зв`язку з неявкою сторін у призначене судове засідання. 27.01.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 28.02.2020 року . 26.02.2020 року позивачем подана уточнена позовна заява. 28.02.2020 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 28.02.2020 року Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Згідно позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку ( доходу ) в відповідача, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення і до повноліття дітей . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 12.12.2009 року року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В період шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , і донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними на даний час погіршились. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дітей. Тому всі витрати по утриманню дітей несе вона самостійно. В добровільному порядку про надання матеріальної допомоги на утримання дітей з відповідачем домовитись не вдалось, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно обставин викладених в позовній заяві, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2009 року. Шлюб сторін був зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 56 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , і донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач. За доводами, викладеними в позовній заяві, судом встановлено, що на даний час відносини між сторонами погіршились та вони шлюбні відносини не підтримують. Також позивач підтверджує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, а відповідачем будь-яких заперечень з цього приводу суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дітей. Тому існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, тобто для захисту права позивача відповідно обраного нею способу захисту порушених прав, з яким погоджується суд. Так як відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. \~ \~Відповідно до\~ч.\~1.\~2\~ \~ ст.\~182\~СК України\~-\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ч.\~1,2.3\~ ст.\~183\~СК України\~-\~Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини. Позивач бажає отримувати аліменти з відповідача на утримання дитини в частці від прибутку. Тому суд вважає за потрібне прийняти рішення у відповідності до способу стягнення аліментів, обраному позивачем та стягнути аліменти у частці від прибутку. Згідно наданої суду довідки про заробітну плату встановлено, що відповідач працює та отримує заробітну плату в середньому 8000.00 грн., на місяць. Доказів про наявність утриманців та інших обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, сторонами суду не надано За даних обставин суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тобто сплачувати аліменти на утримання дітей. \~ \~ \~ Враховуючи\~ всі\~ надані\~ судом\~докази,\~ суд\~приходить до\~ висновку\~про \~задоволення позовних\~ вимог\~ частково\~ та\~вважає за\~можливе \~ стягнути\~з \~відповідача на\~користь \~позивачки аліменти\~на утримання\~ \~трьох дітей\~ \~ в\~розмірі \~Ѕ \~ \~частини всіх\~ видів\~ його\~заробітку (\~доходу)\~ але\~не \~менше \~50%\~ від\~ \~прожиткового \~мінімуму для\~дитини \~відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття. Мінімальний розмір аліментів, суд визначає з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якого гарантований розмір аліментів не може бути меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є рекомендованим, а не гарантованим, і аліменти в даному розмірі присуджуються судом у випадку достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум для дитини до 6-ти років - 1779 грн., для дитини від 6-ти до 18 років 2218 грн. Таким чином загальний розмір аліментів , що підлягатиме стягненню складатиме 6215 грн., що буде більше ніж половина середнього заробітку відповідача. Крім того сторонами не надані відомості про наявність інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача. З чого суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того стягнення аліментів у визначеному судом розмірі з урахуванням обов`язку матері утримувати дітей, на думку суду буде достатнім для гармонійного розвитку дітей. \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 18.07.2019 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 840.20 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України.

Outcome: partial