Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

17 вересня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року проведено заміну неналежного відповідача - Київської міської ради на належного - [PERSON]. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що з 20 січня 1973 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У період шлюбу вони збудували будинок [ADDRESS]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року право власності на цей будинок з надвірними будівлями визнано за її чоловіком [PERSON] Її чоловік помер [INFO], і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями є вона та два їх сини - [PERSON] та [PERSON] За свого життя її чоловік не зареєстрував рішення суду в органі, що здійснює державну реєстрації нерухомого майна, тому їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку як на частку в спільній сумісній власності подружжя та на 1/6 частину будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину будинку в порядку спадкування за законом. Третя особа з самостійними вимогами посилається на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року за його батьком було визнано право власності на будинок [ADDRESS]. Батько помер [INFO], і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину цього будинку. Спадкоємцями є він, його мати та брат. Оскільки його батько за свого життя не зареєстрував рішення суду в органі, що здійснює державну реєстрації нерухомого майна, тому йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/6 частину будинку в порядку спадкування після смерті батька. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав заявлені позови та просив їх задовольнити. Зазначив, що позивач не може оформити своє право власності, оскільки відповідач [PERSON] заперечує проти цього та оспорює її право власності, чим порушує її права. Третя особа з самостійними вимогами - [PERSON] також підтримав заявлені позови та просив їх задовольнити. Також зазначив, що не може оформити своє право власності, оскільки відповідач [PERSON] заперечує проти цього та оспорює його право власності, чим порушує його права. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилось, про час та про час та місце розгляду справи повідомлялось. Направило до суду письмові пояснення, де проти задоволення позову не заперечує. Просить справу розглядати без участі представника управління. Суд за згодою сторони позивачів ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 січня 1973 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 32). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 вересня 2011 року (а.с. 31). [PERSON] на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року на праві власності належав окремий житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 89,9 кв. метри, житловою - 55,7 кв. метри, сарай під літерою «В», гараж під літерою «Г», погріб під літерою «З», скважина під літерою «І» (а.с. 7-8). З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 17 жовтня 2013 року № 22397 (И-2013) вбачається, що зазначений будинок на праві власності в Бюро не зареєстрований (а.с. 38). З відповіді Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 17 липня 2013 року № 6340/02-14 вбачається, що видати свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - рішення суду не зареєстроване в органі, який здійснює державну реєстрацію (а.с. 28). [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку як на частку в спільній сумісній власності подружжя. Встановлено, що будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями набутий під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] у 2009 році. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Саме на таку частку - 1/2 частину позивач і просить визнати за нею право власності, тому її вимога ґрунтується на законі. Також позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частину цього будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка. На таку ж частку (1/6 частина) просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом і третя особа з самостійними вимогами - [PERSON] З наданих суду матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті прийняли: дружина - [PERSON] і два сини: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28-36). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні представник позивача та третя особа з самостійними вимогами пояснили, що відповідач [PERSON] оспорює їх право власності, чим порушує їх права. З відповіді Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 26 липня 2013 року № 6867/02-14 вбачається, що видати свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - рішення суду не зареєстроване в органі, який здійснює державну реєстрацію. Разом з тим, Конституцією України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є право встановлювальними документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Вбачається, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року про визнання права власності на будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями за [PERSON] і є правовстановлюючим документом, який засвідчує право власності особи. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved