Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

18.08.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 20, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами з 2019 року припинені, спільне господарство не ведеться. За час шлюбу у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через те що відповідач зраджував дружину та ображав нецензурними словами в присутності їхньої дитини. Протягом останнього часу між сторонами зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивачка на примирення не згодна та вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. 28.09.2020 в судовому засіданні відповідач просив надати час на примирення з відповідачкою та подав відповідну заяву. Того ж дня, 28.09.2020 ухвалою суду заява відповідача була задоволена, зупинено провадження у справі та надано строк для примирення сторін тривалістю у три місяці. 29.12.2020 ухвалою суду провадження по справі поновлено та призначене судове засідання на 19.01.2021. В судовому засіданні 19.01.2021 позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. На задоволенні позову наполягала. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив повторно надати строк для примирення з позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони знаходяться в шлюбі з 22.06.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №20 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про склад сім`ї Савранської селищної ради від 06.08.2020 № 1638, дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 1 статті 110 сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Обмеження права на подання позову, визначені частиною 2 статті 110 СК України, судом не встановлені. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що позивачка категорично в позовній заяві та в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, з огляду на положення частини 1 статті 110, частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивачка наміру не має, у зв`язку з чим подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та порушувало принцип добровільності шлюбу, визначений статтею 24 Сімейного кодексу України, що має істотне значення, а отже перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Суд встановив, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с. 1). Розподіляючи судові витрати, суд керується приписом частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд стягує сплачену позивачкою суму судового збору з відповідача. Відповідно до положень частини 2 статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved