Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

18 червня 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що йому - [PERSON] та відповідачам по справі [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко Ю.Ю. 29.07.2012 року після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у рівних частках належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. та одне відділення сараю у підвалі пл. 3,6 кв.м. Фактично всією квартирою протягом 3 років користується [PERSON] , [INFO] разом із своєю родиною. Позивач [PERSON] із братом [PERSON] , [INFO] та їхніми сім`ями, квартирою не користуються, оскільки старший брат [PERSON] , [INFO] змінив замки та не пускає їх туди. Добровільно надати доступ до квартири для позивача [PERSON] не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом надання ключів від квартири та забезпечення вільного доступу до неї. Ухвалою від 03.07.2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу на 01.08.2019 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачам строк для надання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] адвокат Божко Т.Б. у судовому засіданні підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили. У встановлений судом строк пояснення на позовну заяву та відзив суду не надали. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача та представників третіх осіб. За таких обставин суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача та третьої особи. Суд під час судового розгляду справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко Ю.Ю. 29.07.2012 року після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у рівних частках належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. та одне відділення сараю у підвалі пл. 3,6 кв.м. Фактично всією квартирою користується [PERSON] , [INFO] разом із своєю родиною. Позивач [PERSON] із відповідачем - [PERSON] , [INFO] та їхніми сім`ями, квартирою не користуються, оскільки старший брат [PERSON] , [INFO] змінив замки та не пускає їх туди. У зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений був звертатися до поліції, яка рекомендувала звертатися до суду із цивільним позовом, що підтверджується листом із ВП ГУНП в Полтавській області від 24.09.2018 року. Відповідно ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За положеннями ч. 3ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При вирішенні даного спору необхідно також врахувати висновки ВСУ від 17.02.2016 року у справі № 6-1500 цс15. У якому, зокрема, зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника, місце його реєстрації та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] на підставі договору про поділ спадкового майна від 13.05.2014 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані у [ADDRESS] та приватизована земельна ділянка площею 0,50 га, яка розташована в с. Вовківка Драбиніської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала [PERSON] на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.02.2013 року. Тобто, [PERSON] житлом забезпечений. Оскільки співвласники не можуть домовитись щодо порядку користування та володіння належною їм нерухомістю квартирою [ADDRESS] , саме судом може бути визначено порядок користування квартирою. Житлові кімнати, мають розмір 12,0 кв.м., 14,5 кв.м.. та 17,6 кв.м. ізольовані мають окремі виходи до коридору, але не відповідають розміру ідеальної частки -14,7 кв.м. житлової площі на кожного із співвласників. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] згодні відійти від принципу рівності часток. Позивач [PERSON] просить виділити йому кімнату площею 14,5 кв.м. у якій він проживав до смерті матері, відповідач [PERSON] не проти того, щоб йому було виділено у користування кімнату площею 12,0 кв.м. із балконом площею 0,8 кв.м., а відповідачу [PERSON] можливо виділити у користування найбільшу кімнату у квартирі площею 17,6 кв.м., кухню пл. 5,8 кв.м, коридор пл. 10,2 кв.м, вбиральню пл. 1,1 кв.м, ванну кімнату пл. 2,0 кв.м, підвал площею 3,6 кв.м. у ЖБК «Ворскла», залишити в спільному користуванні. Тобто, права відповідача [PERSON] ніяким чином при виборі кімнати не будуть пригнічені. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наданих позивачем доказів свідчить про порушення прав позивача, які підлягають захисту. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 2 статті 16\~ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Ураховуючи те, що порушене право підлягає захисту будь-яким способом, адекватним до змісту порушеного права, у разі порушення прав власника майна, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст.\~141\~ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved