Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

19.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона [PERSON] є власником ? часток житлового буди\-нку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Севастопольська,62. Зазначена частка будинку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22 березня 2018 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори,зареєстрованого в реєстрі за № 303 та зареєстрованого в Держреєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25374402. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської держав\-ної нотаріальної контори з бажанням оформити договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку, але нотаріус відмовив їй в оформле\-нні цього договору,оскільки згідно даних є Єдиного реєстру заборон відчу\-ження обєктів нерухомого майна на будинок № 62 по вулиці Севастопольсь\-кій в м. Синельникове Дніпропетровської області виявлено обтяження у виг\-ляді заборони на відчуження, реєстраційний номер 4183451, зареєстрованої 07.12.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною кон\-торою на підставі повідомлення № 88 від 19 квітня 1966 року, виданого Дні\-пропетровським міськуправлінням Будбанку через Дніпропетровський екс\-плуатаційно-технічний вузол звязку та перенесеної до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 25374357. 19 квітня 1966 року її батько [PERSON] отримав по\-зику від Дніпропетровського міськуправління Будбанку через Дніпропет\-ровський експлуатаційно-технічний вузол звязку в сумі 700 (сімсот) рублів строком на сім років на будівництво будинку на ділянці, яка відведена за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Севастопольська, 62. На підставі зазначеного повідомлення державним нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори 21 квітня 1966 року і було накладено заборону на відчуження житлового будинку, який після смерті батька яка настала17 липня 2017 року - належить позивачу. Відповідно до довідки №12G350-В-145, виданої 11 травня 2018 року заступником директора ДФ ПАТ«Укртелеком» позика у розмірі 700 рублів отримана у квітні 1966 року [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] та є колишнім працівником Дніпропетровського експлуатаційно-техніч\-ного вузла звязку правонаступником якого є ПАТ«Укртелеком» погашена ним в повному обсязі у 1971 році. У звязку з наявною забороною, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном. На підставі викладеного просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку з господарськими буді\-влями і спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Севастопольська, 62, який належить [PERSON], накладену 19 квітня 1966 року Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 88, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 07.12.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 4183451, перенесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 25374357, та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилася, але до його початку надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляду справи без її присутності. Також у відповіді на відзив відповідача ДФ ПАТ «Укртелеком» зазначила, що не заперечує судові витрати залишити за нею. Представник відповідача ДФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON], до початку проведення підготовчого судового засідання надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, але просить витрати з оплати судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок покласти на позивача та розглядати справу без її участі. Третя особа завідувач Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, але до його початку надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2018 року за № 303 [PERSON] є спадкоємцем ? частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, після свого померлого батька [PERSON] ( а. с. 6). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 118088706 від 22.03.2018 року власником житлового будинку розташованого за адресою: вулиця Севастопольська будинок № 62, м. Синельникове, Дніпропетровська область є [PERSON]М на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а. с. 7). З повідомлення про видачу позики від 19.04.1966 року вбачається , що [PERSON], надано позику у сумі 700 рублів строком на 7 років на будування житлового будинку розташованого за адресою: вулиця Севастопольська, № 62, м. Синельникове, Дніпропетровська область (а. с. 8). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна номер інформаційної довідки: 127443901, вбачається, що на підставі повідомлення № 88 від 19.04.1966 Дніпропетровського міську правління Будбанку,1 синельниківська ДНК - державним нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори 21 квітня 1966 року було накладено заборону на відчуження житлового будинку розташованого за адресою: вулиця Севастопольська, № 62, м. Синельникове, Дніпропетровська область ( а.с. 9-10). Копія Заборони від 19.04.1966 року по реєстру № 88, свідчить про те, що на будинок, який розташований за адресою: вулиця Севастопольська, № 62, м. Синельникове, Дніпропетровська область накладено заборону на будівлю [PERSON] ( а. с. 8 зворотна сторона). Відповідно до довідки №12G350-В-145, виданої 11 травня 2018 року заступником директора ДФ ПАТ«Укртелеком» позика у розмірі 700 рублів отримана у квітні 1966 року [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] та є колишнім працівником Дніпропетровського експлуатаційно-техніч\-ного вузла звязку правонаступником якого є ПАТ«Укртелеком» погашена ним в повному обсязі у 1971 році ( а. с. 11). У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інте\-лектуальної,творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє,користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна після смерті батька - власника будинку, на який було накладено заборону на його відчуження, але сума позики погашена, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що підстави наявні для задоволення позову [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають їй у реалізації належних спадкових прав. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У звязку з тим, що позивач просить судові витрати залишити за ним, тому судовий збір не підлягає стягненню на його користь. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved