overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

17.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] на період навчання в Нікопольському технікуму національної металургійної академії України в розмірі ? частки усіх видів заробітку та доходів, посилаючись на наступні обставини. 07.10.1995 року [PERSON] до [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. 21.10.2010 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] навчається в Нікопольському технікуму національної металургійної академії України, на третьому курсі, денної - комерційної форми навчання, з 01.09.2011 року, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07.10.1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). 21 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 6). Згідно довідки з Нікопольського технікуму національної металургійної академії України [PERSON] навчається на третьому курсі, денної - комерційної форми навчання, термін навчання до 30.06.2015 року (а.с. 5), а тому потребує матеріальної допомоги. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с 8). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) на час навчання

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

17.12.2013 року в Краматорський міський суд надійшла заява [PERSON], заінтересована особа Краматорська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначено, що відповідно до державного акту на земельну ділянку серії ЯГ №106424 від 17.05.2006 року, виданого на підставі рішення Краматорської міської ради №27/IV-70 від 29.11.2005 р. заявнику належить земельна ділянка площею 5,930 га (м.кв.), що розташована на території Краматорської міської ради. У зазначеному документі прізвище вказано «[PERSON]», а ім'я та по батькові «[PERSON]», але у паспорті громадянина України прізвище зазначене як «[PERSON]», так само прізвище вказано у картці фізичної особи - платника податків (інн [NUMBER]). На час оформлення вищезазначеного акту на земельну ділянку серії ЯГ №106424 від 17.05.2006 року, в паспорті було зазначено прізвище «[PERSON]», але 30.08.2013 року прізвище було змінено на «[PERSON]». Різниця перекладу у написанні прізвища, спричинено невірністю перекладу з російської на українську мови, при заміні паспорту СРСР на паспорт громадянина України. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, та попросив суд її задовольнити й встановити факт належності йому даного державного акту на земельну ділянку. Представник заінтересованої особи Сабада М.Є. в судовому засіданні заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], представника заінтересованої особи Сабаду М.Є., дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до Державного акту виданого головою Краматорської міської ради від 17.05.2006 року заяву [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5, 930 га розташованої на території Краматорської міської ради. (а.с. 10) Відповідно до копії паспорта заявника, копії картки фізичної особи - платника податків (інн [NUMBER]), копії свідоцтва про народження - він [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-9) Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту дає можливість заявнику користуватися та розпоряджатися належним йому майном без перешкод. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

17.12.2013 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме факту належності заявнику трудової книжки [NUMBER] заповненої 08.09.1981 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи заявник подав через канцелярію суду заяву в якій просив його заяву задовольнити, справу розглядати без його участі. В судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 1981 року Теректинським районним виробничим об'єднанням по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства КРСР Уральської області на ім'я заявника [PERSON] [INFO] було заповнено трудову книжку [NUMBER] (а.с. 9-12). Помилково в трудовій книжці зазначено прізвище заявника, виконане на російській мові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Зазначену помилку було виявлено при оформленні документів для отримання пенсії. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника [NUMBER] виданого 23.09.1964 року Федоровською сільською радою Приуральського району Уральської області прізвище заявника російською мовою «[PERSON]», зазначено прізвище матері та батька заявника російською мовою - «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 8). Відповідно до копії паспорту заявника [NUMBER], виданого Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівський області 24.04.1997 року українською мовою зазначено прізвище заявника як «[PERSON]» та російською мовою «[PERSON]» (а.с. 6-7). У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] [INFO] належить трудова книжка [NUMBER]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

17.12.2013 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлим [INFO], визнавши, що вона є його рідною донькою. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємицею за законом померлого батька. Через різне написання її по батькові у документах, позбавлена права на спадкування спадкового майна. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції в судове засідання не прибув. Заслухавши пояснення заявниці та свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], батько заявниці. Як слідує з матеріалів справи, в усіх документах батька заявниці його ім'я вказано «[PERSON]», в той час як у документах самої заявниці її по батькові вказано, як «[PERSON]», так і «[PERSON]». Той факт, що померлий [PERSON] є батьком заявниці, підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця та померлий [PERSON] дійсно були донькою та батьком. Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці певні юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

17.12.2013 року ОСББ «Рассвет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги у розмірі 1630,94грн. та витрат на сплату судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS]. Згідно п.2.5. Статуту ОСББ «Рассвет» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати своєчасної та в повному обсязі сплати всіх установлених законом та статутом об'єднання платежів,зборів і внесків від власників приміщень. Позивачем постійно надавалися комунальні послуги, але відповідач за послуги не сплачувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1630,94грн. Згідно ст.68 Житлового кодексу України, п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 р., п. 17 «Правил використання житлових будинків та прибудинкових територій» мешканці зобов'язані вносити плату за утримання помешкання і сплачувати комунальні послуги. На даний час заборгованість відповідачем не сплачена. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача 3100,50 грн., нарахованої йому станом на 01.12.2013 року включно в межах строку позовної давності, і не сплаченої добровільно квартирної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що останній є власником (згідно особового рахунку) квартири [ADDRESS], який фактично користувався послугами, які входять до квартирної плати та сплачував зазначені послуги не в повному обсязі. Відповідно до бухгалтерської довідки про нарахування та оплату станом на 01.12.2013 року була нарахована квартирна плата в сумі 3100,50 грн. Посилаючись на п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3, 4 ЦПК України, просив стягнути з відповідача заборгованість по квартплаті, станом на 01.12.2013 року, в межах позовної давності, в розмірі 3100,50 грн., понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом на підставі письмових доказів, встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є виконавцем з надання житлово-комунальної послуги споживачам. Відповідач проживає у [ADDRESS], виступає споживачем житлово - комунальних послуг, які надаються позивачем. Відповідно до довідки про нарахування та оплату квартирної плати за вказаною адресою, яку просить стягнути представник позивача, складає 3100,50 грн., станом на 01.12.2013 року. Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, п 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за N 1875-IV відповідач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, плата за комунальні послу нараховується щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього заборгованості по квартплаті в сумі 3100,50 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про стягнення 18783 грн 39 коп у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн, про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач та його представники в судове засідання не прибули без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.11.2013 року (справа №750/9393/13-п), яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 04.12.2013 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддано стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком шість місяців, так як він, керуючи близько 16 години 28 хвилин 23.09.2013 року по вулиці Кільцевій в місті Чернігів транспортним засобом ГАЗ, держномер 00195МК, в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем ФОЛЬКСВАГЕН, держномер [NUMBER], що спричинило механічне ушкодження автомобілів (а.с.36-39). Відповідач не застрахував обов'язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій організації. Згідно звіту №01/10/13 від 01.10.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 18783 грн 39 коп, а вартість такого дослідження становить 350 грн (а.с.9-35). Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідач заподіяв майну позивача матеріальні збитки в розмірі 19133 грн 39 коп (18783, 39 грн + 350 грн) та моральну шкоду в розмірі 1000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд виходить із характеру і ступеню моральних страждань отриманих позивачем, враховує те, що позивач змушений був приймати додаткові заходи з організації відновлювального ремонту власного автомобіля. Встановлені обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з 2002 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Сторони в судове засідання не прибули, в поданих до суду заявах просять здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.02.1992 року (а.с.5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з 2002 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який 09.01.2014 року уточнив, посилаючись на слідуючи обставини. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем та перебувають на його утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює малярем-штукатуром в КП «АЖЕО» та отримує заробітну плату. Тому позивач просив стягнути аліменти з відповідача на його користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 3 частки всіх видів її заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 грудня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтв про народження (а.с. 10, 11) сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження будинку [ADDRESS] (а.с. 9), складеного 06.11.2013 року комісією комітету мікрорайону «Південно-Західний», вбачається, що [PERSON] проживає за даною адресою разом зі своїми неповнолітніми дітьми. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з батьком, про що свідчить довідка з місця проживання (а.с. 8, 21). Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює в КП «АЖЕО» малярем-штукатуром, де отримує стабільно заробітну плату. Суд вважає, що відповідач має можливість платити аліменти у розмірі 1 / 3 частки її доходу на утримання своїх неповнолітніх дітей на користь позивача, проти чого вона сама не заперечує. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення права власності на 2/5 частини будинку [ADDRESS] по причині того, що частка відповідача є незначною, а спільне володіння і користування майном є неможливим, визнання права власності на 2/5 частини будинку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідача позов не визнали. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS]: позивач є власником 3/5 частин будинку, а відповідач є власником 2/5 частин будинку (а.с.15). Частиною 1 статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї Частка відповідача у спільному майні є значною, житловий будинок розділений в натурі між співвласниками, що забезпечує сторонам можливість окремо володіти і користуватись вказаним спільним нерухомим майном. Враховуючи вищевикладені обставини - правові підстави для припинення права власності відповідача у спільному майні відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернувся з позовом і вимоги мотивує тим, що з 08.06.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Втім сімейне життя не склалося, з 15.08.2013 року шлюбні відносини припинені. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Тому просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав. Також вказав, що має на утриманні, ще одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], на якого отримує аліменти у розмірі 400 грн.. У зв'язку з доглядом за сином [PERSON] не може вийти на роботу, тобто фактично позбавлена самостійно забезпечувати існування своє та дитини. Відповідач позов визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Згодний сплачувати аліменти на утримання дружини але у розмірі 1/8 частини доходу. Суд, заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 08.06.2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції у Сумській області , актовий запис № 461. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Стан здоров'я дитини задовільний. /а.с.3-4/ Шлюбне життя у сторін не склалося, подружні стосунки остаточно припинені з 15.08.2013 року. Відповідач працездатний, працює і отримує дохід в середньому у розмірі 2885,70 грн. на місяць. Встановлені факти, окрім зазначених доказів, визнаються сторонами. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 84, 110, 112, 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких, шлюб необхідно розірвати. Також з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі, починаючи з дня подачі позову. Відповідно до ст. 84 СК України позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Втім ураховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, з останнього слід стягнути аліменти на утримання дружини у заявленому розмірі. Визначений розмір аліментів є прийнятним для сторін і дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved