Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

19.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, місце, час слухання справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 0153-01. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.1998 року, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 19.05.1997 року, [PERSON] заповів усе його майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те на що він матиме право за законом - [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою № 1680 від 11.12.2014 року, наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 13.02.2015 року за № 347/2-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved