Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

17 вересня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дочка - [PERSON] , [INFO] , знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання доньки. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, письмовими поясненнями сторін. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2019 року і до повноліття дитини. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed