Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

18 серпня 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/4314/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів. 18 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Мироненко Н.Л. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19 серпня 2021 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 25 серпня 2021 року. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Мироненко Н.Л. зазначає, що 18 серпня 2021 року у судовому засіданні вона зробила усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі нею будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме щодо участі представника позивача у судових засіданнях у справі. У судове засідання 7 жовтня 2021 року позивача, відповідач та/чи їх представники не з`явились, про день та час розгляду зави повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів відмовлено. Разом із відзивом на позов та із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі представником відповідача суду були надані докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 29 червня 2021 року, акт прийому-передачі надання правової допомоги, детальний опис робіт та вартість 1 години роботи адвоката, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 6 липня 2021 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 1.2 договору про надання правової допомоги від 29 червня 2021 року № 29/06/21 адвокат (Мироненко Н.Л.) приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта ( [PERSON] ) в суді та здійснювати професійних діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника у зв`язку із зверненням клієнта з приводу вимог [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів та ніших претензій майнового характеру, по цивільній справі № 753/4314/21 в дарницькому районному суді м. Києва (головуючий суддя Шаповалова К.В.). Згідно із актом прийому-передачі надання правової допомоги від 6 липня 2021 року, підписаний [PERSON] та адвокатом Мироненко Н.Л. визначено період та вид послуг, які надавались адвокатом відповідача, а також загальна кількість витрачених годин та розмір гонорару - 22500 грн. Також адвокатом було долучено детальний опис робіт (наданих послуг), який містить назву послуги та її вартість. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 6 липня 2021 року адвокатом Мироненко Н.Л. прийнято від [PERSON] 22500 грн за надання послуг за договором про надання правової допомоги від 29 червня 2021 року № 29/06/21 у цивільній справі. Отже, адвокатом Мироненко Н.Л. надано суду докази щодо понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 22500 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначалося вище, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено повністю. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на відсутність зі сторони позивача буль-яких заяв з приводу ухвалення додаткового рішення у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Мироненка Н.Л. в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 22500 грн підлягає задоволенню. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved