overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-15 00:00:00

19 липня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в сумі 2 907 грн. 58 коп. зі строком погашення до 18 травня 2012 року на умовах строковості, платності та повернення. У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту станом на 19 липня 2013 року в сумі 2 468 грн. 29 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує зобов'язання по поверненню грошових коштів в результаті чого утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 19 липня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в сумі 2 907 грн. 58 коп. зі строком погашення до 18 травня 2012 року на умовах строковості, платності та повернення, на придбання майна, а саме - купівлю ноутбука. Відповідачем в повному обсязі не було виконано зобов'язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого станом на 19 липня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 2 468 грн. 29 коп. з яких: 2 287 грн. 62 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 180 грн. 67 коп. - заборгованість по відсотках. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором №003-22044-190711 від 19 липня 2011 року; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кре-дит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 19 липня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 2 468 грн. 29 коп., а тому заборгованість з відповідача підлягає стягненню в примусовому порядку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

19 липня 2013 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі за актовим записом № 442. Від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалося через непорозуміння та нестерпні відносини. Всі почуття любові, довіри та поваги зникли. Протягом року сторони не підтримують шлюбних відносин, адже [PERSON] не бажає піклуватися родиною, тому така поведінка призвела до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення неможливе, тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі. З позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки суд вважає необхідним залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

19 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась дитина син: [PERSON], [INFO] Позивач посилаючись на те, що він з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору щодо проживання дитини між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду направив заяву в якої зазначив, що на позові наполягає просить розглянути справу на підставі поданих доказів в його відсутності. Відповідачка до суду не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з травня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів, які надішли до суду видно, що малолітня дитина: син [PERSON], [INFO] проживає разом з відповідачкою, а тому суд вважає можливим залишити малолітню дитину на виховання відповідачці. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про стягнення судового збору вона не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

19 липня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 15 липня 2000 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис №125. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів, шлюбні відносини фактично припинені, подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище залишити - [PERSON]. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] (до шлюбу Масюк) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 15 липня 2000 року, актовий запис №125 (а.с.4). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Фактичні сімейні стосунки припинені внаслідок несумісності характерів. Збереження сімї та спільне проживання неможливі. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 07 березня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через те, що вони не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище, яке вона набула при державній реєстрації шлюбу, а саме «Динник». Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 07 березня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ, актовий запис № 04, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №108575, виданим 07 березня 2012 року ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №144133, виданим 24 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.7), сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №197452, виданим 18 травня 2012 року ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ (а.с.6). Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 вересня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 вересня 2008 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , шлюб розпався остаточно, проживають вони окремо.. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка до суду також не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 05 .11. 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БП№006991 (а.с.3) Від шлюбу мають неповнолітню доньку, Світлану, [INFO] (а.с. 4) та доньку Софію, [INFO] (а.с.5). Спільне життя між ними не склалося, сторони проживають окремо. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини , на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 08 листопада 1989 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони з липня 2015 року не підтримують подружні стосунки, мало спілкуються, з травня 2016 року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, фактично сім'я розпалась, примирення і збереження сім?ї є неможливим та недоцільним. Позивач звернувся до суду, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, майнових претензій не має. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 22 вересня 2007 року у виконкомі Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №17. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 22 вересня 2007 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №17 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що звернувшись до Липовецького обєднання Управління Пенсійного фонду України Вінницької області з метою оформлення пенсії, йому було відмовлено з посиланням на те, що в його трудовій книжці запис його імені був зроблений російською мовою як, «[PERSON] Викторо», без зазначення повного запису по батькові. Після видачі трудової книжки додатково була внесена дописка, не уповноваженими на це особами, закінчення його прізвища як, «вич». В звязку з зробленою допискою він не можу реалізувати своє право на оформлення пенсії. Заявник в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Зясувавши позицію заявника та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved