Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

18 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 23 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/80939/3176/73, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 35 146,00 доларів США, а відповідач, в свою, чергу, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12,50% річних, інші платежі, відповідно до графіку погашення, з терміном погашення до 22 березня 2012 року. Позивач зазначив, що кредит надавався відповідачу на придбання транспортного засобу - автомобіля «Альфа Ромео». В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконував зобов'язання за кредитним договором, 08 квітня 2010 року нотаріусом вчинений виконавчий напис на примусову реалізацію заставного майна, транспортного засобу - автомобіля «Альфа Ромео», для погашення заборгованості за кредитним договором. 28 березня 2011 року заставне майно було реалізоване, грошові кошти в сумі 66 521,00 грн. зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/80939/3176/73 від 23 березня 2006 року. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про заставу», у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимог іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. Станом на 22 травня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить: 102 509,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 травня 2013 року (1 долар США = 7, 9930 грн.) становить 819 356,36 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту - 9 709,94 доларів США, що становить відповідно 77 611,55 грн.; заборгованість за процентами - 7 572,96 доларів США, що становить відповідно 60 530,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 85 226,34 доларів США, що становить відповідно 681 214,14 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/80939/3176/73 від 23 березня 2006 року в сумі 819 356,36 грн., судові витрати в сумі 3 441,00 грн. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню, з наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 23 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/80939/3176/73, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 35 146,00 доларів США, а відповідач, в свою, чергу, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12,50% річних, інші платежі, відповідно до графіку погашення, з терміном погашення до 22 березня 2012 року. Позивач зазначив, що кредит надавався відповідачу на придбання транспортного засобу - автомобіля «Альфа Ромео». Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим, 08 квітня 2010 року нотаріусом вчинений виконавчий напис на примусову реалізацію заставного майна, транспортного засобу - автомобіля «Альфа Ромео», для погашення заборгованості за кредитним договором, 28 березня 2011 року заставне майно було реалізоване, грошові кошти в сумі 66 521,00 грн. зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/80939/3176/73 від 23 березня 2006 року. Станом на 22 травня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить: 102 509,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 травня 2013 року (1 долар США = 7, 9930 грн.) становить 819 356,36 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту - 9 709,94 доларів США, що становить відповідно 77 611,55 грн.; заборгованість за процентами - 7 572,96 доларів США, що становить відповідно 60 530,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 85 226,34 доларів США, що становить відповідно 681 214,14 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком банку. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про заставу», у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимог іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 3 441,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved