Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

18.10.2016 року [PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення заборгованості за розпискою в сумі 257\~838,00 (двісті пятдесят сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~600,00 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 17.01.2015 року відповідач взяв у неї в борг в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно на час складання позовної заяви257\~838,00 (двісті пятдесят сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок,про що відповідач надав позивачу розписку. Позивач посилається на те, що відповідач не повернув позивачеві зазначені кошти за вимогою позивача, тому змушений звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивач не зявився, 01.02.2017 р. надіслав до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Також позивач в заяві зазначила, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згодна на прийняття заочного рішення по справі (а. с. 18). Відповідач в судове засідання повторно не зявився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до конвертів з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи на приписи ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України),\~відповідач вважається повідомленим належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийняти рішення у справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, повязані з ухиленням позичальника від виконання своїх обов'язків по поверненню суми позики позикодавцю, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним кодексом України (далі за текстом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки від 17.01.2015 р., [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що за твердженням позивача та відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 22.11.2016 р. еквівалентно, на час складання позовної заяви, 257\~838,00 (двісті пятдесят сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок ізобовязався повернути (а. с. 3, 4). Згідно розписки від 17.01.2015 р. відповідач отримав обумовлену суму грошей та зобовязався її повернути. В порушення зазначених умов, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав. Згідно з частиною першою ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) кошти або інші речі, з певними родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або така ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладання договору позики і його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що завіряє передачу йому позикодавцем певної суми або певної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, на підставі ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач дійсно отримав кошти у позивача в борг та зобовязався їх повернути, але в порушення норм закону та даних зобовязань, борг позивачу не повернув, тобто відповідач зобовязання за договором позики належним чином не виконав, тому сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Обставини, які викладені позивачем у позові, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні при вивчені доказів і належним чином доведені. Враховуючи викладене, суд приходить до остаточного висновку про необхідність задоволення позову. У звязку із задоволенням позову [PERSON], з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2\~600,00 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved