overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Позивача бажає подарувати належну їй частку квартири відповідачу - своїй матері [PERSON] , та нотаріус відмовив у затвердженні угоди,оскільки відсутні документи , що визначають частки у спільному сумісному майні. Як власник майна позивач може володіти, користуватись і розпоряджатись ним, але реалізувати право розпорядження вона не може. Просила визначити частки в спільній сумісній власності на вказану квартиру по 1/2 частини за нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача з урахуванням наданих доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 21.12.1995 року одружилась і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно виписки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана вище квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] При цьому, частки співвласників у праві власності на квартиру не визначені Статтею 319 ЦК України передбачено право власника володіти ,користуватися, розпоряджатися майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено , що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно статті 372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Виділ частки із майна , що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку встановленому ст..364 ЦК України. Для реалізації права на розпорядження майном у позивача виникла необхідність визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати, що частка сторін у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівною та складає по 1/2 частині. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2010 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №63. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в січні 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 12.03.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.3. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], - а.с.4, 5. Шлюбні відносини припинили в січні 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 20.03.2012 року вступила\~ в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через негативну поведінку відповідача, який неодноразово допускав фізичне насилля відносно неї та її дітей. Шлюбні відносини припинено з грудня 2014 року. Спору про поділ майна не має. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, завдає великої психологічної шкоди їй та її дітям. Відповідач [PERSON] позов визнав, щодо причин розірвання шлюбу вказав на підозру подружньої зради. У подальшому, має намір вирішити питання про поділ майна. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 20.03.2012 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 182671 від\~ 20.03.2012 року. (а.с.5) Шлюбні відносини припинено з грудня 2014 року.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказали сторони, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача.\~ Спір про поділ майна буде вирішено в окремому повадженні. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. [PERSON] не наполягала на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а дитина перебуває на її утриманні. Просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів визнав в повному обсязі, пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини. Аліменти не сплачує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], яке приєднано до матеріалів справи і оглянуто в судовому засіданні, батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідач батьківства не оспорює, згоден сплачувати аліменти на утримання сина, бо працює. Аліменти нікому не сплачує, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина, який мешкає з нею, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.05.2015 року до повноліття дитини, стягнувши відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у прибуток держави. Згідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею і навчається на 1 курсі денного відділення Дніпропетровського національного університету. Одній їй дуже тяжко утримувати сина, а відповідач після повноліття дитини матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на період навчання сина на його утримання. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги про стягнення аліментів визнав, пояснив, що є батьком [PERSON], [INFO], тому не заперечує сплачувати аліменти на його утримання на період навчання сина. Третя особа [PERSON] наполягає на стягненні аліментів з відповідача на своє утримання, пояснив, що мешкає з мамою, позивачкою по справі. Мама його утримує, але навчається в іншому місті. Несе витрати на проїзд, навчання. Просить стягувати аліменти з відповідача. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] не заперечував в судовому засіданні, що є батьком [PERSON], якому сплачував аліменти на його утримання до повноліття на користь позивачки, з якою повнолітній син мешкає. Довідка, видана ТОВ «Інфоком», підтверджує, що [PERSON] мешкає з матір`ю позивачкою по справі [ADDRESS]. Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку на період навчання сина. За повідомленням Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] (повідомлення приєднано до матеріалів справи і оглянуто в судовому засіданні) [PERSON] є студентом 1 курсу факультету прикладної математики Дніпропетровського національного університету і закінчує навчання 30.06.2018 року. У зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] на період його навчання, починаючи з 18.05.2015 року до 30.06.2018 року. Рішення в частині стягнення аліментів допустити, згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] у прибуток держави судовий збір 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходе такого висновку. Матеріали справи вказують на те, що сторони з 06 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02 червня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії І-ФП №184573. Відповідно до довідки Новолазарівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який не працює та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу). \~ На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп. \~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на дитину, до досягнення ним повноліття. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 07.07.2001 року було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] В шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, розійшлися, на даний час справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в суді. Син проживає разом з нею. Відповідач, [PERSON] працездатний, заробляє кошти працюючи різноробочим за кордоном, зобовязаний утримувати дитину, проте грошових коштів на сина не надає. Дитина знаходяться на її вихованні та утриманні, самостійно здійснює належний догляд за ним. Відповідач участі у вихованні сина майже не приймає, не забезпечує матеріально, а відтак вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.21). Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики не з'явився до суду, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів (а.с.14, 20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що відповідач, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У визначений судом строк відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували заперечення відповідача проти позову. За таких обставин суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі ст.ст. 180-181,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

18.05.2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що вона 20 червня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з квітня 2015 року. Шлюбні відносини не склалися з причини, частих конфліктів та суперечок, у звязку з цим спільне життя стало неможливим та нестерпним, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Спір щодо розподілу спільного майна немає. Дитина проживає з матірю. Позивачем до суду була надана заява, в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Судом встановлено, що сторони з 20 червня 2012 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припиненні з квітня 2015 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За домовленістю дитина після розірвання шлюбу залишаються проживати з матірю. Позивачка наполягає на розірвані шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

18.05.2015 року, [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON], [INFO], звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Визнати [PERSON], 1989 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS].» (а.с.2-4) Свою вимогу мотивує тим, [PERSON] є її сином, який зареєстрований разом з відповідачем у [ADDRESS], яка є неприватизованою. З часу реєстрації [PERSON] у вищевказаній квартирі з 29.07.1997 року, жодного дня він у ній не проживав, його речей у ній немає, квартирою він не цікавиться, витрат по сплаті житлово - комунальних послуг не несе, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом прав сина. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його та позивачки участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.58) Відповідач також не з»явився в судові засідання, призначені на 03.07.2015 року, 05.10.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

18.05.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

18.05.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

18.05.2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 1971 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу 1-ВЛ №262619, виданим у Височанському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис про реєстрацію шлюбу № 110. Від цього шлюбу вони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обовязку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved