Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

18 серпня 2020 року до суду надійшов позов органу опіки та піклування Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: Новоборисівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, в якому позивач просить суд: невідкладно відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] ; передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] на недостатньому рівні бере участь у вихованні та лікуванні дітей: хоч і приділяє увагу та виховання дітям, але це відбувається періодично, інколи, зі слів бабусі та сусідів, бувають нервові зриви стосовно старшого сина [PERSON] , [INFO] , а саме, коли зловживає спиртними напоями тоді і скоює фізичне насилля над дитиною. 30.09.2020 року надійшло повідомлення про жорстоке поводження з сином, [PERSON] з боку матері, директором Першотравневої школи. В.о. старости с.Першотравневе та депутатом сільської ради була проведена оцінка рівня безпеки дітей та прийнято рішення про те, що подальше перебування неповнолітньої дитини в сім`ї загрожує його життю та здоров`ю. Під час візуального огляду дитини стало зрозуміло, що дитина потребує негайного обстеження, так як жаліється на болі в ніжках та погано ходить. Оскільки відповідач не виконує покладені на неї законом батьківські обов`язки відносної своєї малолітньої дитини, чим ставить під загрозу їх життя та здоров`я, позивач просить відібрати у [PERSON] дитини без позбавлення її батьківських прав. Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо задоволення позову, зазначивши, що її дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає з бабусею, її матір`ю, з якою вона не спілкується, але її син хоче проживати разом з нею, алкогольні напої вживає лише на свята і коли була в стані алкогольного сп`яніння, била дитину по обличчю і це було лише єдиний раз за те, що він пізно прийшов додому. Представник третьої особи позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, так як вважає, що дитині краще проживати з бабусею. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що поданий позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією актового запису про народження №07 від 10 вересня 2008 року, складеного Першотравневою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області та копією відповідного свідоцтва про народження. Відповідач 14.12.2012 року уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про шлюб №277 від 14.12.2012 року. В результаті укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статі 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст.141,155,180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.5 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585 проводиться оцінка рівня безпеки дітей. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як установлено судом, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . За повідомленням директора Першотравневої школи Великомихайлівського району Одеської області від 30.09.2020 року про жорстоке поводження матері з сином [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області на підставі проведеної оцінки рівня безпеки дитини, прийнято рішення про те, що подальше перебування неповнолітньої дитини в сім`ї загрожує його життю та здоров`ю (повідомлення голови Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 01.10.2020 року №559-02-08, рішення виконавчого комітету Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 01.10.2020 року №131). Згідно розпорядження Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області «Про влаштування малолітньої дитини» №183 від 30.09.2020 року, у зв`язку з тим, що малолітня дитина залишилась без батьківського піклування та відповідно до рішення виконавчого комітету №131 від 01.10.2020 року «Про негайне відібрання від матері малолітньої дитини», влаштовано тимчасово малолітню дитину [PERSON] в сім`ю рідної бабусі [PERSON] (за згодою дитини). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання №624 від 30.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та співмешканцем [PERSON] у власному будинку без реєстрації місця проживання. Умови проживання задовільні. У будинку дві житлові кімнати, кухня, коридор, у яких підтримується санітарний стан. Будинок знаходиться в задовільному стані. [PERSON] знаходиться на пенсії по дітям та працює в місті Одеса. Сім`я спиртними напоями не зловживає. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання №625 від 30.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у власному будинку без реєстрації права власності. Умови проживання задовільні. У будинку одна житлова кімната, кухня, коридор, у яких підтримується санітарний стан. Діти забезпечені всім необхідним: окремі ліжка, постільна білизна, шкільні речі. Одягом та їжею забезпечені. Заготовка консервації на даний час є у наявності. У будинку пічне опалення, мають запаси дров та вугілля на зиму. Мати приділяє увагу та виховання дітям, хоча інколи зі слів бабусі та сусідів бувають зриви, встановлено, що скоєно фізичне насилля стосовно старшого сина [PERSON] , який стверджує, що мати била його по голові. Мати [PERSON] визнала, що дійсно вона побила дитину. Згідно довідки, виданої Першотравневою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області 05.10.2020 року №626, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , входять неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про те, що має місце свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, при цьому залишення дитини у відповідача було б небезпечним для його життя, здоров`я і морального виховання . Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, вирішуючи заявлені позовні вимоги, судом приймаються до уваги інтереси малолітньої дитини, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та передачі його органу опіки та піклування Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області для подальшого влаштування підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved