Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

18.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, пояснивши суду, що вона є донькою [PERSON], яка помела [INFO] в [ADDRESS] через хворобу серця. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті матері заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявник просила суд задовольнити заяву в повному обсязі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що підставою для проведення державної реєстрації народження смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час при не можливості зареєструвати факт смерті в органах запису актів цивільного стану. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст.259 ЦПК України). Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено: [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованим 10.06.1964 р. Шевченківським РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис 840. [INFO] [PERSON],[INFO] померла, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть серії 35 №009058 від 04.10.2016 року, видане Кримським Республіканським бюро судово-медичної експертизи. Місце смерті зазначено [ADDRESS]. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, слід вважати не легітимним документом, адже вона видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту смерті її матері у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують цей факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, що унеможливлює в подальшому оформлення ним спадкових прав. Отже, оцінюючи усі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може у інший спосіб реалізувати свої спадкові права, як спадкоємець, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доведеність заявником факту смерті бабусі, в зв'язку з чим заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved