Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

17 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона народилася [INFO] в селі Щасливе Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.09.2019 року. Батьками позивачки є [PERSON] і [PERSON] . До 2007-го року позивач проживала разом з батьками в [ADDRESS] , звідки після розлучення батьків разом з матір`ю виїхала на постійне місце проживання до Донецької області, де з 05.05.2007 року по теперішній час зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Після переїзду позивача постійних зв`язків з батьком вона не підтримувала, бачилися рідко і спілкувалися по телефону. На початку літа 2019-го року позивачу зателефонували працівники Щасливської сільради і повідомили, що її батько вже більше року не з`являється в селі за місцем своєї реєстрації. Прибувши до с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області позивач дізналася, що батько на протязі останніх двох років від когось переховувався і виїхав до міста Запоріжжя, де його в останнє бачили на території Комунарського району міста Запоріжжя. 21 липня 2019 року позивач звернулася до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області із заявою про встановлення місця знаходження батька, підтвердженням чого є талон-повідомлення єдиного обліку №17597. На початку жовтня 2019-го року працівники Комунарського ВП повідомили позивачу про необхідність приїзду до міста Запоріжжя для проведення опізнання трупа невідомого чоловіка, яке відбулося 14.10.2019 року у приміщенні службового кабінету №28 Комунарського ВП, під час якого було встановлено, що труп невідомого чоловіка який надійшов до Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» 10.02.2018 р. (лікарське свідоцтво про смерть №535, розтин 11.02.2018 р.), смерть якого зареєстрована у міському відділі ДРАЦЦС м. Запоріжжя (актовий запис №1255 від 22.02.2018р.), опізнаний як труп батька позивача, [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються протоколом пред`явлення трупа для впізнавання від 14.10.2019 року, на підставі якого до актового запису про смерть за №1255 від 22.02.2018 року внесено відповідні зміни і позивачу 03 грудня 2019 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видане повторне свідоцтво про смерть батька, [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . 06 лютого 2020 року, до закінчення шестимісячного строку від дня встановлення факту смерті [PERSON] , позивач звернулася до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального кругу Запорізької області із заявою про прийняття спадщини батька, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №47/02-31 від 06 лютого 2020 року, на тій підставі, що нею пропущений строк для подання такої заяви, оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини, і вважається такою, що не прийняла її. За вищевикладених обставин для нотаріального оформлення права позивача на спадкове майно необхідно в судовому порядку поновити строк для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Позивач прохає визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , як спадкоємцю за законом першої черги спадкування. В судове засідання позивач не з`явилася, 12 березня 2020 року надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, обставини, викладені в позовній заяві підтверджує, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Представник відповідача Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є рідною донькою [PERSON] , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . До 2007- го року позивач проживала разом з батьками в [ADDRESS] , звідки після розлучення батьків разом з матір`ю виїхала на постійне місце проживання до Донецької області, де з 05.05.2007 року по теперішній час зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Після переїзду позивача постійних зв`язків з батьком вона не підтримувала, бачилися рідко і спілкувалися по телефону. На початку літа 2019-го року позивачу зателефонували працівники Щасливської сільради і повідомили, що її батько вже більше року не з`являється в селі за місцем своєї реєстрації. Прибувши до с. Щасливе позивач дізналася, що батько на протязі останніх двох років від когось переховувався і виїхав до міста Запоріжжя, де його в останнє бачили на території Комунарського району міста Запоріжжя. 21 липня 2019 року позивач звернулася до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області із заявою про встановлення місця знаходження батька, що стверджується талон-повідомлення єдиного обліку №17597. На початку жовтня 2019-го року працівники Комунарського ВП повідомили позивачу про необхідність приїзду до міста Запоріжжя для проведення опізнання трупа невідомого чоловіка, яке відбулося 14.10.2019 року у приміщенні службового кабінету №28 Комунарського ВП, під час якого було встановлено, що труп невідомого чоловіка який надійшов до Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» 10.02.2018 р. (лікарське свідоцтво про смерть №535, розтин 11.02.2018 р.), смерть якого зареєстрована у міському відділі ДРАЦЦС м. Запоріжжя (актовий запис №1255 від 22.02.2018р.), опізнаний як труп батька позивача, [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються протоколом пред`явлення трупа для впізнавання від 14.10.2019 року, на підставі якого до актового запису про смерть за №1255 від 22.02.2018 року внесено відповідні зміни. У відповідності до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивачки [PERSON] помер, яке видане 03 грудня 2019 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на все його майно яке належало йому на день смерті. Дослідженням копії спадкової справи №14/2020 після померлого [PERSON] встановлено, що 06.02.2020 року позивач зверталася до приватного нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області О.В.Студенцова із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі Свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивач пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, а також на день смерті разом з батьком була зареєстрована та постійно не проживала. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку,встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене та правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1). у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2). ці обставини визнані судом поважними. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. У відповідності до п.1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Крім того, в п. 3.2 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причини пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності сторін. Зважаючи на вищенаведене, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем спадщини [PERSON] , до 14.10.2019 року факт смерті її батька не було встановлено, а було лише зафіксовано факт смерті невідомого чоловіка. Тільки внаслідок ряду послідовних дій позивача:- звернення в липні 2019-го року до органів поліції із заявою про розшук [PERSON] , - опізнання [INFO] трупа невідомого чоловіка, як [PERSON] , стало можливим встановити факт смерті саме батька позивача, [PERSON] і зафіксувати це відповідним документом - свідоцтвом про смерть, оформленим 03 грудня 2019 року, і саме з цього часу мав би починатися строк на подання заяви про прийняття спадщини,та враховуючи, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому час звернення до нотаріальної контори за прийняттям спадщини позивач пропустила з поважної причини, крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, а тому суд вважає, що позов можливо задовольнити, надавши [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved