Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

19 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 22 жовтня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, втрату почуття поваги та любові, що призвело до погіршення взаємовідносин. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім`я не проживають близько двох років, проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 22 жовтня 2011 року, актовий запис № 106 - розірвати. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 22 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 22 жовтня 2011 року, актовий запис №106 (а.с. 12). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 06 вересня 2012 року (а.с. 13). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, втрату почуття поваги та любові, що призвело до погіршення взаємовідносин. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету Решта 50 відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачем документально підтверджені понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., таким чином поверненню позивачу з державного бюджету та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі по 352,40 грн. (50 % від 704,80 =352,40).

Outcome: approved