Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

17.12.2018 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що працювала у відповідача та 16.07.2018 р. звільнилася з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок по заробітній платі. Зазначає, що з дня її звільнення відповідач не виплатив заробітну плату, тому повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Ухвалою суду від 24.12.20188 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», звільнена з 16.07.2018 р. за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі у розмірі 13108,61 грн. Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно розрахунку наведеного у позові, середньоденний заробіток [PERSON] складає 190,96 грн. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, тому суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 17.07.2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 08.01.2019 року включно (день ухвалення судового рішення) становить 70 робочий день, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13367,20 грн. (190,96 грн. х 70 = 13367,20 грн.). Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, тому, суд вважає, що доводи позивача не спростовані, а отже необхідно позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 13108,61 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2018 року по 08.01.2019 року включно у сумі 13367,20 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved