Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

18.04.2019 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , який народився в Україні [INFO] , надав згоду своєму неповнолітньому синові, [PERSON] , який народився в Україні [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Виконкомом Лутугинського району Луганської області 06.01.2005, на перетин лінії зіткнення в зоні проведення ООС, через контрольно-пропускні пункти в точках розташування координаційних груп Луганської та Донецької областей, на переміщення по території України, виїзд до Автономної Республіки Крим, а також дає згоду на виїзд за кордон в Російську Федерацію, Молдову, Туреччину, Єгипет, Грузію, Італію, Румунію, Угорщину, Словенію, Болгарію та інші країни Шенгенської угоди, в супроводі матері [PERSON] , яка народилася в Україні [INFO] , яка також повинна супроводжувати сина назад в Україну, терміном на три роки починаючи з 07.07.2018 по 07.07.2021 рік, посилаючись на те, що згідно законодавства Італійської республіки батько надає дозвіл на в`їзд дитини безстроково, а відповідно до законодавства України при наданні дозволу на виїзд дитини за кордон нотаріус мусить зазначити термін дії зазначеного дозволу. На підставі зазначеного вище, в неї виникають труднощі, та непорозуміння при проходженні паспортного контролю на кордоні з дитиною. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 13.05.2019 було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі У судове засідання заявник не з`явився, однак його представник надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.08.2002 року заявниця та [PERSON] зареєстрували шлюб у Роздільнянській раді Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.08.2002 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.2005 року. На теперішній час [PERSON] знаходиться за кордоном в Італійській республіці. Заявниця та її чоловік домовилися, що вона з дитиною приїдуть в Італійську республіку для возз`єднання родини. [PERSON] надав дозвіл дитині на перетин лінії зіткнення в зоні проведення ООС, через контрольно-пропускні пункти в точках розташування координаційних груп Луганської та Донецької областей, на переміщення по території України, виїзд до Автономної Республіки Крим, а також дав згоду на виїзд за кордон в Російську Федерацію, Молдову, Туреччину, Єгипет, Грузію, Італію, Румунію, Угорщину, Словенію, Болгарію та інші країни Шенгенської угоди, в супроводі матері [PERSON] , яка народилася в Україні [INFO] , яка також повинна супроводжувати сина назад в Україну. Згідно законодавства Італійської республіку батько надає дозвіл на в`їзд дитини безстроково, а відповідно до законодавства України при наданні дозволу на виїзд дитини за кордон нотаріус мусить зазначити термін дії зазначеного дозволу. На підставі зазначеного вище, в заявниці виникають труднощі, та непорозуміння при проходженні паспортного контролю на кордоні з дитиною. Відповідно до ч,2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 13.03.1995 року (із змінами) суди в порядку окремого провадження розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення зокрема у випадку коли чинним законодавством не передбаченого іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved