Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

19 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 10 березня 2010 року по 20 червня 2019 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких підстав позивач звернувся з даним позовом до суду. Прохала суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2019 року і до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 вересня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 6), котрий проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні (а.с.5). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - відповідач [PERSON] суду не надав та не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, однак при цьому, замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, виходячи з інтересів дитини варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial