Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.12.2020р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] (третя особа Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. № 3-4), який в подальшому, 19.02.2021р. було уточнено. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.12.2020р. позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання (а.с. № 33). В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Окрім позивача, в належній йому квартирі зареєстровані: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] , онук - [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON] , який є колишнім зятем та колишнім чоловіком його доньки [PERSON] (попереднє прізвище - « [PERSON] », а дівоче прізвище - « [PERSON] »). Однак, відповідач не проживає в\~ квартирі позивача понад десять років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані інші члени його сім`ї відповідачу не чинили. Як відомо позивачу, відповідач в 2010р. виїхав до Російської Федерації. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати на утримання майна. Крім того, реєстрація відповідача в квартирі позбавляє позивача можливості оформити субсидію, інші допомоги. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 19.02.2021р. представник позивача [PERSON] адвокат Ламзюк О.Ю. ( діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 12.02.2021р. та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 17.02.2021р. а.с. № 44) подала до суду уточнено позовну заяву, в якій, окрім вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . просила зняти відповідача з реєстраційного обліку (а.с. №45). \~ \~ \~ \~Відповідачем \~відзиву на\~позовну заяву\~надано \~не було. Судова повістка в підготовче засідання 17.02.2021р., яка була направлена судом разом з позовною заявою (з додатками) та в підготовче засідання 05.04.2021р. разом з уточненням до позовної заяви від 19.02.2021р. на адресу: [ADDRESS] були повернуті суду поштою з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 49, 50, 56). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст.\~197\~та п.3 ч.2 ст.\~200 ЦПК України\~було проведено 05.04.2021р. з призначенням справи до судового розгляду (а.с.№ 59). Представник позивача адвокат Ламзюк О.Ю. в судовому засіданні 20.05.2021р. позовні вимоги з урахуванням уточнень від 19.02.2021р. підтримала, зазначила, що відповідач не проживає в квартирі, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, з січня 2010р., його особистих речей там немає, він не бере участі у витратах по утриманню житла та оплаті комунальних послуг. Відповідач по справі є колишнім чоловіком рідної доньки позивача, шлюб з яким було розірвано 11.08.2010р., тобто відповідач вже не є членом сім`ї власника житла. Зі слів доньки позивача, відомо, що в 2010р. відповідач виїхав на постійне проживання до Російської Федерації. Крім того, зазначила, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстрації необхідно для того, щоб виключити оплату комунальних платежів з урахуванням зареєстрованого відповідача, а також можливого оформлення субсидії. Просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення по справі представник заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовчі засідання 17.02.2021р. та 05.04.2021р. та в судове засідання 20.05.2021р., тричі поспіль не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату розгляду справи кожного разу повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с.№ 24-25). Втім, конверти були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 49, 50, 63, 64). Крім того, про підготовче засідання 05.04.2021р. та судове засідання 20.05.2021р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с №53, 66). \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання 20.05.2021р. не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с. № 65). Раніше, листом від 02.02.2021р. директор департаменту Пономарьов А.С. просив справу розглядати за відсутності представника їх та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.№ 36) З урахуванням вищезазначених положень процесуального законодавства та з огляду на належне повідомлення відповідача та третьої особи, ухвалою суду від 20.05.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) постановлено про розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи з ухваленням рішення на загальних засадах. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України для заочного розгляду справи, а саме представник позивача не надала згоду на винесення заочного рішення суду. Відповідно до положень ч.1 ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи судом здійснене повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухав пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ При розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (реєстровий № 2-1253) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.№ 5,9). Як зазначає позивач в позовній заяві (та що підтверджено матеріалами справи), в належній йому квартирі зареєстровані також його дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] , онук - [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON] . Відповіддю Відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради позивача було повідомлено про те, що довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у приміщенні осіб не можливо надати у зв`язку з відсутністю інформації в електронній картотеці з питань реєстрації фізичних осіб (а.с.№15). Водночас, факт реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 27.11.2020р., який завірено директором ТОВ «СП «Наше місто» та копією паспорта відповідача [PERSON] ( а.с.№14, 24-25). [PERSON] є колишнім чоловіком доньки позивача [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.№ 4). В подальшому, 08.08.2015р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.№13). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з січня 2010р. у квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом жильців будинку [ADDRESS] від 27.11.2020р. про не проживання відповідача за місцем реєстрації, а саме у квартирі [ADDRESS] з 01.01.2010р., який завірено директором ТОВ «СП «Наше місто» (а.с. №14). Також, обставини тривалої відсутності відповідача без поважних причин за місцем реєстрації (близько 10 років) були підтверджені в судовому засіданні 20.05.2021р. поясненнями свідка [PERSON] . Так, свідок [PERSON] (сусід позивача, який одночасно є головою ОСББ) підтвердив, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не проживає за місцем реєстрації з 01.01.2010р., його особистих речей в квартирі немає. Також свідок підтвердив те, що він підписував акт від 27.11.2020р. про не проживання відповідача у зазначеній квартирі та підтверджує його зміст (а.с. № 14, 68). Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд. \~ \~ \~ \~ Відповідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р. у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання,\~постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття\~ з\~реєстрації \~місця \~проживання \~особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця мешкання осіб здійснюється за адресою їх проживання, аналогічні вимоги містяться у ч. 1 ст. 29 ЦК України, відповідно до яких місцем проживання особи є житловий будинок або квартира, де вона фактично постійно або тимчасово мешкає. При цьому, у разі зміни місця мешкання, особа повинна протягом 7 днів відмінити свою попередню реєстрацію та зареєструвати нове місце мешкання. У разі недодержання вимог закону щодо реєстрації місця мешкання, зокрема ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця мешкання може бути скасована за рішенням суду. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт відсутності відповідача без поважних причин більше ніж 10 років за зареєстрованим постійним місцем проживанням, а саме з 01.01.2010р. знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Згідно до ст.71 ЖК України підстави, які б визначали обов`язковість збереження за відповідачем житлового приміщення понад шість місяців, при розгляді справи встановлені не були, виходячи з чого, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстрації місця проживання. Аналіз доказів у справі та зазначених норм цивільного законодавства та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», дає підстави суду вважати позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ Обговорюючи\~питання розподілу\~судових витрат\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ з\~урахуванням \~задоволення \~позову \~суд вважає\~за можливе\~стягнути з\~відповідача \~на \~користь позивача суму сплаченого ним при подачі позову судового збору у розмірі 840грн.80коп., що підтверджується квитанцією (а.с. №2) (за ставками судового збору на 2020р., коли було подано позов до суду). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved