Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

19 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: ТОВ «Арагорн», про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS], загальною площею 47,90 кв.м., житловою площею 26,92 кв.м. з 1976 року. В зазначену квартиру також були зареєстровані як члени її сімї син [PERSON] з 29 серпня 1984 року, невістка [PERSON] з 15 лютого 1989 року та онука [PERSON] з 15 лютого 1989 року. Але вони після оформлення реєстрації в дану квартиру не вселялися без поважних причин і не проживали в квартирі та не проживають по теперішній час, мешкають за іншою адресою. Вона неодноразово просила їх знатися з реєстрації в квартирі, де вона є наймачем, однак, своїх обіцянок до теперішнього часу не дотримались. Наявність реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] в зазначеній квартирі позбавляє її можливості отримати субсидію, в якій вона має потребу, так як джерелом її доходу є лише її пенсія. На теперішній час в неї утворилася заборгованість по сплаті комунальних послуг за газ, опалення та експлуатаційні ТОВ «Арагорн». Вважає, що оскільки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без поважної причини не мешкають в зазначеній квартирі з 1995 року, вони втратили право користування цим житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с.25). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, відомостей про причини неявки суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені шляхом телефонограм від 04 березня 2016 року, відомостей про причини своєї неявки суду не надали (а.с. 22, 23,24). У зв'язку з вищевикладеним, суд відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи: ТОВ «Арагорн» до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом судової повістки, на адресу суду надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.20). Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрована з 11 листопада 1976 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до довідки №69 від 25 січня 2016 року виданої ТОВ «Арагорн», ордер на квартиру [ADDRESS] не зберігся. Особовий рахунок по квартплаті відкритий на [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки №41 від 19 січня 2016 року виданої ТОВ «Арагорн», за адресою: [ADDRESS], окрім [PERSON] також зареєстровані [PERSON] з 29 серпня 1984 року, [PERSON] з 15 лютого 1989 року та [PERSON] з 15 лютого 1989 року (а.с. 6). Зазначене також підтверджується поквартирною карткою на вказану квартиру (а.с. 7). З довідки УПФУ в м.Словянську та Словянському районі №291 від 21 січня 2016 року, вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі, яка з вересня2015 року становить 1\~300,18 грн. (а.с. 9). Згідно квитанцій ТОВ «Арагорн», КП «Словянськтепломережа» [PERSON] має борги за сплату комунальних послуг (а.с. 10, 11). Згідно акту, складеного керівником комітету мікрорайону «Центр-2» [PERSON], в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] №76 від 27 січня 2016 року встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають в [INFO] з 1995 року по теперішній час. Їх особистих речей в квартирі немає (а.с. 8). Так у ході судового розгляду справи встановлено, що відомості про зареєстроване право власності [PERSON] відсутні, однак як вбачається з поквартирної картки, позивач була вселена в квартиру [ADDRESS] з 11 листопада 1976 року, що дає суду підстави При вирішені даного спору суд керується положеннями глави 2 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, його відсутність не повязана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що з 1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у спірному жилому приміщенні без поважної причини, спроб вселитися до нього не робили, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню їх до спірної квартири, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей у домоволодінні не має. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Ухвалою суду, відповідно до ст. 82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору та в своїй позовній заяві вона зазначила, що просить суд стягнути судовий збір на користь держави з відповідачів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved