Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

17 березня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до Зарічного районного суду м.Суми з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2020 і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.09.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, офіційно працює, інших осіб на утриманні у нього не перебуває, тому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання доньок. Ухвалою суду від 25.03.2020 року відкрито провадження у справи, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.06.2020 року . 04.06.2020 року розгляд справи відкладено до 17.06.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Позивачка в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову про стягнення аліментів не заперечує. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дітей є [PERSON] . Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дітей, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей . Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 17.03.2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним витрати, пов`язані з розглядом позовної вимоги про стягнення аліментів стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved