overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

18.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON] , сина [PERSON] та сина [PERSON] . Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя. На даний час шлюб існує лише юридично. Спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. В підготовче судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала, прізвище після розірвання шлюбу залишити набуте в шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При розгляді справи судом встановлено, що 23 січня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Степанківською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

18.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що вони з 03.06.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Спільне подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 03 червня 2010 року Виконкомом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

18.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 38574 грн. 33 коп. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працював у відповідача на посаді токара. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 31.07.2019 року №414/349 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.07.2019 року складає 38574 грн. 33 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 38574 грн. 33 коп. станом на 01.07.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

18.07.2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому, з урахуванням заяви від 18.09.2019 року, просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 19.07.2014 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя у них не склалося, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач вчиняв сварки, ображав її, свідком чого була дитина. Зазначає, що проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. 31.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 18.09.2019 року сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач вказує, що примирення та збереження сім`ї неможливе, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 384, 20 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову у розмірі 384, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

18.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03.08.2013 року, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.08.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

18.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на її користь. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

18.07.2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2015 року. Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Позивач в судовому засіданні не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є батьком малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яка мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

18.07.2021 р. до Святошинського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29 липня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2021 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.04.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Вказує, що спільне життя між ними поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони втратили почуття любові один до одного. На даний час сім`я розпалась остаточно, та як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 03.08.2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій не заперечує щодо розірвання шлюбу, не заперечує щодо розподілу судових витрат у рівних долях, однак заперечує щодо стягнення з нього витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позивач направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить проводили розгляд всї засідань у її відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

18.08.16 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що подружні стосунки з відповідачем припинились з серпня 2014 року, внаслідок того, що вона із відповідачем має різні погляди на сімейне життя, через що постійно виникають сварки при дитині. Вважає, що примирення з відповідачем є неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

18.08.16 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 2782 грн. 09 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 112 мешкає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № 542318031, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість на суму 2782 грн. 09 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач не зявився, хоча був неодноразово викликаний судом, про що свідчать повернуті конверти із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється, як відмова цієї особи від отримання судових повісток тривалий період часу, внаслідок чого його слід визнати таким, що своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, а тому для запобігання тяганини, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в його відсутність. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне. За адресою м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 112 проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № 542318031. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] не виконував, в зв'язку з чим виник борг у сумі 2782 грн. 09 коп. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

18.08.2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з відповідачем, а син знаходиться на її утриманні, однак достатньої матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання сина згоден у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 129053 виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 02.09.20009 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов'язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, те, що відповідач є особою працездатного віку, має змогу надавати матеріальну допомогу сину, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Відповідно до\~\~ст.ст. 88\~та\~\~217\~\~ЦПК\~\~України, суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved