Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що збереження шлюбу, й подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Позивач зазначає, що 20 жовтня 2001 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №4. Від спільного проживання вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуваює на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому позивач просила суд розірвати шлюб який було укладено між ними та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитиниу розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 20 жовтня 2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матір'ю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти перебувають на повному утриманні у матері. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи справу

Outcome: approved