Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

18.07.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором DN81AR03110084 від 13.11.2007 року в розмірі 95286,48 грн. (т.1 а.с. 2) 05.09.2012 року позивач [PERSON] звернувся до Кілійсь-кого районного суду Одеської області з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» , третя особа [PERSON] , про : - визнання недійсним кредитного договору № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р., укладеного між - визнання недійсним договору застави рухомого майна № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] в забезпечення зобовязань за кредитним договором - визнання недійсним договору поруки № DN81 AR03110084 від 14.11.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та гр-кою [PERSON] в забезпечення зобовязань за кредитним договором. (т.1 а.с. 38) 22.01.2013 року третя особа [PERSON] звернулась до Кілій-ського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа [PERSON] , про визнання не-дійсним договору застави рухомого майна № DN81AR03110084 від 13.11.2007 року , укла-деного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], укладеного в забезпечення зобовязань за кредитним договором № DN81AR03110084 від 13.11.2007 ро-ку. (т.1 а.с.107) Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року по-зовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стя-гнення заборгованості за кредитним договором із зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриматБанк», третя особа [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним та позовом третьої сторони [PERSON] до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору застави недійсним залишено без розгляду. (т.1 а.с. 188-189) Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.04.2014 року ухвалу Кілій-ського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року в частині залишення без роз-гляду позовів [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа [PERSON] про визнання недійсними договорів кредиту , застави , поруки, та позову [PERSON] до [PERSON] , ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору застави недійсним скасовано , справу направлено до суду першої ін-станції для продовження розгляду цих позовів. (т.1 а.с. 217-219) Позивач за зустрічним позовом [PERSON] надав заяву про підтримку позову та про розгляд справи за його відсутності. Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» , третя особа [PERSON] , про : - визнання недійсним кредитного договору № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р., укладеного між - визнання недійсним договору застави рухомого майна № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] в забезпечення зобовязань за кредитним договором - визнання недійсним договору поруки № DN81 AR03110084 від 14.11.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та гр-кою [PERSON] в забезпечення зобовязань за кредитним договором. (т.1 а.с. 38) Позивач [PERSON] зазначає в позові , що 13.11.2007 року він уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № DN81 AR03110084 згідно якого банк зобовязався надати споживчий кредит в сумі 98 352,00 грн. а він повернути кредит та сплатити всі на-лежні за цим договором платежі. Підписання даного кредитного договору стало наслідком чисельних порушень з боку Банку норм чинного законодавства та прав позичальника : 1) - порушення п.3 ч.1, 3 ст. 47 Закону України від 27.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність в редакції , яка діяла на день укладення Договору, в час-тині здійснення банківської діяльності в тому числі кредитних операцій тільки на підставі банківської ліцензії, перевіряти кредитоспроможність позичальників. Позивач зазначає, що в спірному договорі зазначено , що від імені Банку на під-ставі довіреності діє керівник відділу взаємодії з кредитними організаціями [PERSON] і його підпис скріплено печаткою ТОВ «[PERSON] кредит Плюс» з чого вбачається , що [PERSON] не є працівником банку , а є працівником ТОВ «[PERSON] кредит Плюс» Зазначене свідчить про те , що кредитний договір від імені Банку укладений тре-тьою особою , якій не могла бути передана ліцензія банку , тобто укладений особою, яка не мала на це спеціального права ліцензії на надання банківської послуги з надання кредиту, що є підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України. 2)-з причини недотримання вимог щодо письмової форми кредитного договору : - у спірному кредитному договорі зазначено що особа, яка підписала його - кері-вник відділу взаємодії з кредитними організаціями [PERSON], який не працівником банку, діє від імені тільки на підставі довіреності , без наявності договору (угоди( або акту органу Банку , оскільки такі в тексті договору не згадуються. За таких обставин довіреність на імя [PERSON] не має юридичної сили, а отже спірний кредитний договір укладений він імені Банку особою , не уповноваженою на це належним чином. - Кредитний договір скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповіда-льністю «[PERSON] кредит Плюс» , яке в договорі ніде не згадується, не є стороною договору, в той же час печатка банку , який є стороною договору , на договорі відсутня. Зазначені недо-ліки на думку позивача свідчать про недотримання письмової форми договору та відповідно до положень ч.2 ст. 1056 ЦК є нікчемним. 3) невиконання переддоговірної роботи з позичальником : Він не був належним чином поінформований про умови надання кредиту в наслі-док чого не зміг оцінити можливість виконання всіх умов кредитного договору. Зазначене позивач вважає порушенням вимог п.2.4 Правил № 168 , ч.1 ст. 15 Закону України від 12.05.1991 р. № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів». 4) порушення права споживача під час укладення кредитного договору - відсотки за користування кредитом в грошовому виразі не обчислені, а комісії не визначені у відсотках; - банк не надав таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реа-льної процентної ставки; - жодного графіку платежів до кредитного договору не додано; - не визначені реальна процентна ставка та абсолютне подорожчання кредиту Відповідач за зустрічним позовом - ПАТ КБ «ПриватБанк» надав заяву про застосування строку позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України в якій зазначає, що до позову [PERSON] про визнання недійсними договорів кредиту, застави , поруки , до позову [PERSON] до [PERSON], ПриватБанку про ви-знання договору застави недійсним має бути застосована загальна позовна давність тривалі-стю у три роки, встановлена ст. 257 ЦК України. Кредитний договір № DN81 AR03110084 був укладений між ПриватБанком та [PERSON] 13.11.2007 року. Останній прийняв всі умови договору, що підтверджується його підписом та виконанням умов щодо сплати щомісячних платежів по кредиту. Договір застави і договір поруки також були укладені 13.11.2007 року , в звязку з чим відповідач вважає, що строк позовної давності сплинув 13.11.2010 року, в той час як зустрічний позов [PERSON] був поданий до суду 30.08.2012 року , а зустрічний позов [PERSON] був поданий до суду 16.01.2013 року , тобто після спливу строку позовної давності. (т.1 а.с. 237) [PERSON] третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору , 22.01.2013 року звернулась до Кілійського районного суду Одесь-кої області з позовом до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа [PERSON] , про визнання недійсним договору застави ру-хомого майна № DN81AR03110084 від 13.11.2007 року , укладеного між ПАТ КБ «Приват-Банк» і гр-ном [PERSON], укладеного в забезпечення зо-бовязань за кредитним договором № DN81AR03110084 від 13.11.2007 року. (а.с.107) [PERSON] , яка надала заяву про підтримку позову та про розгляд справи за її відсутності , зазначає в позовній заяві, що договір застави рухомого майна укладений з не уповноваженою на це особою , на ньому відсутня печатка що є недотриманням письмо-вої форми договору. Крім того , договір застави передбачає передачу в заставу автомобіля, який був придбаний її чоловіком в 2007 році, тобто під час проживання в шлюбі і відповідно до ст.60 Сімейного кодексу є спільним майном , в звязку з чим передача його в заставу вимагає зго-ди всіх власників , тобто і її згоди, але вона таку згоду не надавала , що є підставою для ви-знання правочину недійсним . Дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позо-вних вимог, суд вважає зустрічний позов та позов третьої особи такими , що не під-лягають задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 13.11.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укла-дений кредитний договір № DN81 AR03110084. У вступній частині договору зазначено, що договір укладено між ПриватБанком, в подальшому «Банк» , від імені якого діє особа, зазначена в п. 8.1 даного договору, з однієї сторони та особою , зазначеною в п. 8.2 даного Договору, в подальшому «Позичальник» В пункті 8 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» зазначено : - 8.1 - ПриватБанк, 49000 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, ЄД-РПОУ 14360570, [PERSON] ГРУ. РУ, СФ, індивідуальний бізнес, АVС, Дніпропетровськ, Набе-режна Перемоги,23. Довіреність № 7425 від 06.07.2007 р. Керівник відділу взаємодії з кре-дитними організаціями ГО Козак [PERSON] (а.с. 9-15) - 8.2 - [PERSON], Одеська обл.., Кілійський р-н, с. Приозерне, вул. Фрунзе, 11, ІНПП [NUMBER], паспорт серія КК № 537669 виданий Кілійським РВ ГУ МВС України в Одеській області від 12.12.2000 р. Договір підписаний зазначеними в п. 8.1; 8,2 особами. ( т.1 а.с. 9-15) Згідно довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) сері АА № 241170 , публічне акціонерне товариство комерційний банк «Прива-тБанк» , має ідентифікаційний код 14360570, правовий статус юридичної особи , види діяль-ності за КВЕД 65.12.0 Інше грошове посередництво. (т.1, а.с. 25) Свою діяльність ПриватБанк здійснює на підставі виданої Національним Банком України Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року на право надання банківських послуг визначених частиною третьої статті 47 Закону України «Про банки і Банківську дія-льність». (т.1, а.с. 26 ) Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 здійснена зміна найменування юридичної особи на публічне акціонерне товариство комер-ційний банку «ПриватБанк». (т.1, а.с. 27 Згідно наданої ПАТ КВ «ПриватБанк» належним чином завіреної копії довіре-ності , 06.07.2007 року цією довіреністю , виданою Закритим акціонерним товариством ко-мерційним банком «ПриватБанк» (скорочена назва ПриватБанк) в особі Секретаря Прав-ління Білушенко Ірини Петрівни , яка діє на підставі Статуту ПриватБанку (зареєстрова-ний Національним Банком України за № 92 від 08.08.2005 р. та Державним реєстратором за № 12241050016006727 від 23.11.2006 р.) і Протоколу № 8 засідання [PERSON] ПриватБанку від 14.09.2005 року уповноважується [PERSON] , що обіймає по-саду Директора ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС»… (далі - Представник) на здійснення від імені ПриватБанку наступних дій : 1. З метою забезпечення ТОВ «[PERSON] кредит Плюс» необхідними засобами по здійсненню Договору № 1 від 17 липня 2006 року підписувати від імені ПриватБанку до-говори (угоди) щодо здійснення банківських операцій, що повязані з здійсненням опера-цій з використанням платіжної картки «[PERSON] розстрочка». 2. Підписувати від імені ПриватБанку листи підтвердження , гарантійні листи по факту ухвалення рішення про видачу кредиту. 3. Підписувати кредитні договори та інші договори (угоди), що повязані з роз-міщенням коштів, за якими ПриватБанк приймає зобовязання , за наявності окремого рішення ПриватБанку в межах ліміту , встановленого цим рішенням. 4. Укладати договори (угоди) про забезпечення виконання зобовязань перед ПриватБанком, зокрема договори (угоди) застави , поруки, договори (угоди) про звернення стягнення на предмет застави. У звязку з чим надаються наступні права : підписувати від імені ПриватБанку договори застави , поруки, укладати договори, (угоди) про внесення змін та доповнень в договори (угоди) застави , поруки , за умови, що такі зміни не погір-шать становище ПриватБанку. Якщо при вчиненні правочинів за наданими цією довіреністю повноважень пе-редбачається укладання договорів або підписання інших документів, відповідно до яких ПриватБанком надаються певні послуги, такі правочини повинні вчинятись з використан-ням затверджених наказаними ПриватБанку бланків стандартних договорів та документів. Довіреність видана без права передоручення безстроково , а її дія припиняється у разі: а) настання однієї з передбачених законодавством умов припинення представниц-тва; б) припинення трудових правовідносин між Представником і ПриватБанком; в) зміна посади Представника. (т.2 а.с. 33) Згідно договору поруки , 14 листопада 2007 р. ПриватБанк, в подальшому «Кредитор», від імені якого діє особа , зазначена у п. 19.1 цього Договору ,- з одного боку , та особа , зазначена у п. 19.2 цього Договору, в подальшому іменована «Поручитель» ,- з іншого боку , уклали договір поруки. Згідно п.1 договору предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором , вкладеним між Банком та Позичальником. Строк , розмір кредиту , цілі , відсотки , розмір кредиту на сплату страхових платежів , винагороду за надання фінансового інструменту , розмір щомісячного платежу, період сплати , порядок погашення заборгованості за цим До-говором, зазначені у п. 16 цього Договору. Згідно п.2 Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за Кредитним договором в тому є розмірі , що і Боржник , включаючи сплату кредиту , від-сотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. Згідно п.4 у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним догово-ром, Боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 19.1 договір поруки підписаний з боку Кредитору ПриватБанку , на підставі довіреності № 14194307 від 06.07.2007 р. керівником відділу взаємодії з кредитними організаціями [PERSON], з боку поручителя - [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 16-18) Згідно договору застави рухомого майна ,13.11.2007 року ПриватБанк , в по-дальшому «Заставодержатель» та [PERSON] , в подальшому «Заставо-давець» уклали договір застави рухомого майна метою забезпечення виконання зо-бовязань заставодателя по кредитному договору. Згідно п. 37 договір підписано з боку за-ставодержателя ПриватБанку , на підставі довіреності № 14194307 від 06.07.2007 р. керів-ником відділу взаємодії з кредитними організаціями [PERSON], з боку за-ставодателя [PERSON], (т.1 а.с.70-74 , 111-115) 13.11 2007 року [PERSON], як співвласник майна надала свою згоду на надання [PERSON] будь якого майна, що належить їм на праві спільної власності з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р. та ре-алізацію майна у випадку невиконання Позичальником умов Кредитного договору. (т.1 а.с. 238) 04 березня 2011 року працівником Департамента по управлінню та повернення проблемної заборгованостів ПриватБанку кредитним інспектором Висоцким В.Л. з участю [PERSON] складено акт прийому автомобіля боржника для реалізації ( т.1 а.с. 75 ) 18.05.2012 р. ПриватБанк звернувся до [PERSON] та [PERSON] з повідомленням про виникнення внаслідок з невиконан-ням зобовязань за кредитним договором заборгованості в розмірі 97.512,28 грн. (т.1 а.с. 19) Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позико-давець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позико-давцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» опера-ції, визначені п. 1-3 частини першої цієї статті (у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик), відповідно до ч.4 цієї статті нале-жить до виключно банківських операцій , здійснювати які дозволяється тільки юридич-ним особам , які мають банківську ліцензію. Банк має право вчиняти будь-які правочини , необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регу-лювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це юридична особа , яка відповід-но до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг, у випадках , прямо визначених законом , та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки… Відповідно до положень ст. 5 , ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитні установи. Фінан-сові послуги відповідно до положень цього Закону надаються субєктами господарювання на підставі договору. Договір , якщо інше не передбачене законом , повинен містити 1) на-зву документа; 2) назву , адресу та реквізити субєкта господарювання; 3)прізвище , імя і по батькові фізичної особи , яка отримує фінансові послуги , та її адресу; 4) найменування , місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; розмір фінансо-вого активу , зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозра-хунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обо-вязки сторін , відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов до-говору; 9 1) підтвердження, що інформація , зазначена в ч. 2 ст. 12 цього Закону, надана клі-єнту ; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Відповідно до положень ст. 34 зазначеного Закону ліцензування надання фі-нансових кредитів за рахунок залучених коштів є обовязковим. Ліцензія, яка надається для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, не може передаватися третім особам. Відповідно до ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення , в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони , яку вона представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин , вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи , яку він представляє. Відповідно до положень ст. 244 ЦК України представництво може здійснюватися за довіреністю. Як встановлено судом , кредитний договір № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р. був укладений між [PERSON] та ПриватБанком , який має статус юридичної особи, належним чином зареєстрованим в ЄДРПОУ за № 14360570, який діє на підставі виданої Національним Банком України Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року на право надання банківських послуг визначених частиною третьої статті 47 Закону України «Про банки і Банківську діяльність». Підписання договору від імені ПриватБанку здійснено [PERSON] , що обіймає посаду директора ТОВ «Автокредит плюс» , який уповноважений на здійснення таких дій ЗАТ КБ «ПриватБан-ком» довіреністю № 7425 від 06 липня 2007 року. Довіреність видана на підставі догово-ру № 1 від 17 липня 2006 року, відповідає вимогам ст. 245-247 ЦК України. Підписання договору від імені ПриватБанку особою , яка діяла на підставі довіреності , також не є пе-редачею ПриватБанком банківської ліцензії третій особі. Про те, що кредитний договір був укладений саме між зазначеними в ньому сторонами, свідчить і подальше виконання умов договору саме ПриватБанком , який здійснив перерахування суми кредиту , нада-ного для придбання автомобіля, а також виконання умов договору [PERSON] по від-ношенню ПриватБанку. В звязку із зазначеним , суд вважає безпідставними вимоги зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним з підстав недотримання письмової форми. Згідно п. 3.1 ; п. 7.1. кредитного договору № DN81 AR03110084 Банк зо-бовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 13.11.2007 р. по 12.11.2014 р. включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 98352,00 грн. на наступні цілі : 57560,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,0 грн. для сплати за реєстрацію Предмету Застави в Державної реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом пе-рерахування на сплату страхових платежів за договором страхування, договором особисто-го страхування на строк від 13.11.2007 р. на строк до 12.11.2008 р. в сумі575,60 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 6907,20 грн. та у розмірі 33275,20 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку , передбачених п.п. 2.1.3 ; 2.2.7 даного Договору , зі сплатою за користування кредитом в період с дати списання коштів с кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяч-но сплачує проценти в розмірі 0,80 % на місяць на суму залишку заборгованості за креди-том, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання ав-томобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору. Періодом оплати встановлено період з 13 по 17 число кожного місяця Пога-шення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в мо-мент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку : щомісяця, починаючи з насту-пного місяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1396,79 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту , відсоткам, винагороди. Відповідно до п. 7.4 при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 015% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день про-строчки , але не менше 1 грн. Таким чином, кредитний договір відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, в звязку з чим від-сутні підстави для визнання його недійсним з підстав недотримання вимог щодо його зміс-ту в частині розрахунків за кредитним договором. Оскільки судом встановлена відсутність підстав для визнання кредитного дого-вору недійсним , не підлягають задоволенню і вимоги зустрічного позову в частині ви-знання недійсними договорів застави рухомого майна та поруки. Позов [PERSON], третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, про визнання недійсним договору застави рухомого майна з під-став недотримання письмової форми договору в звязку з тим, що договір застави рухомого майна підписаний не уповноваженою на те особою , а також з тієї підстави, що предметом договору застави є автомобіль, придбаний її чоловіком за час проживання у шлюбі, але вона, як співвласник цього спільного майна не надавала своєї згоди на передачу автомобіля в за-ставу, не підлягає задоволенню в повному обсязі. Як встановлено судом , договір застави рухомого майна укладений між Прива-тБанком та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Від ПриватБанку договір підписаний [PERSON], директором ТОВ «Автокредит плюс» , який діяв на підставі довіреності № 7425 від 06 липня 2007 року. Довіреність видана ЗАТ КБ ПриватБанк на підставі договору № 1 від 17 липня 2006 року, відповідає вимогам ст. 245-247 ЦК України. Згідно п. 4 довіреності [PERSON] уповноважений підписувати від імені ПриватБанку договори (угоди про забезпе-чення виконання зобовязань перед ПриватБанком, зокрема договори (угоди) застави, пору-ки , які укладається банком. Твердження третьої особи про те, що вона не надавала своєї згода на передання спільного майна в заставу суд вважає безпідставними , оскільки згідно наданої ПриватБан-ком копії , 13.11 2007 року [PERSON], як співвласник майна надала свою згоду на надання [PERSON] будь якого майна, що належить їм на праві спільної власності з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № DN81 AR03110084 від 13.11.2007 р. та ре-алізацію майна у випадку невиконання Позичальником умов Кредитного договору. (т.1 а.с. 238)

Outcome: dismissed