Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Березнегуватської селищної ради Миколаївської області. В позовній заяві вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина н земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,94 га, що знаходиться в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, та належала померлому [INFO] чоловіку спадкодавця - [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01 жовтня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. Проте завідувачем Снігурівською державною нотаріальною конторою відмовлено йому в оформленні спадкових прав на цю земельну ділянку після смерті матері, оскільки вона за свого життя не одержала державний акт на право власності на землю. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,94 га в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі. Представник Березнегуватської селищної ради Авраменко Н.А. надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, а справу просила розглянути без участі представника. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,94 га, що знаходиться в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01 жовтня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER] ( а. с. 19 ). Вказану земельну ділянку у спадок прийняла його дружина [PERSON], отримавши 24 жовтня 2007 року свідоцтво про право на спадщину за законом ( а. с. 8 ), яка також померла [INFO] року не оформивши належним чином своє право на землю, а саме не отримавши новий державний акт на своє ім'я, як це було передбачено ст.ст.125, 126 ЗК України. 01 листопада 2007 року, тобто ще за свого життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим № 1-233, яким розпорядилася вказану земельну ділянку на випадок смерті заповісти синові, [PERSON] ( а. с. 43 ). У відповідності з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак завідувачем Снігурівською державною нотаріальною конторою відмовлено йому в оформленні спадкових прав з підстав того, що спадкодавець не отримала державний акт на право власності на землю ( а. с. 20 ). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З цього слідує, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved