Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

19.08.2020р. [PERSON] (також - заявник) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з гр. [PERSON] , заінтересована особа: Шахівська сільська рада. Свою заяву обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , з якою заявниця проживала однією сім`єю з 1999 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 5,52га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник прийняла спадщину після смерті [PERSON] на вищевказаний будинок за заповітом. Заявник посилаючись на те, що мешкала з гр. [PERSON] однією сім`єю по день її смерті, вели спільне господарство та відсутність у останньої інших родичів, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] . Вказаний факт заявниці необхідно для прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,52 га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №067582. У зв`язку з викладеним та уточненням заявлених вимог, заявниця просить суд встановити юридичний факт того, що вона проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з вересня 1999 року по [INFO] . В судове засідання заявник та її представник не з`явились, але від останньої на адресу суду надійшла заява від 29.10.2020 року, про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі з урахуванням уточнень, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Шахівської сільської ради також в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається клопотання голови Шахівської сільської ради про розгляд справи без участі представника ради, просив розглянути справу на розсуд суду. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В своїй заяві [PERSON] зазначала, що вона мешкала однією сім`єю з гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. [PERSON] не мала рідних та близьких людей, через похилий вік та хвороби потребувала догляду. В судовому засіданні встановлено, що громадянці [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження голови Добропільської районної державної адміністрації №49 від 12.02.2003 року, належить земельна ділянка площею 5,52Га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть виданого 14.02.2005 року виконкомом Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №4 вбачається, що гр. [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років в с.Октябрське Добропільського району Донецької області (а.с.8). За життя гр. [PERSON] склала заповіт від 10.07.2003 року, яким заповіла належне їй майно, а саме житловий будинок з усіма господарськими спорудами та предметами домашнього вжитку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - громадянці [PERSON] , тобто заявниці по справі. Вказаний заповіт було посвідчено 10.07.2003 року [PERSON] - секретарем Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, зареєстрований в реєстрі №82 (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАВ №582472 від 19.09.2014 року(а.с.11), копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №38412162 від 19.09.2014 року(а.с.12), витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27021058 від 19.09.2014 року(а.с.13), гр. [PERSON] , [INFO] отримала у спадок, після смерті [PERSON] , 1937р.н., житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] , а також зареєструвала право власності на вказане майно. Згідно інформаційної довідки завідуючої Другої Добропільської державної нотаріальної контори №416/02-14 від 29.10.2020 року встановлено, що спадкоємців першої черги передбачених законом у [PERSON] не було, у шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебувала. Окрім [PERSON] , інших спадкоємців передбачених заповітом посвідченим 10.07.2003 року виконкомом Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, зареєстрованим в реєстрі за №82 не було. Також згідно наданої завідуючою Другої Добропільської державної нотаріальної контори копії спадкової справи не вбачається інших спадкоємців після смерті [PERSON] . Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлій, площею 5,52Га, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Добропільського району, ніхто не отримував та за прийняттям спадщини вказаної земельної ділянки ніхто не звертався. Відповідно до довідки Шахівської сільської ради №02-47/1080 від 11.06.2020 року встановлено, що [PERSON] дійсно з 09.07.1985 року по день смерті [INFO] , була зареєстрована і мешкала в [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с.14). Як вбачається з Акту підтвердження факту опіки за померлою особою від 25.09.2020 року складеного депутатом Добропільської районної ради Матюхіною Т.А. за участю свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що [PERSON] дійсно мешкала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і разом вели спільне господарство. [PERSON] доглядала за нею з вересня 1999 року до дня смерті, а саме по [INFO] та здійснила захоронення померлої. В судовому засіданні 08.10.2020 року свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є сусідами заявниці та підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS] з 1999 року по 2005 рік, по день смерті [PERSON] , вели спільне господарство та мали спільні витрати. [PERSON] доглядала останню, коли їй зробили операцію у 1999 році. Також у [PERSON] не було дітей та інших рідних. [PERSON] займалась похованням останньої на місцевому цвинтарі. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках; обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше. Визначаючи період спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає, що заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з вересня 1999 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно мешкали разом з вересня 1999 року, про що свідчить Акт депутата Добропільської районної ради Матюхіної Т.А. від 25.09.2020 року, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт проживання однією сім`єю з 1999 року за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] дійсно спільно мешкали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з вересня 1999 року по 12 лютого 2005 року. Вищезазначений юридичний факт заявником доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заслухавши пояснення свідків в судовому засіданні від 08.10.2020 року, врахувавши інші письмові докази, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved