Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

19.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , зареєстрованого 10.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №684. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в заяві позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. Також в заяві зазначено позицію позивача щодо залишення дітей проживати з матір`ю. Від відповідача [PERSON] , до судового засідання надійшла заява в якій вона не заперечує проти задоволення позову, а також просить справу розглядати за її відсутності, також [PERSON] зазначила, що між нею та чоловіком досягнуто згоди на проживання дітей після розірвання шлюбу з нею. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №684, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.684). Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Позивачем не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ майна подружжя. Суд приймає до уваги. що сторони дійшли згоди щодо місця мешкання дітей, яке ними визначено разом з матір`ю, що відображено в наданих суду заявах. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст.114 ч.2 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved