Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

17 лютого 2020 року адвокат Ніколайчук З.І., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу захистити своє право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , та виселити з цього будинку відповідача [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] , який був побудований разом з її покійним чоловіком у 60-тих роках минулого століття. Разом з ними у будинку з 1974 року, після одруження з донькою, проживає чоловік доньки [PERSON] . Відношення зятя з донькою були доволі недружелюбні, в них часто виникали сварки, зять часто бив доньку. Після смерті чоловіка позивачки відповідач став поводити себе все агресивніше, в будинку були постійні сварки, а побої [PERSON] став наносити не лише своїй дружині, але і тещі, через що неодноразово зверталася за медичною допомогою. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за насильство в сім`ї, однак жодних висновків не зробив. В ході судового розгляду позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що після одруження доньки з [PERSON] вони стали проживати в їх будинку, спочатку відносини між ними були нормальні, але приблизно через десять років зять став зловживати спиртними напоями, через що між ними виникали сварки, він часто бив доньку, вона за неї заступалася, через що бив і її, одного разу вдарив по голові, однак в поліцію не зверталася, так як вважала, що помиряться. Таких випадків було кілька, одного разу душив стільчиком та вдарив, внаслідок чого пішла кров з губи, і, обороняючись, вхопила його рукою за обличчя, а він з силою вкусив за палець. Після цього затягнув її до ванної кімнати та змусив змивати кров, щоб ніхто не бачив цих травм, погрожував втопити у ванній, але в цей час додому повернулася донька та викликала поліцію. Представник позивача позовні вимоги також підтримала та додатково пояснила, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження всі обставини, зазначені в позовній заяві, а саме, належність на праві власності позивачці житлового будинку, факти недостойної поведінки, вчинення насильства та погроз життю та здоров`ю зі сторони відповідача на адресу позивачки та її доньки, колишньої його дружини, яка є членом сім`ї позивачки. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за насильство по відношенню до позивачки та її доньки за час їх спільного проживання у будинку, натомість немає жодних доказів здійснення побоїв та приниження щодо відповідача зі сторони позивачки та її доньки. Відповідач [PERSON] письмового відзиву не надав, в ході судового розгляду позовних вимог не визнав та пояснив, що з 1979 року проживає в даному будинку як член сім`ї - чоловік доньки позивачки, спочатку у них були лише два залізних ліжка та тапчан. За час проживання він сприяв, щоб дружина поступила та закінчила інститут, поштукатурив будинок, поміняв шифер, провів газ, зробив опалення, добудував веранду вздовж усієї хати замість маленької, побудував хлів та прибудову над погребом. Зазначив, що усі факти щодо нього були сфабриковані позивачкою, колишньою дружиною та їх дітьми, насправді це його неодноразово побили сини та зять. Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданий виконавчим комітетом Теофіпольської районної Ради народних депутатів Хмельницької області 20 листопада 1987 року, відповідно до якого в цілому житловий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності. Даний будинок в в цілому зареєстрований бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за головою колгоспного двору [PERSON] і записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 165. Відповідно до довідки, виданої 08 липня 2020 року за № 481 виконкомом Кунчансько сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, згідно рішення сесії № 3 від 30 вересня 2003 року, після перейменування вулиць та впорядкування нумерації житловий будинків на території сільської ради, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] [PERSON] , а житловий будинок, який належить [PERSON] , отримав номер 31 замість номера 26. Згідно інформації від 22 липня 2020 року № 217342223, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про житловий будинок по [ADDRESS] , що свідчить про те, що позивачкою будинок не відчужувався. До складу сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку позивачки по [ADDRESS] , входять сама позивачка, її донька [PERSON] , 1953 року народження, та колишній зять [PERSON] , 1953 року народження, що підтверджується довідкою Кунчанської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 28 січня 2020 року № 39. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Частиною четвертою статті 9 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Однією з підстав виселення, передбаченою ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР, є систематичне руйнування або псування приміщення наймачем, членом його сім`ї або іншими особами, які проживають разом з ним, використання його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними. Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, за те, що 16 квітня 2019 року близько 19 год., перебуваючи в житловому будинку господарства по [ADDRESS] , в ході конфлікту умисно наніс [PERSON] не менше десяти ударів, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження. Рішенням Теофіпольського районного суду від 27 червня 2019 року було видано обмежувальний припис [PERSON] на 6-тимісячний строк та покладено заборони перебувати та наближатися на 10 м. до будинку по [ADDRESS] , а також заборони користуватися майном, яке є особистою власністю [PERSON] . Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та те, що за місцем свого проживання по [ADDRESS] безпричинно та систематично - 05 березня 2019 року, 09 березня 2019 року та 05 травня 2019 року вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини [PERSON] , з якою проживав однією сім`єю за вищевказаною адресою, шляхом її словесних образ та погроз. Постановою Теофіпольського районного суду від 27 квітня 2020 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 с. 173-2 КУПАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї відносно своєї дружини [PERSON] , а саме, виражався в її сторону нецензурними та образливим словами, погрожував фізичною розправою. Насильство було вчинене по [ADDRESS] і повторно, оскільки [PERSON] уже притягувався до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП згідно постанови Теофіпольського районного суду від 09 квітня 2019 року. Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт, що [PERSON] систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, заходи запобігання і громадського впливу, який здійснювався органами Національної поліції та судами шляхом притягнення до відповідальності за вчинення насильства в сім`ї та видачу обмежувального припису, виявилося безрезультатним, оскільки той не припинив вчинення правопорушень, тому [PERSON] підлягає виселенню з житлового будинку позивачки без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved