Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

18 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17.09.2010 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту, то відповідно до п. 2.1.1.23, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписуючи Заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої даний договір є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач вказує, що Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позивач вказує, що протягом дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 30.05.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 34552 грн. 21 коп., що складається з заборгованості за кредитом 26348,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5689,63 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 393 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1621,53 грн. Тому, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610-612, 623, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ПАТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, та судові витрати. В подальшому позивач надав додаткові пояснення до позову, в яких зазначив, що заборгованість за кредитом [PERSON] значно збільшилась, так як йому двічі збільшувався кредитний ліміт: до 8000 грн. 01.02.2013 року, та до 15 000 грн. 13.09.2013 року, і гроші після збільшення кредитного ліміту значними сумами знімались у відділенні банку через банкомат відповідачем. Крім того, відповідач скористувався сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, в зв'язку з чим збільшив розмір кредитної заборгованості. Всі здійснені відповідачем операції по зняттю готівки та по оплаті за товари відображені на виписці по рахунку. Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» Материнська М.О. в судові засідання не з'явилася, подала письмові заяви про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.56,68,88-89). На вимогу суду представник Банку надав суду виписку по рахунку відповідача із зазначенням дат і сум зняття готівки та сум платежів по погашенню кредиту відповідачем (а.с.69-72). Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позов визнав повністю, пояснив, що він дійсно оформлював в ПАТ «ПриватБанк» кредитну картку «Універсальна», знімав з даної картки готівку та витрачав кошти на власні потреби: ремонт житла, ліки, продукти харчування тощо. Крім того, за даною кредитною карткою він купив в кредит в різних магазинах побутову техніку: холодильник, пральну машину, миючий пилосос, і цю побутову техніку в подальшому продав своїм знайомим дешевше на 30%, щоб отримати собі готівкові кошти. Для себе він купив мобільний телефон вартістю 2150 грн., так як йому хотілось мати дорогий телефон. Відповідач пояснив, що він періодично поповнював рахунок по картці, бувало з простроченнями, але не може згадати ні точну суму знятої з кредитної картки готівки, ні точну суму вартості придбаних ним у кредит товарів, ні точну суму погашеного боргу. Відповідач пояснив також, що він хворий на шизофренію, періодично лікується, але він не визнавався недієздатним чи обмежено дієздатним, і опікуна йому не призначали. На питання суду, чи не могла інша особа користуватись його карткою та чи не віддавав він гроші будь-якій іншій особі в зв'язку із погрозами чи іншим примусом, [PERSON] пояснив суду, що ніхто йому не погрожував, не примушував, він нікому не віддавав кредитну картку і не повідомляв її код, він особисто користувався кредитною карткою і особисто витрачав гроші на власні потреби, а тому борг визнає в повному обсязі, лише просить, щоб дозволили погашати борг частинами. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с 12-14). Відповідач [PERSON] власноруч підписав анкету-заяву від 17.09.2010 року (а.с.12-13), чим підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, згідно умов якого він зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками комісією та іншими передбаченими Умовами втратами, у передбаченому договором порядку (а.с.14, 16-39). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.32). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] та відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію, поступово збільшуючи кредитний ліміт у наступних сумах: 1100 грн., 1200 грн., 1300 грн., 8000 грн., 15000 грн. (а.с. 69-72). За підрахунками суду, [PERSON] скористався кредитною лінією, та протягом з 17.09.2014 року по 03.10.2013 року зняв за допомогою кредитної картки через банкомати та відділення банку готівкових коштів на загальну суму 18 332 грн. (а.с.69-72). Також з виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] періодично вносив кошти на картковий рахунок, частково і з простроченнями погашав заборгованість по кредиту та відсоткам протягом з 17.09.2014 року по 14.02.2014 року, та поповнив рахунок на загальну суму 6 621,46 грн. (а.с.69-72). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] скористався сервісом «Оплата частинами», і підтвердив цю обставину у суді, що він дійсно здійснював оплату за товар кредитною карткою в магазині «Звонок» в м. Глухів, з яким Банк уклав договір розширеного сервісу, згідно якого клієнт доручає банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості в кількості і у розмірі, зазначеному в квитанції терміналу. Так, з виписки по рахунку вбачається, що Банком щомісячно перераховувались платежі за сервісом «Оплата частинами» за товар в магазин «Звонок» в м. Глухів (а.с.72), а взагалі за сервісом «Оплата частинами» загальна сума платежів за товари, придбані відповідачем у кредит, склала 12 691,09 грн. (а.с.71-72). Як вбачається з розрахунку Банку, а також з Виписки по рахунку відповідача, наданої Банком на запит суду, відповідач [PERSON] дійсно систематично порушував свої зобов'язання перед Банком, оскільки ним допускалось неодноразове прострочення щомісячних платежів по погашенню кредиту та процентів за користування кредитом (а.с. 69-72) Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 30.05.2014 року становить 34 552 грн. 21 коп., що складається з заборгованості за кредитом 26348,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5689,63 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 393 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1621,53 грн. (а.с. 7-11). Даний розрахунок заборгованості відповідачем [PERSON] не оспорюється. Судом перевірена інформація щодо наявності у відповідача психічного захворювання. Так, згідно довідки Третьої обласної спеціалізованої психіатричної лікарні м. Глухів, [PERSON], [INFO], дійсно знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 11 лютого 2003 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, з наростаючим дефектом. Регулярно звертається на амбулаторний прийом до лікаря-психіатра. Неодноразово лікувався стаціонарно. Дані щодо проведення відносно [PERSON] судово-психіатричної експертизи щодо його психічного стану та здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними - відсутні. Родичі [PERSON] не звертались з заявами про необхідність його лікування (а.с.65). Згідно повідомлення виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області, [PERSON], [INFO], не визнавався недієздатним або обмежено дієздатним, і опікунською радою при органі опіки та піклування не вирішувалось питання про можливість призначення над ним опікуна (а.с.67). Таким чином, на час розгляду справи у суду немає підстав вважати недійсним або нікчемним договір, укладений між Банком та [PERSON] За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у загальній сумі 34 552 грн. 21 коп., що складається з заборгованості за кредитом 26348,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5689,63 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 393 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1621,53 грн., дані вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем та підтверджені документально судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 345,52 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved