Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

18 листопада 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за набувальною давністю. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, укладеного 15 березня 1957 року між Костянтинівським міськвиконкомом та [PERSON], останньому була надана земельна ділянка площею 500кв.м. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. У 1961 році [PERSON] на вказаній земельній ділянці побудував жилий будинок. Він є далеким родичем [PERSON] і проживав з ним у цьому домі з 1964 року. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємців після його смерті не мається. Він після смерті [PERSON] продовжує проживати у домі, та відкрито, безперервно протягом 11 років володіти цим будинком. У зв'язку з викладеними обставинами позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Костянтинівського міськвиконкому від 17 жовтня 1956 року, [PERSON] була надана ділянка для індивідуального будівництва будинку по [ADDRESS] (а.с.9), а 15 березня 1957 року між Костянтинівським міськвиконкомом та [PERSON] був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку (а.с.16-17). На цій земельній ділянці у 1961 році [PERSON] побудував житловий будинок та надвірні будівлі (а.с.57-62). [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер [PERSON] (а.с.5). Після його смерті залишилося спадкове майно у виді вказаного вище житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], але спадкоємців немає і спадщина ніким не прийнята (а.с.53-54). Оскільки первинна реєстрація права власності [PERSON] на будинок зроблена не була і правовстановлюючий документ відсутній, то на підставі ст.ст.380,392 ЦК України померлий [PERSON] за життя набув право власності на цей будинок з надвірними будівлями. Позивач [PERSON], як на день смерті [PERSON], тобто [INFO], як і на теперішній час, з 22 травня 1987 року зареєстрований, постійно проживав і проживає у цьому будинку (а.с.6-8), та продовжує відкрито, безперервно володіти належним померлому [PERSON] житловим будинком з надвірними будівлями протягом більш ніж 10 років, що ніким не оспорюється. У відповідності до вимог частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] за набувальною власністю, оскільки він добросовісно заволодів цим нерухомим майном після смерті [PERSON], та продовжую відкрито та безперервно ним володіти протягом більш ніж 11 років.

Outcome: approved