Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

19 квітня позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 10 березня 2015 р. між ним та відповідачем, [PERSON], укладено попередній договір купівлі-продажу магазину, загальна площа якого становить 31,4 кв.м., що знаходиться в м. Коломия по вул. Степана Бандери, та підписано акт прийому-передачі-приміщення магазину. Вважає, що між ними було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет і ціну договору, з умовою подальшого посвідчення за місцем складання в нотаріальній конторі, а тому між ними відбулося повне виконання умов угоди, що виразилося в передачі приміщення магазину відповідачем та в оплаті ним його вартості. Однак, з моменту укладення угоди до цього часу відповідач без поважних на те причин ухиляються від явки до нотаріуса для наступного посвідчення договору купівлі-продажу, хоча жодних обмежень для цього не має. Він неодноразово телефонував до відповідача, через знайомих передавав повідомлення про виконання ним обовязку щодо нотаріального посвідчення договору, однак, він перестав відповідати на його дзвінки та спілкуватись із ним, що свідчить про його безповоротне ухилення, а тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - приміщення магазину, загальною площею 31.4 кв.м., що знаходиться по вул. С. Бандери в м. Коломия, Івано-Франківської області, укладений між ним та [PERSON], визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 31,4 кв.м., що знаходиться по вул. С. Бандери в м. Коломия, Івано-Франківської області. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу магазину, загальна площа якого становить 31,4 кв.м., що знаходиться в м. Коломия по вул. Степана Бандери, та підписано акт прийому-передачі-приміщення магазину. Між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет і ціну договору, з умовою подальшого посвідчення за місцем складання в нотаріальній конторі, а тому між ними відбулося повне виконання умов угоди, що виразилося в передачі приміщення магазину відповідачем та в оплаті позивачем його вартості. Однак, з моменту укладення угоди до цього часу відповідач без поважних на те причин ухиляються від явки до нотаріуса для наступного посвідчення договору купівлі-продажу, хоча жодних обмежень для цього не має.. У відповідності до ст. 207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України та п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується, письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, що здійснила його виконання. В ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оскільки між сторонами досягнуто домовленостей щодо усіх істотних умов договору, відбулося часткове виконання договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - приміщення магазину, загальною площею 31.4 кв.м., що знаходиться по вул. С. Бандери в м. Коломия, Івано-Франківської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 31,4 кв.м., що знаходиться по вул. С. Бандери в м. Коломия, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією договору купівлі-продажу магазину /а.с.5/, копією акту прийому-передачі приміщення магазину /а.с.6/, копією висновку про вартість майна /а.с.8/, копією технічного паспорта /а.с.9-11/, розпискою /а.с.17/. На підставі ст.,ст. 16, 207, 220, 328, 334, 392, 638, 655 ЦК України та

Outcome: approved