Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

17 жовтня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим народився його син - [PERSON] Свідоцтво про народження було видано за місцем народження, але документи, видані окупаційними органами, на території України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON], матір'ю якого є його дружина - [PERSON] (а.с.а.с. 2, 3). Заявник у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, пояснивши, що всі документи, складені на підтвердження народження [PERSON], були видані за місцем народження, що позбавляє заявника можливості зареєструвати таке народження у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності з абзацом першим частини 1 статті 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Статтею 3 Закону України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII) визначено, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією територію України. За змістом частин першої, другої статті 4 Закону №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №1207-VII будь-який акт (рішення, документ), виданий окупаційними органами та/або особами Російської Федерації, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із заявою заявник та його дружина - [PERSON], доводяться батьками народженій дитині. Таким чином, за змістом статті 2571 ЦПК [PERSON] є належним заявником у цій справі (а.с. 8). [INFO], о 2000 год., [PERSON] у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим народила дитину чоловічої статі. Викладене опосередковано підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 07.06.2018 року №023695, свідоцтвом про народження, виданими окупаційними органами Російської Федерації (а.с.а.с. 9, 10). Таким чином, оскільки дитина народилася у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово окупованих Російською Федерацією, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Встановлення факту народження дитини не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявником на підтвердження факту народження дитини, за юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, що підлягають оцінці й використанню судом для захисту й реалізації прав заявника, які за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Outcome: approved