Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

19.02.2021 року позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 149895,14 грн., а також судові витрати по справі №216/4225/18 у розмірі 1068,51 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідач - [PERSON] працював на підприємстві КПТМ «Криворіжтепломережа» водієм автотранспортних засобів з 13.10.2011 року по 25.08.2018 року. 03.02.2018 о 15.35 годині, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗІЛ 130А СПГ», номерний знак « [NUMBER] », по автодорозі по кільцевому руху в районі 95 кварталу пл. Горького, біля буд. 37 по проспекту Металургів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку руху. Своїми діями [PERSON] допустив порушення п.п.2.3 «б», 10.1 ПДР України. Власником автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », є [PERSON] . Власником автомобіля марки «ЗІЛ 130А СПГ», номерний знак « [NUMBER] », є комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа». Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2020 року по справі №216/4225/18 було вирішено стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь [PERSON] суму коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 178084,94 грн. та судовий збір за подання позову в сумі 1780,85 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду 15.10.2020 року по справі №216/4225/18 апеляційну скаргу КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2020 року - скасовано та ухвалено нове рішення, а саме: позовні вимоги [PERSON] до КПТМ «Криворіжтепломережа» про відшкодування майнової шкоди - задоволені частково, стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 149895,14 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 1068,51 грн. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа» було відшкодовано в повному обсязі збитки, завдані [PERSON] - власнику автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] » у розмірі 149895,14 грн., а також судові витрати по справі №216/4225/18 у розмірі 1068,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1939 (#649475077105) від 27.01.2021 р. та №1940 (#649475077305) від 27.01.2021 р. З 25.08.2018 року відповідача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів на підприємстві КПТМ «Криворіжтепломережа». Отже, позивач звертається до [PERSON] з позовною вимогою про відшкодування понесених ним витрат з відшкодування шкоди у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України. Ухвалою суду від 25.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - Федоренко В.С. до судового засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини вирішив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідач - [PERSON] працював на підприємстві КПТМ «Криворіжтепломережа» водієм автотранспортних засобів з 13.10.2011 року по 25.08.2018 року. 03.02.2018 року о 15.35 годині, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗІЛ 130А СПГ», номерний знак « [NUMBER] », по автодорозі по кільцевому руху в районі 95 кварталу пл. Горького, біля буд. 37 по проспекту Металургів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку руху. Своїми діями [PERSON] допустив порушення п.п.2.3 «б», 10.1 ПДР України. Власником автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », є [PERSON] . Власником автомобіля марки ЗІЛ 130А СПГ, р/н [NUMBER] , є комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа». Вказані обставини підтверджуються постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2018 року, якою встановлено, що водій автомобіля марки «ЗІЛ 130А СПГ», [PERSON] , під час здійснення руху по колу на пл. Горького (95 квартал) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, дійсно змінював смугу руху з середньої на крайню ліву, в якій рухався в той момент водій автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », увімкнувши покажчик повороту. Однак з огляду на те, що в безпечності маневру він не переконався, не врахував швидкість транспортного засобу, що рухався обабіч від нього позаду, дистанцію між ними, габарити його транспортного засобу, дорожнє покриття, специфіку колового руху, в результаті чого спровокував виникнення аварійної ситуації на дорозі. Факт перестроювання [PERSON] під час колового руху підтверджується характером отриманих транспортними засобами механічних пошкоджень, місцем їх зіткнення, слідовою інформацією на дорожньому покритті, у зв`язку з чим спростовує доводи водія щодо не змінювання ним напрямку руху в той момент. За даних обставин суд прийшов до висновку про доведеність порушення ним вимог п.п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, а відтак наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. (а.с. 5) Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 25.05.2018 року. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2020 року по справі №216/4225/18 було вирішено стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь [PERSON] суму коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 178084,94 грн. та судовий збір за подання позову в сумі 1780,85 грн. (а.с.6-9) Постановою Дніпровського апеляційного суду 15.10.2020 року по справі №216/4225/18 апеляційну скаргу КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2020 року - скасовано та ухвалено нове рішення, а саме: позовні вимоги [PERSON] до КПТМ «Криворіжтепломережа» про відшкодування майнової шкоди - задоволені частково, стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 149895,14 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 1068,51 грн. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає (а. с. 15-19). Вказаними судовими рішеннями встановлено, що оскільки [PERSON] перебував з комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» у трудових відносинах та в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 03.02.2018, виконував свої трудові обов`язки, завдані збитки мають відшкодовуватися згідно зі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, власником джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа» було відшкодовано в повному обсязі збитки, завдані [PERSON] - власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] » у розмірі 149895,14 грн., а також судові витрати по справі №216/4225/18 у розмірі 1068,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1939 (#649475077105) від 27.01.2021 р. та №1940 (#649475077305) від 27.01.2021 р. (а.с. 22-23) З 25.08.2018 року відповідача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів на підприємстві КПТМ «Криворіжтепломережа», що підтверджується наданими КПТМ «Криворіжтепломережа» довідками від 16.02.2021 року, від 16.03.2021 року. (а.с. 20) Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України) Частина 1 ст. 22 ЦК України вказує, що особа, якій завдано у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 1 ст.1166 ЦК України регламентує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. (ч.1 ст.1191 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадян або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Відповідно до ст. 233 ч. 3 КЗпПУ, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 29.12.1992 №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, з вини відповідача [PERSON] 03.02.2018 року сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », власником якого є [PERSON] та понесені матеріальні збитки, які були відшкодовані в повному обсязі позивачем. Оскільки вина [PERSON] у скоєнні ДТП та спричинення матеріальної шкоди підтверджується повністю, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати з відшкодування шкоди. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем заявлені вимоги про відшкодування понесених ним судових витрат, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved