Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

18.09.2018р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Вказує, що за час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Стверджує, що син перебуває на повному її утриманні, а відповідач не приймає участі у вихованні дитини та матеріально не допомагає. Враховуючи те, що відповідач має регулярний дохід проходить службу за контрактом у Мостиському прикордонному загоні, однак добровільно та регулярно брати участь у матеріальних затратах на утримання, виховання та розвиток своєї дитини не хоче. З огляду на наведене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, а надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що йому не відомо чи дані кошти будуть використовуватись на утримання дитини. Підтвердив той факт, що отримує регулярний дохід, а саме проходить службу за контрактом у Мостиському прикордонному загоні. Заслухавши пояснення відповідача та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2012р., який за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2018р. у справі №448/1719/17 розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою №1119 від 03.10.2018 року виданою виконкомом Мостиської міської ради Львівської області. Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки та поясненнями відповідача, копією свідоцтва про народження дитини; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2018р. у справі №448/1719/17. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст.183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (згідно ч. 9ст. 10 ЦПК України суд застосовує аналогію закону). З огляду\~на викладене\~суд,\~визначаючись щодо\~розміру та\~способу стягнення\~аліментів,\~враховує право\~особи,\~разом з\~якою проживає\~дитина,\~обирати спосіб\~стягнення аліментів\~та те,\~що відповідач\~є особою\~працездатного віку,\~отримує регулярний\~дохід та\~може надавати\~матеріальну допомогу\~(доказів\~неможливості надання\~такої допомоги\~відповідачем суду\~не надано),\~не має\~на утриманні\~інших осіб,\~обовязок обох\~батьків утримувати\~дитину,\~вважає розумним\~та справедливим\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини в\~розмірі 1/4\~частки від\~доходу (заробітку)\~відповідача,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно,\~починаючи з\~дня подачі\~позовної заяви\~до суду\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття, З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує право особи, разом з якою проживає дитина, обирати спосіб стягнення аліментів, також при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін [PERSON], стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, отримує регулярний дохід (заробітну плату), не має на утриманні інших осіб. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також рівність обовязку матері та батька по утриманню дитини, а тому суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, то з відповідача в користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, необхідно стягнути судовий збір в розмірі 528 грн. 60коп. (704,8грн. х 75%)/100%. На підставі викладеного,

Outcome: partial