Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що надає послуги населенню міста Суми з централізованого опалення та гарячого водопстачання. Зокрема, підприємство забезпечує теплопостачанням будинок № 6/2 по вул. Харківська. Відповідач [PERSON], який є власником квартири №51, повинен сплачувати за\~\~послуги теплопостачання, проте не сплачує, тому за період з 01 жовтня 2006 року по 31 травня 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 11\~705,00 грн., з яких: абонплата 1\~774,60 грн., опалення 8\~080,13 грн., гаряче водопостачання 1\~850,27 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за надані послуги, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Розгляд справи суд проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що відповідає вимогам ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~ Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач, всупереч вищезазначеним приписам ЦПК України, не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження порушення відповідачем його прав. Так, судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 червня 2015 року відмовлено в прийняті заяви ТОВ «Сумитеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.6). Позивачем до матеріалів позову додано довідку КП «Сумижитло» Сумської міської, датовану квітнем 2015 року, з якої вбачається, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], але останній за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 7) та оборотні відомості про суму боргу за вказаною адресою, особовий рахунок в якій відкрито на [PERSON] (а.с.7-а-11). Однак, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 04 вересня 2015 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є не відповідач [PERSON], а інша особа: [PERSON], [INFO] (а.с.26). Крім того, з цієї ж довідки вбачається, що частка власності [PERSON] складає 1/1, підставою виникнення права власності вказано договір дарування ВМВ/366402, від 09 січня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.26). Крім того, з адресної довідки УДМС України в Сумській області вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за місцем проживання: м. Ромни, ІІ пр. Маяковського, 2-А (а.с.22). Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за надані послуги централізованого опалення за період з 09 січня 2009 року по 31 травня 2015 року, оскільки судом встановлено [PERSON] не був власником квартири, до якої надавалися послуги, не був зареєстрований в ній в установленому Законом порядку, та відсутні будь-які докази щодо його фактичного проживання в цій квартирі та споживання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Також позивач не надав належних та допустимих доказів того, що в період часу з 01 жовтня 2006 року по 08 січня 2009 року відповідач [PERSON] був власником квартири, до якої надавалися послуги з центрального опалення ([ADDRESS]), чи фактично проживав у цій квартирі і споживав надані послуги з централізованого опалення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки позивачем не доведено того факту, що надані в період часу з 01 жовтня 2006 року по 31 травня 2015 року послуги з теплопостачання до квартири [ADDRESS] споживав саме відповідач [PERSON], який не є власником даної квартирі, і не зареєстрований у даній квартирі, то підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] 11\~705,00 грн. заборгованості з теплопостачання на користь позивача немає. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed