overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

19.04.2018 року позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 26.02.1998 року було укладено шлюб. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя у них не склалось через різноманітність поглядів на сімейне життя, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, у зв'язку з тим що у відповідача відсутнє до неї почуття поваги та кохання, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом чотирьох років проживають окремо один від одного. Враховуючи те, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі покликаючись на викладені в позовні заяві обставини, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги визнав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 26.02.1998 року в відділі РАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 86. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не проживають разом тривалий час, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

19.04.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов визнала та погодилася на розірвання шлюбу з позивачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19.11.2001 і мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви та пояснень сторін, сторони припинили сімейні відносини; з початку 2019 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

19.04.2019 [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що заявник постійно проживав разом із спадкодавцями [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує тим, що він 08.10.2005 зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Від першого шлюбу із заінтересованою особою [PERSON] у [PERSON] був син [PERSON] , [INFO] . [INFO] в смт. Станиця Луганська Луганської області в зоні проведення АТО він трагічно загинув. З дня укладення шлюбу з [PERSON] заявник разом з нею та її сином проживали за адресою: [ADDRESS] Вказує, що крім них з ними проживала мати його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] часто хворіла, за адресою її місця реєстрації не було належних житлових умов, тому вона проживала з сім`єю заявника, а його покійна дружина здійснювала догляд за матір`ю. Стверджує, що до смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вони разом вели спільне господарство, постійно дбали один про одного, з дружиною здійснили поховання матері, також заявник здійснював поховання дружини та її сина від першого шлюбу. Після смерті зазначених осіб, відкрилася спадщина на їх майно. Вказує, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] , однак він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для прийняття спадщини. Просить встановити вищевказаний факт. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Підтвердив викладені у заяві обставини та не заперечив щодо задоволення заяви. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, а саме, що заявник постійно проживав разом із спадкодавцями [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , який необхідно заявнику для прийняття спадщини, що передбачено ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

19.04.2019 позивач звернувся з позовом до Лиманської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача за № 7/62-3202 від 21.03.2019 «Про припинення договору оренди землі № 08 від 01.09.2015 року з гр. [PERSON] шляхом його розірвання, договір зареєстрований реєстраційною службою Краснолиманського МУЮ за № 11711305 від 16.10.2015 року», обґрунтувавши позовні вимоги наступним. Рішенням Лиманської міської ради Донецької області № 7/62-3202 від 21.03.2019 припинений договір оренди землі № 07 від 01.09.2015 з гр. [PERSON] шляхом його розірвання. 04.04.2019 року інформацію про його припинення внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Прийняття такого рішення було обґрунтовано тим, що [PERSON] під час користування земельною ділянкою допустив порушення земельного законодавства. Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічну норму містить ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», яка передбачає, що договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду. Таким чином, спірний договір міг бути розірваний виключно за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін. Крім того, для припинення права користування земельною ділянкою передбачений певний порядок, який закріплений ст. 144 ЗК України та не був дотриманий відповідачем. А саме: позивач не отримував від державних інспекторів клопотання про припинення права користування земельною ділянкою; відповідач не мав доказів того, що [PERSON] повторно вчинив порушення земельного законодавства, тобто після 26 жовтня 2019 року. Тобто, у відповідача не було правових підстав для розірвання договору оренди землі, а отже оскаржуване рішення є протиправним, таким, що порушує права позивача. Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача за № 7/62-3202 від 21.03.2019 «Про припинення договору оренди землі № 08 від 01.09.2015, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді від 23.04.2019 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання, встановлений відповідачу строк для надання відзиву на позов, третій особі - строк для подання пояснень щодо позову (а.с.42-43). 11.05.2019 до суду надійшов відзив відповідача Лиманської міської ради на позовну заяву в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити. На обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що при прийняття оскаржуваного рішення Лиманська міська рада діяла в межах своїх повноважень,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

19.04.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою вказуючи, що для оформлення спадщини та для реєстрації її законного права на спадкове майно після смерті [INFO] батька [PERSON] , необхідно встановити факт, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належав померлому [INFO] [PERSON] , на праві власності на підставі договору купівлі - продажу будинку від 08.06.1989 р., зареєстрований в реєстрі за №14, розташований по [ADDRESS] , з огляду на те, що у договорі купівлі-продажу будинку, не зазначено вулиці та номеру будинку на якій він розташований, зазначені обставини перешкоджають заявниці реалізувати право на спадщину, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Представник заявника адвокат Мельник А.М. в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його та [PERSON] відсутність, вимоги задовольнити повністю (а.с.22). Представник заінтересованої особи Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в особі Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги заяви визнав та просив справу розглядати у його відсутність (а.с.23). З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що померлому [INFO] [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу будинку від 08.06.1989 р., зареєстрованою в реєстрі за №14, належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , однак у договорі купівлі-продажу будинку, не зазначено вулиці та номеру будинку на якій він розташований, що перешкоджає заявниці реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Зазначені правовідносини регулюються: - ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту розташування житлового будинку за певною адресою має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даної обставини, то даний факт необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.1986 р., згідно з яким [INFO] . народилась [PERSON] (а.с.5); - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2011р., згідно з яким [INFO] . помер [PERSON] , актовий запис №11 (а.с.7); - копією договору купівлі - продажу будинку від 08.06.1989 року, зареєстрований в реєстрі за №14, на житловий будинок в с. Митків Гайсинського району Вінницької області , виданого на ім`я [PERSON] (а.с.10); - довідкою Краснопільської сільської ради № 169 від 16.4.2019 р., про те, що житловий будинок, що належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 08.06.1989р., розташований по [ADDRESS] . (а.с.12)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

19.04.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] в с. Грузьке Гайсинського району Вінницької області [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема у виді земельної ділянки розміром 1,0533 га, яка розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , майнового паю в розмірі 152 грн., житлового будинку в [ADDRESS] , [PERSON] є спадкоємцем цієї спадщини за посвідченим 1.02.2006 р. секретарем виконавчого комітету Грузької сільської ради заповітом, але пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою, у зв`язку з тим, що тільки взимку цього року дізналася про існування заповіту від сусідки померлої [PERSON] , разом зі спадкодавицею не проживала, її місце проживання в Херсонській області є віддаленим від місця проживання та смерті заповідача, причину пропуску вважає поважною. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання вимог позову та розгляд справи у його відсутність (а.с. 20). Представник відповідача Грузької сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.21). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за посвідченим 1.02.2006 р. секретарем виконавчого комітету Грузької сільської ради заповітом є [PERSON] ; шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини [PERSON] не знала про існування заповіту, взимку 2019 року дізналася про таке від сусідки померлої [PERSON] , разом зі спадкодавицею не проживала, її місце проживання в Херсонській області є віддаленим від місця проживання та смерті заповідача. Вказані правовідносини регламентуються ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] в с. Грузьке Гайсинського району Вінницької області [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

19.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилається на те, що з 13.06.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб повторний. Мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей. Посилається на те, що подружні відносини припинили у 2018 році, оскільки у них з відповідачкою різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити , пояснив, що мав надію зберегти сім`ю, але відповідачка не бажає з ним жити однією сім`єю. Вони не можуть знайти розуміння в питаннях виховання дітей. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, написала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності , не бажає зберігати сім`ю, оскільки позивач її не розуміє і не поважає. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2014 року. Шлюб повторний, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №243. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні матері, відповідачки у справі. З позивача за рішенням суду на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей. Позивач стверджує , що після народження сина у 2018 року вони припинили подружні стосунки, оскільки перестали розуміти одне одного. Не находять розуміння в питаннях виховання дітей, сімейних обов`язків. Суд надавав подружжю строк для примирення і відкладав судовий розгляд, а відповідачка не вірить позивачу і не бажає проживати з ним однією сім`єю. Якщо не знайдуть розуміння в питаннях виховання дітей, будуть в судовому порядку вирішувати ці питання. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 768,40 грн. позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

19.04.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Не вбачала підстав у наданні строку для примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. Також просив шлюб розірвати, не вбачаючи необхідності в наданні строку для примирення. Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2007 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] (а.с.6-8). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

19.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] Просила розірвати шлюб, зареєстрований 02.06.2007 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 171 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення повноліття в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище « [PERSON] ». В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 02.06. 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх декількох років сімейне життя у сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діамертально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. На протязі останніх двох років відповідач взагалі не виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє уваги дітям, не піклується про них, не надає фінансової допомоги та матеріально не утримує сім`ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2019р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.09.2019р. ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Суд,

Outcome: approved