overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.10.2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сім'я розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що молодша дитина має тяжке захворювання, потребує постійного лікування, стосунки між подружжям стали погіршуватись, зникло порозуміння та повага один до одного, почуття взаємної любові. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Аліменти на дітей вже були стягнути рішенням суду раніше. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи в його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 06 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 84, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згоден на розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати: судовий збір у сумі 551,20 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що 22 березня 2015 року вона народила дитину, [PERSON] в м. Алчевськ Луганської області, про що 10 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області був зроблений актовий запис про народження дитини №158 та видано свідоцтво про народження дитини I-ЕД № 325938. Так, заявник проживає в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська, вона звернулася до Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиціїпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Алчевськ Луганської області. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], який народився в місті Алчевськ Луганської області, Україна, мати- Шестакова [PERSON], національність українка; батько [PERSON], національність українець, громадянство - Україна. Перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2015 року [PERSON] народила дитину, [PERSON] в м. Алчевськ Луганської області, про що 10 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області був зроблений актовий запис про народження дитини №158 та видано свідоцтво про народження дитини I-ЕД № 325938. Так, заявник проживає в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська, вона звернулася до Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиціїпро реєстрацію народження дитини, проте в реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Алчевськ Луганської області. Відповідно до ст.. п.7 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2009 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 117. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з лютого 2015 року з відповідачем шлюбні стосунки припинені, оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач не розуміє проблем, які виникають у неї та у сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Спору відносно спільного майна не мають. Просить шлюб розірвати, без надання строку на примирення. Сторони у судове засідання не зявилися, направили на адресу суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 24 липня 1961 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 177. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Майновий спір відсутній. Згідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що сторони примирюватись не бажають, спільно не мешкають з лютого 2015 року, втратили взаємні подружні стосунки, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сімї, обоє не бажають зберігати шлюб і тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно на її утримання до [INFO], до досягнення дитиною 3-х років. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання та утримання дитини. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наданої копії свідоцтва про народження /а.с.8/, позивач [PERSON] записана матір'ю [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON], записаний батьком і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дітини до досягнення нею повноліття. Згідно наданої довідки про склад сімї' /а.с.9/, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: мати - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], племінниця - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.91, ч.2 ст. 84, ст. 180 Сімейного кодексу України, мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні позивача до досягнення дитиною трьох років, та утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної дитини на період навчання у Первомайському професійному ліцеї в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на таке: відповідач є батьком їхньої спільної дитини. Зараз дочка [PERSON], [INFO], навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати не може сама забезпечити його вищевказаним. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 19.01.2010 року (а.с.4). Також встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними батьками [PERSON] Остання, дійсно, є ученицею Первомайського професійного ліцею денної форми навчання, що вбачається з наданої довідки (а.с.6), і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати - позивачка - [PERSON] не може сама забезпечити її вищевказаним. Зважаючи на те, що відповідач не надав судові заперечень на позов та доказів про наявність чи відсутність інших утриманців, приховавши свій матеріальний стан та не вказавши стан свого здоров'я суд, згідно наданих стороною позивачки доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, бо має постійне місце роботи у Первомайській ГРС Єфремівського ЦВНГК ГПУ «Щебелінкагазвидовування». Такий обов'язок прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Вимоги позивачки грунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові [PERSON] просила відстрочити їй сплату судового збору за подання позову до ухвалення рішення по справі. Ухвалою суду від 18 березня 2016 року клопотання [PERSON] про відстрочку сплати судового збору було задоволено. Відстрочено сплату судового збору у сумі 551,20 грн. до ухвалення судового рішення. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 31 травня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів було задоволено в повному обсязі. Разом з тим до винесення рішення по справі позивач [PERSON] не сплатила судовий збір у сумі 551,20 грн. У рішенні суду питання про стягнення з неї судового збору вирішено не було. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: … 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання зявилась позивач [PERSON], яка висловила свою згоду на оплату судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Заслухавши пояснення позивача, суд встановив таке. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 ЦПК України залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Суд вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення у відповідності до статті 220 ЦПК України, оскільки судом при ухваленні рішення по справі не вирішено питання про судові витрати, та стягнути з позивача [PERSON] судовий збір у сумі 551,20 грн., сплату якого їй було відстрочено до ухвалення рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначала, що 25 вересня 1999 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] року народилась їх донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, вони припинили шлюбні стосунки, більш того, позивачка за час їх окремого проживання створила нову сім'ю, вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, бажала залишити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачкою шлюбу не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №17. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.4). Сторони мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишилися проживати біля матері. Шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Крім того, позивачка створила нову сім'ю та чекає на народження дитини, батьківство відносно якої визнано [PERSON] згідно нотаріально посвідченої заяви останнього (а.с. 6). Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх доньок на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

17 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 06.10.2007 р. Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 254. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що від шлюбу дітей в них не має, разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 15.04.2016р., 11.05.2016р., суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 06 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 06.10.2007 р. зроблено відповідний актовий запис №254 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-СГ № 071337 від 06.10.2007 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони дітей не мають, разом не проживають, спільним побутом не поєднані, позивач не виявила бажання примиритись, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане після реєстрації шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст.\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

17 березня 2016 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 27 жовтня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 73. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 27 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 73 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем, проживають окремо з жовтня 2014 року. Від надання терміну на примирення сторони категорично відмовились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved