Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 02.03.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинено та подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень, та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень. Судом встановлено, що 02.03.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинено. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 185 той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Outcome: approved