Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

18.03.2020 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (відділ реєстрації прав на нерухоме майно), посилаючись на те, що 05 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 56 від 16.03.2004 року їй було видано державний акт серії ЯЖ № 512199 з реєстраційним записом в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010454500023. Як з`ясувалося згодом, при видачі такого акту Миргородською районною державною адміністрацією та при його реєстрації було допущено ряд невідповідностей, а саме: її місцем проживання в державному акті було вказано село Черевки Миргородського району замість с. Бакумівка; загальна площа земельної ділянки визначена площею в 3,15 га у межах згідно з планом, але на плані меж земельної ділянки державного акту зображено таку ділянку з площею 3,66 га, та згідно відомостей з державного земельного кадастру № 17642933 від 14.02.2020 їй має належати земельна ділянка площею 3,6554 га. Крім того, за номером 010454500023 реєстрації її державного акту у відповідній Книзі неправильно зазначений кадастровий номер земельної ділянки. Там зазначений кадастровий номер земельної ділянки, яка належала [PERSON] ,[INFO]. Її прізвище ім`я, по-батькові повністю збігаються з прізвищем ім`ям та по-батькові позивачки [PERSON] , [INFO] . Через невідповідність цих даних, державним реєстратором 20 лютого 2020 року під № 51227809 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності позивачки на земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з метою захисту своїх прав. Ухвалою суду від 05.06.2020 до участі у справі залучено в якості третьої особи Черевківську сільську раду Миргородського району (а.с. 33). В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, направила заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутність (а.с. 23). Представник відповідача Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (відділ реєстрації прав на нерухоме майно) в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 21). Представники третіх особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Миргородської районної державної адміністрації, Черевківської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явилися. Направили заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 25,37). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , народилася [INFO] , уродженка та мешканка с. Бакумівка Миргородського району Полтавської області, що підтверджується відомостями зазначеними в її паспорті ( а.с.4). Відповідно до архівної довідки архівного відділу Миргородської районної державної адміністрації від 27.01.2020 року № 07-16/34 у розпорядженні №56 голови Миргородської райдержадміністрації від 16 березня 2004 року посвідчено право власності, позивачки на земельну частку (паї) державним актом на право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж кожної з них в натурі (на місцевості), згідно додатку № 3 (а.с.6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 19 від 13.02.2006 року, викопіювання із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Дружба» на території Черевківської сільської ради позивачці виділена земельна ділянка № 6 площею 3,66 га без встановлення меж в натурі (а.с.5,7). 05 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 56 від 16.03.2004 року на ім`я [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ № 512199 з реєстраційним записом в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010454500023 (а.с.8). При виготовленні та реєстрації якого Миргородською районною державною адміністрацією було допущено ряд невідповідностей, а саме: неправильно зазначено місце проживання позивачки, площа земельної ділянки - 3,15 га у межах згідно з планом. За номером зазначеним в державному акті при реєстрації державного акту позивачки у відповідній Книзі записів реєстрації державних актів під номером 010454500023 зареєстрована земельна ділянка з іншим кадастровим номером, державний акт на яку виданий на ім`я [PERSON] ,[INFO], яка вже померла. Через ці помилки, державний реєстратор своїм рішення від 20 лютого 2020 року під № 51227809 відмовив у державній реєстрації права власності позивачки на земельну ділянку (а.с. 15). Вищевикладені невідповідності в державному акті впливають на реалізацію права власності позивачки на земельну ділянку та не можуть бути усунені шляхом встановлення факту належності їй відповідного державного акту з наявними у ньому помилками та видачі нового державного акту третьою особою, оскільки видача державних актів припинена з набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності і інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, приходить до висновку, що право власності позивачки на земельну ділянку площею 3,6554 га з кадастровим номером 5323288600:00:008:0003, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Червківської сільської ради Миргородського району Полтавської області підтверджується розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації №56 від 16.03.2004, довідкою виконавчого комітету Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 19 від 13.02.2006 року, викопіюванням із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Дружба», витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, актом прийому -передачі межових знаків на зберігання від 12.12.2019. Відтак, вимоги позивачки про визнання права власності ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved