Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

18.12.2013 р. [PERSON] пред'явив до суду позов до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - підприємство) про визнання незаконним та скасування наказу від 04.11.2013 р. № 7086-к про застосування до нього дисциплінарного стягнення, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 1985 р. він працював на підприємстві, а з 29.03.2011 р. був призначений на посаду директора гідрометалургійного заводу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ГМЗ). Наказом № 1944о/с від 28.11.2013 р. його звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП України. 04.11.2013 р. був ознайомлений з наказом № 7086-к, але копію наказу не отримав. Не завірену копію наказу одержав у профспілці ППО підприємства. З наказом не погоджується, оскільки йому ставиться в провину неналежне виконання посадових обов'язків директором ГМЗ, що виявилося у неналежному керівництві і координації роботи головного інженера та відділу головного механіка ГМЗ, відсутністю контролю за виконанням покладених на них завдань, відсутністю контролю за дотриманням нормативів залишків ТМЦ у підрозділі, незабезпечення зберігання довірених йому матеріальних цінностей підрозділу, неналежній організації контролю за раціональним використанням матеріальних ресурсів у підрозділах заводу, незабезпеченні виконання вимог Інструкції про порядок проведення операцій по збору, обліку, зберіганню та утилізації відходів металу на ГМЗ, і призвело до виникнення причин та умов, відображених в акті про результати службового розслідування від 19.09.2013 р., які у свою чергу сприяли спробі розкрадання державного майна підшипників у кількості 10 од. 30.08.2013 р. з території ГМЗ на суму 51397,78 грн.. Наказ № 7086-к йому було надано 04.11.2013 р. приблизно о 15.30 год. і не надано можливість дати пояснення щодо висунутих обвинувачень. До підписання цього наказу власник або уповноважений ним орган не відбирав пояснення. Вважає, що у його діях відсутня вина, оскільки в провину ставиться протиправність дій інших осіб, але згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги кожен окремо підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача Шамаханська Л.С. у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що [PERSON] перебував на посаді директора ГМЗ з 2011 р., а наказом від 28.11.2013 р. № 1944о/с звільнений за п. 3 ст. 40 КЗпП. З січня по жовтень 2013 р. [PERSON] двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків. У липні і серпні 2013 р. позивачем були допущені дисциплінарні проступки, одне з яких - невиконання посадових обов'язків, передбачених вимогами п.п. 2.3, 2.4, 2.9, 2.12, 2.18, п.п 4 п. 2.29 посадової інструкції та п.п а), є), и) п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що сприяло спробі розкрадання державного майна 30.08.2013 р. з території ГМЗ на суму 51397,78 грн.. З метою встановлення причин та умов, що призвели до спроби вивезення державного майна з території ГМЗ, було видано розпорядження № 155 про створення комісії з розслідування цього випадку, якою встановлено, що підшипники намагались вивезти з території ГМЗ працівники ГМЗ. 19.09.2013 р. комісією складено акт про результати службового розслідування, яким встановлено неналежне виконання у підрозділі вимог «Положення про ГМЗ», «Положення про планово-попереджувальні ремонти обладнання ГМЗ», «Положення про порядок здачі в ремонт та приймання з ремонту обладнання ГМЗ», а також посадових обов'язків з боку посадових осіб ГМЗ. Так, не велися документи, ведення яких є обов'язковим для здійснення контролю та обліку використання матеріалів на проведення ремонтних робіт обладнання, місячні графіки планово-попереджувальних робіт, ремонтні журнали на кожен вид обладнання, технологічні карти та проекти організації робіт на ГМЗ не складалися, не велися журнали позмінного технічного обслуговування та відмовлень обладнання, не складалися Акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих і модернізованих об'єктів, які є звітними документами і відображають повноту виконаного ремонту і раціональне використання матеріальних та трудових ресурсів на поточні ремонти. З метою посилення контролю і уникнення розкрадання матеріальних цінностей наказом по ГМЗ від 18.12.2012 р. № 685 було створено постійно-діючу комісію зі зняття залишків фактично отриманих, але невикористаних матеріалів протягом місяця у процесі виробництва. Комісія повинна проводити зняття залишків невикористаних у виробництво матеріалів з оформленням акту. Тому, фактична наявність на дільниці № 63 ГМЗ 10 підшипників, які документально використані у виробництво, вказує на формальне складання постійно діючою комісією Актів зняття залишків невикористаних матеріалів, та на порушення цього наказу, п. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині внесення в первинні документи недостовірних даних. Контроль за виконанням зазначеного наказу по ГМЗ було покладено на головного інженера [PERSON]. Виявлена комісією низька виконавча дисципліна, яка протягом тривалого часу була наявна в діях відповідальних осіб дільниці № 63 ГМЗ в частині нераціонального та неекономного використання матеріальних ресурсів, відсутність контролю за економним використання матеріальних ресурсів є грубим порушенням Положення «Про ГМЗ». Ряд посадових осіб підрозділу, у діях (або бездіяльності) яких було встановлено неналежне виконання посадових обов'язків щодо незабезпечення технічно правильного ремонту технологічного устаткування, правильності ведення журналів видачі нарядів, відсутності контролю за ремонтом устаткування, станом нормативних запасів матеріальних цінностей, відсутності роботи, направленої на економію матеріальних цінностей, відсутності контролю за належним оформленням технічної та звітної документації, правильним зберіганням устаткування на складах та раціональними витратами коштів на ремонти, належною роботою постійно-діючої комісії зі зняття залишків фактично отриманих, але не використаних матеріалів протягом місяця у процесі виробництва, притягнуто до дисциплінарної відповідальності. До кола цих осіб ввійшли начальники дільниці, цеху, заступник головного механіка і головний механік, головний інженер і інженер з ремонту, тобто посадові особи, частина з яких знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні у директора ГМЗ. Усі зазначені посадові особи визнали свою провину у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків, погодилися з тим, що їхня бездіяльність сприяла спробі розкрадання державного майна на ГМЗ. Вищевказані порушення мали місце виключно внаслідок відсутності контролю та неналежного виконання своїх посадових обов'язків директором ГМЗ [PERSON], адже директор зобов'язаний керувати усіма видами діяльності заводу, здійснювати керівництво і координацію усіх структурних одиниць заводу і координацію їхньої діяльності, контролювати виконання покладених на них завдань, здійснювати контроль за дотриманням нормативу залишків ТМЦ у підрозділі, забезпечувати зберігання довірених йому матеріальних цінностей, організовувати контроль за раціональним використанням матеріальних, трудових, енергетичних, фінансових ресурсів у структурних підрозділах заводу, забезпечувати виконання вимог Інструкції про порядок проведення операцій по збору, обліку, зберіганню та утилізації відходів металу на ГМЗ. Директор несе відповідальність за неналежне виконання посадових обов'язків, загальний стан і діяльність заводу, незабезпечення зберігання матеріальних цінностей, невиконання організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству. Неналежне виконання посадових обов'язків директором ГМЗ [PERSON] і призвело до виникнення причин та умов, відображених в акті про результати службового розслідування від 19.09.2013 р., які, у свою чергу, сприяли спробі розкрадання державного майна 30.08.2013 р. з території ГМЗ. 04.11.2013 р. об 11.35 год. позивач був ознайомлений під особистий підпис з актом про результати службового розслідування. За фактом допущення директором неналежного виконання посадових обов'язків (порушення), зазначеному в цьому акті, у позивача роботодавцем витребовувалося письмове пояснення у строк до 14.00 год. 04.11.2013 р., яке позивач надати відмовився. Твердження позивача про те, що роботодавець не відбирав у нього пояснення за даним фактом, неправдиві. Це підтверджується розпорядженням по підприємству від 04.11.2013 р. № 186, одночасно з яким позивачеві у період часу з 10.30 год. до 14.00 год. 04.11.2013 р. було надано на ознайомлення і для використання при написанні пояснення оригінал Акту про результати службового розслідування і вимогу про надання пояснень до 14.00 год.. Позивач відмовився від надання пояснень, що підтверджується актом працівників підприємства. Факт того, що на руках у позивача перебував оригінал Акту про результати службового розслідування від 19.09.2013 р. і про те, що він не надав своє письмове пояснення відмічено пізніше ним особисто у розпорядженні по підприємству від 21.11.2013 р. № 199. Позивач вдає, що він не розуміє за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, вважає, що йому у провину ставляться протиправні дії інших посадових осіб. Його думка є хибною і направлена на ухилення від відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок. У наказі № 7086-к чітко зазначено у чому виявилося неналежне виконання посадових обов'язків позивачем. У період з 04.09.2013 р. по 31.10.2013 р. позивач знаходився у щорічній відпустці і на лікарняних. Вважає, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» з 10.06.1985 р., у тому числі на посаді директора гідрометалургійного заводу підприємства з 29.03.2011 р.. Наказом від 28.11.2013 р. № 1944ос [PERSON] звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4-6). З Положення про ГМЗ слідує, що ГМЗ є структурним підрозділом ДП «СхідГЗК» та підпорядковується генеральному директорові підприємства (п. 1.1). ГМЗ очолює директор, що призначається на посаду і звільняється з займаної посади наказом генерального директора підприємства (п. 1.2). Директор ГМЗ самостійно вирішує всі питання діяльності заводу, якщо вони не суперечать чинному законодавству, Статуту підприємства і правам, що надані цим Положенням (п. 1.3 Положення) (а.с.20-32). Згідно Посадової інструкції, затвердженої генеральним директором ДП «СхідГЗК» 18.03.2009 р., директор ГМЗ є керівником структурного підрозділу підприємства ГМЗ і безпосередньо підпорядковується генеральному директорові ДП «СхідГЗК», призначається на посаду і звільняється від посади наказом гендиректора підприємства. Директор зобов'язаний здійснювати керування усіма видами діяльності заводу з метою виконання завдань, визначених Положенням про ГМЗ (п. 2.3), організовувати виробничо-господарську діяльність заводу (п. 2.4), здійснювати контроль за дотриманням нормативу залишків ТМЦ у підрозділі (п. 2.9), забезпечити зберігання довірених йому матеріальних цінностей (п. 2.12), організувати контроль за раціональним використанням матеріальних, трудових, енергетичних, фінансових ресурсів у структурних підрозділах заводу (п. 2.18), забезпечити виконання вимог «Інструкції про порядок проведення операцій із збирання, обліку, зберіганню та утилізації відходів металу на ГМЗ» відповідальними особами (п. 2.29). Пунктами 4.1, 4.7, 4.18, 4.35 цієї Інструкції визначена відповідальність директора ГМЗ за невиконання, неповне або невчасне виконання своїх обов'язків, а також обов'язків підлеглого персоналу, загальний стан і діяльність заводу, незабезпечення зберігання матеріальних цінностей, їх псування, брак продукції, що випускається, неякісне виконання робіт, невиконання наказів, розпоряджень гендиректора підприємства та інших організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству. Відповідно до п. 1.7 посадової інструкції директор ГМЗ у своїй діяльності, серед іншого, керується законами України, організаційними, нормативними та організаційно-розпорядчими документами підприємства. Пункт 5.8 цієї інструкції зобов'язує директора знати чинне законодавство про працю України. Згідно з п. 4.28, 4.35 інструкції директор ГМЗ несе відповідальність за недотримання законодавства про працю, невиконання наказів генерального директора підприємства та інших організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству (а.с. 10-19, 73-82). Відповідно до підпунктів а, є, и п. 3.1 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «СхідГЗК» працівники зобов'язані працювати добросовісно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати розпорядження роботодавця (керівника), берегти власність підприємства, економно та раціонально використовувати сировину, матеріали й інші матеріальні ресурси, виконувати коло обов'язків за своєю посадою, обумовлених згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик і професій працівників, а також технічними правилами, посадовими (робочими) інструкціями та положеннями, затвердженими у встановленому порядку. Згідно п. 7.1 Правил порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, передбачених п. 3.1 цих Правил, тягне за собою застосування заходів, передбачених чинним законодавством (а.с. 83-92). Відповідно до наказу в.о. генерального директора підприємства Сорокіна О.Г. № 7086-к від 04.11.2013 р. за невиконання посадових обов'язків, передбачених вимогами п.п. 2.3, 2.4, 2.9, 2.12, 2.18, п/п 4 п. 2.29 посадової інструкції та підпунктів а), є), и) п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «СхідГЗК», що сприяло спробі розкрадання державного майна (підшипників у кількості 10 од.) 30.08.2013 р. з території ГМЗ ДП «СхідГЗК» на суму 51397,78 грн. [PERSON] оголошено догану (а.с. 123-124). З пояснень свідка з боку позивача [PERSON] вбачається, що він працює юристом ГМЗ і був присутній на засіданні профспілки, де розглядалося питання про те, що [PERSON] не бажає знайомитися з актом. Позивач пояснив, що мав таке бажання, але йому надали не той документ. Вважає, що при відібранні пояснень у [PERSON] було порушено процедуру їх надання. Допитана свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працює на посаді начальника юридичного відділу управління підприємства. 04.11.2013 р. була скликана комісія в складі [PERSON], юриста [PERSON]. Прийшли в кабінет управління, де було виділено місце директору ГМЗ [PERSON], де був і головний технолог [PERSON]. Позивача ознайомили з розпорядженням про надання пояснень, з чим він погодився. [PERSON] залишився з ним, щоб ознайомити з документами. Коли повернувся, то повідомив, що [PERSON] відмовився знайомитися з ними. Підготувавши проект акту про відмову позивача надати пояснення і знайомитися з документами складом комісії знову прийшли в кабінет, повторно вимагали пояснень, але він відмовився, підписав акт. Заяв про брак часу для ознайомлення з документами [PERSON] в той момент не подавав, як і про залучення до роботи адвоката, при цьому мав можливість цим скористатися, адже мав вільний вхід і вихід на територію управління. Обставини крадіжки йому біли добре відомі раніше. Бездіяльність директора створила на ГМЗ умови для вчинення крадіжки, облік обладнання, яке надавалося в ремонт і поверталося з ремонту, списання ТМЦ ним не контролювалися, а створена на ГМЗ комісія бездіяла. Акт від 04.11.2013 р. складався в 2-х примірниках і на одному з них [PERSON] розписався, здійснив запис, але саме цей акт втрачено. Другий примірник ідентичний, але підписи позивач ставив на одному акті. Свідок [PERSON] показав, що 04.11.2013 р. він знаходився в робочому кабінеті № 325 управління, де працює головним технологом. Позивач, його рідний дядько, за розпорядженням знаходився в цьому кабінеті як в службовому. Об 11.00 год. прийшла комісія, надали [PERSON] розпорядження, витребовували письмові пояснення. На розпорядженні він написав, щоб йому надали копії документів, комісія пішла. [PERSON] пояснила, що документи він одержить у встановленому порядку. [PERSON] сам ходив до канцелярії управління, але повернувся ні з чим. Комісія повернулася і знову вимагали пояснень. Коли позивач відмовив, комісія склала акт, який був раніше заготовлений, акт був в 1-му примірнику, підписувався в кабінеті. [PERSON] мав можливість працювати, були необхідні меблі, забезпечений телефонами, міг вільно спілкуватися. Зауважував: чи не здається комісії, що для ознайомлення з документами надано мало часу. З пояснень допитаного судом свідка [PERSON] слідує, що він працює в управлінні начальником відділу захисту інформації, є головою профкому комбінату. Був запрошений в комісію. В кабінеті [PERSON] ознайомили з актом в 2-х примірниках, на одному з них він дав короткі пояснення, підписав його. Обидва акти ідентичні, комісія обидва підписала. На засідання профкому було надано примірник акта без записів [PERSON]. Ніяких обмежень у пересуванні позивача по території управління, у спілкуванні будь з ким не було. В акті йшлося про ознайомлення [PERSON] з трьома документами. Пізніше він говорив, що ці документи об'ємні, просив їх копії. Допитаний свідок [PERSON] показав, що працює в управлінні юрисконсультом 1 категорії, 04.11.2013 р. був задіяний в комісію. На пропозицію [PERSON] в кабінеті головного технолога ознайомили позивача з розпорядженням, надали оригінали документів і вимагали пояснення. За вказівкою [PERSON] і з дозволу [PERSON] він залишився в кабінеті щоб ознайомити з документами, наданими до розпорядження. Протягом 2-х годин [PERSON] читав документи, не був обмежений в часі і після 12.00 год. сказав, що більше немає потреби працювати з документами, додаткового часу для ознайомлення з документами не просив і вони розійшлися. До кінця робочого дня він знаходився в службовому кабінеті напроти і [PERSON] про це знак, до нього не звертався, щоб продовжити роботу. Протягом ознайомлення [PERSON] спілкувався з ним, задавав йому питання, оскільки він брав участь у роботі комісії по крадіжці на ГМЗ, давав відповіді, роз'яснення. Зрозумів, що всі питання з'ясовані. [PERSON] просив виготовити в кабінеті копії документів, але він відмовив, оскільки це не входило в його компетенцію, дозволу чи вказівок на це не отримував. Позивач одразу виявив небажання дати пояснення. Обставини крадіжки підшипників на ГМЗ працівниками заводу не оспорювалися. Через перебування директора у відпустці пояснення не відбиралися. Судом встановлено, що 30.08.2013 р. на прохідній ГМЗ у ході проведення огляду транспортного засобу ГАЗ-53 та супровідної документації на товарно-матеріальні цінності, які перевозились зазначеним автомобілем під керуванням водія [PERSON], охоронцем підприємства [PERSON] було виявлено намір вивезення без наявності документів 10 підшипників різного діаметру. 03.09.2013 р. з метою встановлення причин та умов, що призвели до спроби вивезення державного майна з території ГМЗ, заступником генерального директора з безпеки ДП «СхідГЗК» [PERSON] було видано розпорядження № 155 про створення комісії з розслідування цього випадку. Комісією встановлено, що підшипники намагались вивезти працівники підприємства - бригадир бригади № 65 дільниці централізованого ремонту (дільниці № 63) ГМЗ [PERSON], слюсар-ремонтник дільниці № 63 [PERSON] та водій АТГ [PERSON]. Зазначені працівники у своїх поясненнях не спростовували і не заперечували, що їхні наміри і дії призвели до спроби вивезення ТМЦ з території ГМЗ. За результатами роботи комісії складено акт від 19.09.2013 р. про результати службового розслідування, яким встановлено неналежне виконання у підрозділі вимог «Положення про ГМЗ», «Положення про планово-попереджувальні ремонти обладнання ГМЗ», «Положення про порядок здачі в ремонт та приймання з ремонту обладнання ГМЗ», затверджених наказом від 20.12.2012 р. № 691, а також посадових обов'язків з боку посадових осіб ГМЗ, що призвело до виникнення причин та умов, які спричинили спроби розкрадання державного майна на суму 51 397,78 грн.. Комісією було встановлено, що вилучені підшипники були отримані матеріально-відповідальними особами ГМЗ у період з 2011 по 2013 рр. для проведення поточних та капітальних ремонтів насосного обладнання, а документи, ведення яких є обов'язковим для здійснення контролю та обліку використання матеріалів на проведення ремонтних робіт обладнання, в порушення вимог вищенаведених Положень, відповідальними особами дільниці № 63 ГМЗ, на якій документально значилися використаними підшипники для ремонту насосного обладнання, не складались, планово-попереджувальні роботи обладнання ГМЗ, місячні графіки планово-попереджувальних робіт не складалися. В порушення п. 2.7 Положення про ППРО ремонтні журнали на кожен вид обладнання не складалися, як в порушення п. 2.9 Положення про ППРО не складалися і технологічні карти та проекти організації робіт на ГМЗ. В порушення п. 2.10 Положення про ППРО на ГМЗ не велися Журнали позмінного технічного обслуговування та відмовлень обладнання, а в порушення п. 2.20 Положення про ППРО не складалися акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих і модернізованих об'єктів за формою № 03-2, які є звітними документами і відображають повноту виконаного ремонту і раціональне використання матеріальних та трудових ресурсів на поточні ремонти. З метою посилення контролю і уникнення розкрадання матеріальних цінностей наказом по ГМЗ від 18.12.2012 р. № 685 створено постійно-діючу комісію зі зняття залишків фактично отриманих, але невикористаних матеріалів протягом місяця у процесі виробництва. На кожне 1-ше число місяця, наступного за звітним, комісія повинна проводити зняття залишків невикористаних у виробництво матеріалів з оформленням акту встановленої форми. Акт не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітним, затверджується директором заводу та здається в бухгалтерію. Тому, фактична наявність на дільниці № 63 ГМЗ підшипників в кількості 10 од., які документально використані у виробництво, вказує на формальне складання постійно-діючою комісією актів зняття залишків невикористаних матеріалів, та, відповідно, на порушення п. 1 наказу по ГМЗ від 18.12.2012 р. № 685, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996 в частині внесення в первинні документи недостовірних даних. Контроль за виконанням зазначеного наказу по ГМЗ № 685 було покладено на головного інженера ГМЗ [PERSON] (п. 5). Виявлена комісією низька виконавча дисципліна, яка тривалий час була наявна в діях відповідальних осіб дільниці № 63 ГМЗ в частині нераціонального та неекономного використання матеріальних ресурсів, відсутність контролю за економним використання матеріальних ресурсів, є порушенням вимог п. 2.9 Положення «Про гідрометалургійний завод», затвердженого наказом генерального директора підприємства від 18.03.2009 р. № 89. Ряд посадових осіб підрозділу, у діях (або бездіяльності) яких було встановлено неналежне виконання посадових обов'язків щодо незабезпечення технічно правильного ремонту технологічного устаткування, правильності ведення журналів видачі нарядів, відсутності контролю за ремонтом устаткування, станом нормативних запасів матеріальних цінностей, відсутності роботи, направленої на економію матеріальних цінностей, відсутності контролю за належним оформленням технічної та звітної документації, правильним зберіганням устаткування на складах та раціональними витратами коштів на ремонти, і відсутності контролю за належною роботою постійно-діючої комісії зі зняття залишків фактично отриманих, але не використаних матеріалів протягом місяця у процесі виробництва, притягнуто до дисциплінарної відповідальності. До кола таких осіб увійшли керівники дільниці, цеху, інженер відділу, заступник головного механіка, головний механік, головний інженер ГМЗ, тобто посадові особи підрозділу, які знаходяться у безпосередньому підпорядкуванні у директора ГМЗ. З письмових пояснень слідує, що усі зазначені посадові особи визнали свою провину у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків, погодилися з тим, що їхня бездіяльність сприяла спробі розкрадання державного майна. Комісією з'ясовано, що вищевказані порушення мали місце виключно внаслідок відсутності контролю та неналежного виконання своїх посадових обов'язків директором ГМЗ [PERSON], передбачених п. п. 2.3, 2.4, 2.9, 2.12, 2.18, п.п 4 п. 2.29 його посадової інструкції, оскільки директор зобов'язаний керувати усіма видами діяльності заводу, здійснювати керівництво і координацію усіх структурних одиниць заводу і координацію їхньої діяльності, контролювати виконання покладених на них завдань, здійснювати контроль за дотриманням нормативу залишків ТМЦ у підрозділі, забезпечувати зберігання довірених йому матеріальних цінностей, організовувати контроль за раціональним використанням матеріальних, трудових, енергетичних, фінансових ресурсів у структурних підрозділах заводу, забезпечувати виконання вимог Інструкції про порядок проведення операцій по збору, обліку, зберіганню та утилізації відходів металу на ГМЗ. Згідно з п. п. 4.1, 4.7, 4.18, 4.35 посадової інструкції директор ГМЗ несе відповідальність за неналежне виконання посадових обов'язків, загальний стан і діяльність заводу, незабезпечення зберігання матеріальних цінностей, невиконання організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству. Відповідно до п.п. а), є), и) п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «СхідГЗК» працівники зобов'язані працювати добросовісно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати розпорядження Роботодавця (керівника), берегти власність підприємства, економно та раціонально використовувати сировину, матеріали й інші матеріальні ресурси, виконувати коло обов'язків за своєю посадою, обумовлених згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик і професій працівників, а також технічними правилами, посадовими (робочими) інструкціями та положеннями, затвердженими у встановленому порядку. Згідно з п. 7.1 вищезазначених Правил порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, передбачених п. 3.1 цих Правил, тягне за собою застосування заходів, передбачених чинним законодавством. Неналежне виконання посадових обов'язків директором ГМЗ [PERSON], що виявилося у неналежному керівництві і координації роботи головного інженера та відділу головного механіка ГМЗ, відсутністю контролю за виконанням покладених на них завдань, відсутністю контролю за дотриманням нормативів залишків ТМЦ у підрозділі, незабезпеченні зберігання довірених йому матеріальних цінностей підрозділу, неналежній організації контролю за раціональним використанням матеріальних ресурсів у структурних підрозділах заводу, незабезпеченні виконання вимог Інструкції про порядок проведення операцій по збору, обліку, зберіганню та утилізації відходів металу на ГМЗ, призвело до виникнення причин та умов, відображених в акті про результати службового розслідування від 19.09.2013 р., які, у свою чергу, сприяли спробі розкрадання державного майна 30.08.2013 р. з території ГМЗ. 04.11.2013 р. об 11.35 год. [PERSON] був ознайомлений з актом про результати службового розслідування (а.с. 94-114). Згідно розпорядження № 186 від 04.11.2013 р. за результатами службового розслідування і за фактом допущення директором ГМЗ неналежного виконання посадових обов'язків, зазначеному в акті, у [PERSON] зобов'язано надати в строк до 14.00 год. 04.11.2013 р. письмові пояснення (а.с. 115). Актом, складеним комісією управління підприємства о 14.40 год. 04.11.2013 р. (а.с. 116), зафіксовано, що [PERSON] після ознайомлення з наданими йому документами, а саме: довідкою про результати перевірки дотримання нормативних актів стосовно нарахування доплат за суміщення професій, за розширення зони обслуговування та виробничої премії працівникам ГМЗ від 13.09.2013 р., Актом про результати службового розслідування за фактом спроби вивезення ТМЦУ з території заводу 30.08.2013 р., Обов'язковими вимогами ДФІ в Дніпропетровській області від 16.09.2013 р., надати письмові пояснення відмовився. Комісія своїми підписами зафіксувала, що [PERSON] також відмовився від ознайомлення з цим актом. Ці обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Це підтверджується і розпорядженням по підприємству від 04.11.2013 р. № 186, з яким позивачеві у період часу з 10.30 до 14.00 год. 04.11.2013 р. було надано на ознайомлення і для використання при написанні пояснення оригінал акту про результати службового розслідування, оригінали всіх документів і вимогу про надання пояснень, але [PERSON] відмовився від надання пояснень, що підтверджується актом комісії. Розпорядженням № 199 від 21.11.2013 р. (а.с. 117-118) зобов'язано начальника юридичного відділу [PERSON] забезпечити повторне ознайомлення [PERSON] з вказаними документами, а йому подати письмові пояснення за фактами порушень вимог посадової інструкції. [PERSON] з розпорядженням ознайомився і власноручно зазначив, що з актом, документами, які надавалися йому 04.11.2013 р. о 10.40 год., він був ознайомлений, але не дав пояснення, оскільки на його вимогу не було надано копій цих документів, що спростовує твердження [PERSON] в судовому засіданні в тій частині, що 04.11.2013 р. був обмежений в часі при ознайомленні з документами, не ознайомився з ними. Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Судом встановлено, що у період з 04.09.2013 р. по 31.10.2013 р. [PERSON] знаходився у щорічній відпустці, на лікарняних, що підтверджується відповідними розпорядженнями та листками непрацездатності, до роботи приступив 01.11.2013 р. (а.с. 119-122). Відповідно до ст. 149 цього Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Таким чином, суд дійшов висновку, що наказом від 04.11.2013 р. № 7086-к [PERSON] правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності і підстав для його скасування суд не вбачає. Вимоги трудового законодавства, у тому числі положень ст. 149 КЗпП України, керівництвом підприємства виконані. При цьому суд зазначає, що характеристики ділових якостей позивача, надані сторонами, не впливають на вирішення спору. На підставі ст.ст. 147-150, 221, 232 КЗпП України,

Outcome: dismissed