Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

18 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] його рідний дядько. Його дідові (батькові відповідача) [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 лютого 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], належала квартира [ADDRESS]. Квартира є однокімнатною житловою площею 18,8 кв.м, загальна площа складає 31,6 кв.м. 29 травня 2008 року його дід [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належну йому квартиру [ADDRESS], а також все інше майно заповів йому. Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Він після смерті діда прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщину в нотаріальну контору у встановлений законом строк. Він звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою нотаріуса від 29 листопада 2012 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] Причиною відмови в постанові зазначено те, що він не надав нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Він не має цих документів, так як після смерті діда всі його документи, в тому числі і договір купівлі-продажу спірної квартири, залишився у відповідача. Надати йому договір купівлі-продажу відповідач не бажає. Відповідач ще за життя діда заволодів спірною квартирою, він доступу в квартиру не маю. Вартість квартири складає близько 80000 грн., оглянути квартиру можливості немає. При таких обставинах визнання за ним права власності на спірну квартиру можливий тільки в судовому порядку. Він вже звертався з аналогічним позовом до суду, але рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2012 року, йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог, так як до звернення до суду він не отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Інші сторони у судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 лютого 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], належала квартира [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Відповідно до технічного паспорту виготовленого 14 січня 2000 року КП «ДМБТІ» квартира [ADDRESS] складається з коридору - 2,7 кв.м., Санвузол - 2,1 кв.м., кухня - 8,0 кв.м., житлова - 18,8 кв.м., загальної площі 31,6 кв.м., житлової - 18,8 кв.м., допоміжної - 12,8 кв.м. (а. с. 6-7). [PERSON], помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 470 (а.с. 51). За життя [PERSON] склав заповіт, яким належну йому квартиру [ADDRESS], а також усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, а також ті майнові права та обов'язки, які належать йому на день смерті - [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до Постанови про відмову у вчинення нотаріальної від 29 листопада 2012 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 13). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] відповідно до заповіту від 29 травня 2008 року, але в зв'язку з відсутністю в нього правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] він позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру в нотаріальній конторі. Виходячи з засад законності, розумності, враховуючи, що іншого способу захистити свої права у позивача не має, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати за [PERSON] (ІН [NUMBER]) право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 800 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved