Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

17 вересня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 08 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 904 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів та втрати поваги один до одного, внаслідок чого відбувалися постійні сварки, що негативно впливає на здоров`я їхньої дитини, його емоційній стан та виховання. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , якого позивачка виховую самостійно. У листопаді 2018 року були змушені розірвати відносини та сумісне проживання за її ініціативою, з того часу проживає зі своїми батьками та сином [PERSON] , а відповідач [PERSON] - окремо. Також зазначає, що сім`я перестала існувати, тому шлюб потрібно розірвати, на примирення не згодна, спору про поділ майна не мають. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання, призначене на 21.10.2021, не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання, призначене на 21.10.2021, не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідовши докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2011, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 08.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №904. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.2011, виданого Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області. Судом встановлено, оскільки не заперечувалося сторонами, що на час розгляду даної справі між позивачкою та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Відповідно до статтей 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачемпозову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON] прізвище - [PERSON] . Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved