overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

19.02.2021 року після постановлення судового рішення позивачі звернулись до суду з заявою про постановлення додаткового рішення у зазначеній вище цивільній справі, посилаючись на те, що 11.12.2020 року судом ухвалено рішення по справі, яким їхні позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Однак судом не було вирішено питання про судові витрати, які вони понесли при розгляді справи і які складаються із сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що Ковпаківський районний суд м.Суми своїм рішенням від 11.12.2020 року позов [PERSON] і [PERSON] задовольнив та визнав [PERSON] наймачем кімнати № [NUMBER] гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] членом сім`ї наймача, а також зобов`язав Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] та [PERSON] кімнати [ADDRESS] , без надання ордера про надання житла. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с. 1) Однак при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, які позивачі понесли при розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним доповнити рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 грудня 2020 року у справі №592/11278/20 провадження №2/592/3232/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради про визнання особи наймачем кімнати, зобов`язання вчинити дії по приватизації кімнати в гуртожитку, зазначивши в резолютивній частині рішення наступне: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Виконавчого комітету\~Сумської міської\~ради,\~Сумської міської\~ради в\~особі Управління\~«Центр надання\~адміністративних послуг\~м.\~Суми» Сумської\~міської ради на користь [PERSON] сплачений судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

19.02.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2000 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 407. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Неповнолітніх дітей немає. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 09 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб зареєстровано Слов`янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 407 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, у зв`язку із чим суд покладає їх позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

19.02.2021 року суду заявлено вимоги, в яких позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] 20.06.2019 року вона є єдиним спадкоємцем за законом спадщини, що складається зокрема із грошових вкладів у відділенні «Ощад Банк» в м. Гайсин Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , однак у зв`язку з хворобою та дуже скрутним матеріальним становищем, нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Представник позивача адвокат Мельник А.М. в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак у зв`язку з хворобою та дуже скрутним матеріальним становищем, нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

19.02.2021 р. позивачка звернулася у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки доходів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що дочка проживає з нею, а з відповідачем немає згоди щодо матеріального забезпечення дитини, останній добровільно не надаєкоштів на утримання дитини. 24.02.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд без виклику сторін на 12:20 год. 05.04.2021 р. 05.04.2021 р. сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 31.08.2019 р. сторони зареєстрували шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач працює на посаді комплектувальника меблів ТОВ «ТД СОКМЕ» з 21.01.2020 р. Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

19.03.14 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на наступні обставини. Позивачі є власниками в рівних частках житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі правовстановлюючих документів. У вищевказаному будинку окрім позивачів зареєстрована їх дочка [PERSON], яка з 2003 року по теперішній час у ньому не проживає, оскільки виїхала до Польщі, добровільно зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Наявність реєстрації відповідачів в помешканні позивачів перешкоджає їм у здійсненні прав на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власним майном, а саме оформити субсидію по сплаті за житлово-комунальні послуги, а також у праві на його відчуження, тому вони вимушені були звернутися з цим позовом до суду, в якому просили усунути перешкоди у здійсненні ними право користування та розпорядження вищевказаним житловим будинком, визнавши відповідачку втратившею право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивачі надали заяву, в якій свій позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні, просили справу розглянути за їх відсутності, були не проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути за його відсутності та відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. ст. 317,319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Копією технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується, що позивачі є власниками по ? його частині. Довідка адресно-довідкового підрозділу свідчить про те, що за вказаною вище адресою з 09.03.06 р. дійсно зареєстрована [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка у вищевказаному будинку позивачів не проживає з 2003 року, оскільки виїхала на постійне місце проживання до Польщі. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, суд вважає його доведеним, який слід задовольнити. На підставі ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

19.03.2009 року позивач звернулась із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що 4.10.2007 року позичила відповідачеві грошові кошти у розмірі 5.000 доларів США строком до березня 2008 року. Відповідач, однак, у обумовлений договором строк борг не повернула. За офіційним курсом гривні до долару США на момент предявлення позову сума заборгованості еквівалентна 45.395 грн. 72 коп. Крім задоволення позовних вимог, позивач просила присудити на свою користь витрати на оплату судового збору 453 грн. 95 коп. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявилась, неодноразово повідомлялась судом про розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 4.10.2007 року між сторонами укладений договір позики, за яким позивач передала у власність відповідача грошові кошти у розмірі 5.000 доларів США, а відповідач зобовязалась повернути їй таку ж суму грошей у термін до березня 2008 року. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в письмовій формі та підтверджується розпискою позичальника, дослідженою в судовому засіданні. Договором сторони обумовили також розмір процентів від суми позики, який складає 5% річних, що не суперечить ст. 1048 ЦК України. В порушення умов договору відповідач в добровільному порядку позику не повернула. Розмір заборгованості за договором з урахуванням 5% річних складає 45.395 грн. 72 коп. та підтверджується наданим позивачем розрахунком. За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка передбачає, зокрема, сплату боргу та процентів, встановлених договором. За неможливість виконання грошового зобовязання, боржник від відповідальності не звільняється (ч.1 ст. 625 ЦК України). При таких обставинах, вимоги позивача є обґрунтованими, а наявна за договором позики заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Судові витрати, документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.03.2012 року Покровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок дійсним та визнання права власності. \~ \~ \~ \~02.11.2021 року до Дніпровського апеляційного суду [PERSON] на зазначене рішення подана апеляційна скарга. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2021 року цивільна справа за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~та земельних\~ділянок дійсним\~та визнання\~права власності повернута до Покровського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат. \~ \~ \~ \~В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явились. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України\~неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою, позивачем [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 256 гривень 97 копійок, відповідно до квитанції №71 від 01.02.2012 року. \~ \~ \~ \~Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012 року позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~та земельних\~ділянок дійсним\~та визнання\~права власності задоволений у повному обсязі. Однак судом при ухваленні рішення в резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Виходячи з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачку, у зв`язку з задоволенням позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається інформація про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Отже, у зв`язку з тим, що при ухваленні рішення судом у резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким покласти на відповідачку судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 256 гривень 97 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

19.03.2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14 березня 2008 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 53.7683 умовних кадастрових гектари. При житті [PERSON] склала заповіт про те, що після її смерті все своє майно на день смерті заповідає [PERSON] За таких обставин, він є спадкоємцем за заповітом. Проте, за станом свого здоровя та у звязку з тим, що він юридично неграмотний він вчасно не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. В даний час він не може оформити свідоцтво про право на спадщину, за заповітом, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що прострочив термін прийняття спадщини. Вважає, що причина, яка перешкоджала йому прийняти спадщину є поважною. Просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві підтримав позов і просив його задовольнити, справу слухати у їх відсутності. Представник Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в засідання не зявився, однак сільський голова [PERSON] подала до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 14 березня 2008 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 53.7683 умовних кадастрових гектари. При житті [PERSON] склала заповіт про те, що після її смерті все своє майно на день смерті заповідає [PERSON] За таких обставин, він є спадкоємцем за заповітом. Проте, за станом свого здоровя та у звязку з тим, позивач юридично неграмотний він вчасно не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. В даний час [PERSON] не може оформити свідоцтво про право на спадщину, за заповітом, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що прострочив термін прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив передбачений ст.1270 ЦК України трьохмісячний строк для подання у Тисменицьку державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Тому йому слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. Правовідносини, які відповідають вказаним фактичним обставинам, врегульовані ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

19.03.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітної плати відповідача. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18.02.2011, але до його реєстрації з 2010 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Зазначає, що [INFO] у них народилася дочка - [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили сімейні відносини, хоч проживають разом в одній квартирі. Відповідач працює водієм на Чернігівському хлібозаводі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позов підтримала за вимогами викладеними в ньому та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Беручи до уваги положення ч.5 ст. 74 ЦПК України щодо вручення судових викликів, суд вважає можливим, зі згоди позивача, справу розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з засад справедливості, добросовісності, розумності, враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: partial