Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19.05.2016 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини від батьків що перебувають у шлюбі. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що 24.09.2011 року між нею та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис за № 1118. Далі в заяві зазначила, що 20.01.2016 року в «Центральній міській клінічній лікарні № 9 м. Донецька» у Пролетарському районі на 39 неділі вагітності у неї народився хлопчик вагою 3650 гр.. 27.01.2016 їй було видане медичне свідоцтво про народження № 55 недержавного зразка, на підставі якого їй видано Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька, Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР свідоцтво про народження її сина [PERSON] [NUMBER] від 27.01.2016 року. Як слідує далі з тексту заяви, звернувшись до Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з медичним свідоцтвом про народження від 27.01.2016 року № 55, виданим КЗ «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецьк» та зі свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька, Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 27.01.2016 року, з метою державної реєстрації народженої дитини на території України та отримання свідоцтва про народження, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження посилаючись на те, що заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В підтвердження родинних відносин заявниця надала певний перелік документів. Просить суд встановити факт народження 20 січня 2016 року у комунальному закладі «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецьк» другої дитини, чоловічої статі, [PERSON]. Матір'ю записати [PERSON], громадянку України, яка народилася [INFO], відповідно до актового запису про шлюб від 24 вересня 2011 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області. Батьком дитини записати [PERSON], громадянина України, [INFO], відповідно до актового запису про шлюб від 24 вересня 2011 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату та час його проведення, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, прохали її задовольнити з підстав, що у ній викладені. Представник заінтересованої особи - Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти задоволення заяви не заперечувала, вважала за можливе її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 24.09.2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON], 24.09.2011 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1118. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 55 (недержавного зразка), виданого 27.01.2016 року КЗ «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецьк», у [PERSON], яка зареєстрована та мешкає: [ADDRESS] 20 січня 2016 року о 21.20 годині народився хлопчик вагою 3650,0 грамів від других пологів (а.с. 13). Згідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Пролетарським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 27.01.2016 року було зареєстровано народження дитини [PERSON], [INFO], місто народження зазначене як Донецька Народна Республіка, Пролетарський район, м. Донецьк, батьками якого вказані: мати - [PERSON], громадянка України, батько - [PERSON], громадянин України (а.с.12). Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження, виданої представнику за довіреністю [PERSON] Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18.05.2016 року за № 921/04-06-164, їй відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки нею для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 14). Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Чоловік заявниці [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До таких справ, зокрема відносяться згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення факту, який має юридичне значення щодо якого заявник звернувся з відповідною заявою. Також, зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обов'язків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявника як матері дитини щодо реєстрації її народження, суд вважає за необхідне встановити факт народження 20 січня 2016 року дитини [PERSON], яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Outcome: approved