overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ? частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 25.09.2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що працювати не має змоги, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відповідач утримувати у добровільному порядку її відмовляється, хоча має таку можливість, тому вона просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку на її утримання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, про що свідчить надана заява. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав, про що свідчить надана заява. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 25.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №201, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку матеріально утримувати дружину відмовляється. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 18.06.2014 року до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 09.07.2005р., зареєстрованим у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №217. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння та різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з грудня 2010 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.07.2005 року, шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №217 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки з грудня 2010 року, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивачка не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 22.09.2007 року у Багаточернещинській сільській раді Сахновщинського району Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжя припинили про причині виникнення сварок через різні дрібниці та непорозуміння, в результаті яких сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду телефонограму, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду телефонограму, в якій прохав справу розглянути в його відсутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2014 році, майновий спір вітсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на спадщину, належного померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 19.06.1992 року за № 1-2240 житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в [ADDRESS], необхідно встановити юридичний факт розташування даного житлового будинку, оскільки у правовстановлюючому документі помилково записано «[ADDRESS]» замість « [ADDRESS]»; просила розглянути справу без її участі, вимоги заяви задовольнити (а.с.18). Представник Гранівської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без нього, не заперечував проти задоволення вимог заяви (а.с.19). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 19.06.1992 року за № 1-2240 належав померлій [INFO] [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який згідно довідки Гранівської сільської ради № 443 від 10.06.2014 даний житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, судовим порядком можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту розташування спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями за певною адресою має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати права власності на вказану нерухомість, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення цих обставин, то цей факт необхідно встановити рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулася до Тельманівського районного суду із заявою про визнання безвісно відсутнім громадянина [PERSON], [INFO], уродженця с. Томай Чадир-Лунгского району Молдавської РСР. В своїй заяві вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відомостей про місце проживання або місцезнаходження [PERSON] заявниця не має з березня 2012 року. Встановлення даного юридичного факту необхідне заявниці для оформлення допомоги на утримання неповнолітньої дитини та оформлення дозволу на виїзд дитини за кордон. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій на заявлених вимогах наполягала, справу просила розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Мирненської селищної ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Свідок [PERSON] надала суду письмові пояснення, якими підтвердила факти на які посилалася [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . і від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого Мирненською селищною радою Тельманівського району Донецької області. Згідно довідки №387 від 10.06.2014 року, виданої Мирненською селищною радою Тельманівського району Донецької області, [PERSON] мешкав без реєстрації в [ADDRESS] разом з [PERSON] з листопада 2010 року по березень 2012 року. Теперішнє місце проживання або перебування [PERSON] не відоме. Згідно ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що громадянина [PERSON], [INFO], уродженця с. Томай Чадир-Лунгского району Молдавської РСР необхідно визнати безвісно відсутнім. Встановлення даного факту має юридичне значення і необхідне заявниці для оформлення допомоги на утримання неповнолітньої дитини та оформлення дозволу на виїзд дитини за кордон.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

18.06.2014 року до Корсунь-Шевченківського районного суду по пошті надійшов даний позов, в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.07.2007 року, виконкомом Нетеребської сільської ради Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Свій позов позивач мотивує тим, що стосунки між сторонами погіршились відразу після реєстрації шлюбу. З того часу змінилось ставлення один до одного. Сім'я у відповідача на останньому місці. На цьому ґрунті між сторонами виникали непорозуміння, що призвели до втрати поваги та руйнації сім'ї. Однак, відповідач не бажає це визнати та не дає згоди на розірвання шлюбу в позасудовому порядку. Позивач вважає, що їхня сім'я вже не існує, оскільки зараз вона працює за межами області, спільне господарство вони не ведуть, бюджет окремий. В судове засіданні позивач не з'явився, надала заяву про розгляд справи без її участи, вказавши, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 14.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Корсунь-Шевченківським райвідділом ЗАГС Черкаської області 17.08.2012 року, актовий запис № 9 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Спільне життя між сторонами не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору про поділ майна, набутого за час шлюбу, на даний момент немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Позивач в позовній заяві просить судові витрати не стягувати з відповідача, а тому суд такі не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

18.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та визначити місце проживання дити разом із нею. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.01.2007 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що він не бажає забезпечувати сім'ю та поклав обов'язки з виховання дитини, ведення домашнього господарства та утримання сім'ї на позивача. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. У позивачки відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Також позивачка зазначила, що від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] і просила суд, щоб дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати із нею. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 24.01.2007 року. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти того щоб дитина після розірвання шлюбу проживала з матір'ю, суд приходить до висновку, що у цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

18.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2005 року, шлюб зареєстрований Гірницької міської радою м.Селідове Донецькій області, актовий запис № 80. Від цього шлюбу дітей в них немає. З 2011 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з тієї причини, що в них відсутні почуття, взаєморозуміння та повага один до одного, між ними постійні сварки. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на її дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 10.12.2005 року, шлюб зареєстрований Гірницької міської радою м.Селідове Донецькій області, актовий запис № 80, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітніх дітей у сторін не має, вони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2011 року з тієї причини, що в них відсутні взаєморозуміння та почуття. Примирення між ними неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

18.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 14 жовтня 1988 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб зареєстрований в Будинку одружень м.Фрунзе Киргизстану, актовий запис № 2751. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO].народження. З квітня 2010 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] Позивачка [PERSON] до в судового засідання на з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. (а.с.9). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу.(а.с.10). Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON]. та [PERSON] перебувають в шлюбі з 14 жовтня 1988 року, шлюб зареєстрований в Будинку одружень м.Фрунзе Киргизстану, актовий запис № 2751.(а.с.3). Судом встановлено, що неповнолітніх дітей в подружжя [PERSON] немає, з квітня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них немає спільних інтересів, не цікавляться життям одне одного, мешкають окремо, шлюб суперечить інтересам позивачки.. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

18.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Крім того, відповідач вже сплачує аліменти на утримання доньки від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. 3-тя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, з позовом згодна. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), який мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ВК Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги сину не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину відповідач не бажає. [PERSON] також сплачує аліменти на іншу дитину, доньку від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає матеріальному положенню відповідача, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 18.06.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved