Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

17 липня 2017 року позивач звернулась до Софіївського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 червня 2013 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №28. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, із за різних поглядів на сімейне життя, у зв'язку із цим шлюбні відносини між сторонами поступово погіршились. З червня 2017 року позивач з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. [PERSON] має намір створити нову сім»ю з іншим чоловіком. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, так як суперечить її інтересам, в зв'язку з цим, позивач просить розірвати шлюбі між нею та відповідачем , термін для примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] надала суду: копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4), копію свідоцтва про народження сина - [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації зроблено запис за №102 (а.с.5). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи всі обставини справи та аналізуючи всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір залишити їй прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача «[PERSON]».

Outcome: approved