Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на сина, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 01 червня 2008 року, але на даний час позивач пішов із сім'ї та проживає окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2016 року до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 01 червня 2008 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 2 (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який мешкає з позивачем у справі. Відповідач працездатний, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дитини, їх батьків, тієї обставини, що утримання дитини є обов'язком обох батьків, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття щомісячно починаючи з 10.05.2016. Одночасно, суд зазначає, що в позовних вимогах [PERSON] встановлено термін з якого, необхідно стягувати з відповідача аліменти, а саме з 10.05.2016. З урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів і суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved