Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] видане Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області 07.09.2006 року. [INFO] помер [PERSON] , її батько, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області 16.04.2015 року. Родинні відносини із спадкодавцями підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про народження батька позивача. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1,7359 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3477 га, та площею 1,3882 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області та які належали спадкодавцю [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 16.03.2000 року Радехівською районною радою, Львівської області і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 8032, яку прийняв [PERSON] , батько позивача, проте за життя не встиг належним чином оформити своїх спадкових прав та здійснити державну реєстрацію земельних ділянок. Маючи намір оформити свої права на спадкове майно, відповідно для прийняття спадщини позивача звернувся до нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а саме державного акту на земельні ділянки та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Відсутність у позивача належних правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію її майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 1,7359 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0.3477 та, та площею 1,3882 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.2-2 зворот). Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.51). Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. Однак подав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заявлені позовні вимоги підтримує, просить задоволити позов та розглядати справу без його участі (а.с.50). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області 07.09.2006 року, актовий запис №26 (а.с.13). Після її смерті залишилося, окрім іншого, спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 1,7359 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3477 га, та площею 1,3882 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області та які належали спадкодавцю [PERSON] , згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 16.03.2000 року Радехівською районною Радою народних депутатів і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 8032 (а.с.6-6 зворот). Батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на його ім`я на частину спадкової маси було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджуються копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області 16.04.2015 року, актовий запис №25 (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області 25.07.2017 року №914, до дня смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . Його дочка [PERSON] проживала разом з померим до дня його смерті (а.с.14). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , від 04 грудня 1987 року (а.с.3). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved