Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

19.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свою заяву тим, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але з 14.02.2016 року сімейні відносини припинені та на даний час не підтримуються. Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно позовної заяви просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач, повідомлений судом в належний спосіб про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився та про причини неявки не повідомив. Вивчивши позовну заяву та ознайомившись з доданими до заяви документами суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної позовної заяви слід відмовити з наступних підстав: Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, надане заявницею свідоцтво про шлюб (а.с. 7), видане незаконним утворенням ДНР, є незаконним та не створює правових наслідків. Таким чином, суду не надано обєктивних та належних доказів у підтвердження саме акту укладення шлюбу між сторонами справи, згідно ст. 21 Сімейного кодексу України, відповідно якої шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 21, 27, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed