Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

19.04.2016 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки, [PERSON], право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Липянка Шполянського району Черкаської області, вул. Садова, 52, вартістю 19 973 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що його тітка, [PERSON], померла 03.07.1999, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 113096, виданим Липянською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №21. За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла позивачеві все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, по день смерті [PERSON] заповіт не було змінено чи скасовано. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із права на земельну частку (пай), що знаходилась в землях колективної власності КСП «Батьківщина» с. Липянка Шполянського району Черкаської області та житлового будинку, що знаходиться по вул. Садовій, 52 в с. Липянка Шполянського району Черкаської області. Позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). В березні 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак нотаріус відмовив позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, тому позивач і звернувся до суду із даним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просять розглядати дану справу без їх участі, вказавши, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій просить розглядати дану справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши \~та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які \~мають юридичне значення для \~розгляду справи і вирішення спору по суті, \~розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 03.07.1999, згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СР №113096, виданим Липянською сільською радою Шполянського району Черкаської області 03.07.1999, актовий запис №21 (а.с.7). Згідно з заповітом від 07.04.1987, посвідченим виконавчим комітетом Липянської сільської ради народних депутатів Шполянського району Черкаської області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, племіннику [PERSON]. Заповіт не змінений і не скасований. (а.с.8, 30). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАА №582880 від 23.08.2002 державний нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчує, що на підставі заповіту посвідченого Липянською сільською радою від 07.04.1988 і зареєстрованого в реєстрі за №50, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано дане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,09 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві «Батьківщина» в с. Липянка Шполянського району Черкаської області (а.с.10). Згідно з відповіддю Шполянської державної нотаріальної контори №286/01-31 від 06.04.2016 про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся, щоб одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який розташований в с. Липянка, вул. Садова, 52, Шполянського району Черкаської області, однак документів, що підтверджують право власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем, у позивача не було. У разі неможливості надати оригінали документів, які підтверджують право власності на житловий будинок, нотаріус рекомендував позивачеві звернутися до суду для вирішення питання успадкування майна та визнання за позивачем права власності на вказане майно (а.с.11) Відповідно до довідки №278 від 31.03.2016, виданої Липянською сільською радою [PERSON], в с. Липянка Шполянського району Черкаської області згідно з погосподарською книгою №1, особовий рахунок 01-0050-01, по вул. Садова, 52, власником будинку з надвірними спорудами є [PERSON], яка померла (а.с.12). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться в с. Липянка Шполянського району Черкаської області, вул. Садова, 52, житловий будинок під літ. А-1 було побудовано в 1925 році (а.с.13-17). Відповідно до повідомлення Шполянського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» №29 від 01.03.2016 будинковолодіння, розташоване в с. Липянка вул. Садова, 52, Шполянського району Черкаської області, складається із житлового будинку під літ. А-1, його загальна вартість 19\~973 грн. (а.с.18). Відповідно до довідки №32/7.39 від 26.04.2017 відділу містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства житлово-комунального господарства житловий будинок за адресою с. Липянка вул. Садова, 52, побудований до 1992 року і відповідають будівельним, санітарним та протипожежним нормам (а.с.29). Відповідно до довідок №65 від 10.02.2016 та №184 від 24.04.2017, виданих Липянською сільською радою Шполянського району Черкаської області, 03.07.1999 померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. В с. Липянка за померлою [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований на присадибній земельній ділянці 0,55 га, яка не приватизована та знаходиться у тимчасовому користуванні [PERSON]. По даним сільської ради обтяжень та обмежень на землю немає. Інших малолітніх, неповнолітніх,бездомних спадкоємців немає (а.с.9, 28) Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач внаслідок відсутності правовстановлюючого документу про право власності на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, а відтак право власності може бути визнане судом. Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, оскільки [PERSON] померла 03.07.1999, до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 534 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Відповідно до правових позицій, викладених в Постанові Верховного суду № 6-137цс13 від 18.12.2013 право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у1925 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність 13.12.1995). Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. За таких обставин, враховуючи, що померла [PERSON] за свого життя мала право власності на спірне майно, а позивач є її спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Судові витрати по справі позивач просить залишити на його рахунку.

Outcome: approved