Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

19.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Мотивує свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 17.12.1994 року до 10.10.1996 року. Під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти з 08.01.2014 року до 30.06.2017 року. З 01.09.2017 року син продовжив навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. Сікорського», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з 01.10.2017 року і до припинення навчання або досягнення 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги та пояснив, що має на утриманні доньку від другого шлюбу [PERSON], яка навчається в Первомайському медичному коледжі, а тому також потребує матеріальної допомоги. У звязку з цим, він згоден до сплати аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку. Вислухавши участників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до представленої копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки № 3498 від 04.09.2017 року, [PERSON] навчається за денною формою навчання інституту енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ», згідно наказу № 2648 від 19.08.2017 року і закінчує навчання 31.05.2019 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Сторонами визнано, що їхня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України, ця обставина є такою, що не підлягає доказуванню. Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до розяснень наданих в п.20) Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обов'язок, згідно з засадами ст. 141 Сімейного кодексу України, в рівній мірі стосується обох батьків. А відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Зясувавши обставини справи, суд враховує, що, і відповідач і позивачка працевлаштовані на підприємстві ВП «ЮУ АЕС», мають сталий дохід, а тому в змозі утримувати дитину, яка продовжує навчання. Але враховуючи, що відповідач має на утриманні дитину від другого шлюбу, яка також продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суд вважає за доцільне стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (а.с. 17, 21-22). На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, яка продовжує навчання, так як відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки право на утримання повнолітньої дитини невідємно повязане із її навчанням, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання, тобто до 19.08.2017 року (а.с. 8). Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає, оскільки встановлення мінімального розміру аліментів допускається лише при вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким є 19.10.2017 року (а.с. 1). У звязку з цим, вимога [PERSON] про стягнення аліментів з 01.10.2017 року, не може бути задоволена судом. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial