Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

17 листопада 2016 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст.ст. 328, 370, 1218, 1220, 1226, 1261,1268 Цивільного кодексу України, просить суд: 1. Встановити факт володіння та належності по 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], на праві власності батьку позивачки, [PERSON], який помер [INFO] та матері позивачки, [PERSON], яка померла [INFO]. 2. Встановити фат володіння та належності 3/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], на праві власності матері позивачки, [PERSON], яка померла [INFO] з моменту фактичного прийняття спадщини після смерті, свого чоловіка, а батька позивачки, [PERSON]. 3. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивуються тим, що відповідно до рішення виконкому Шосткинської міської ради народних депутатів від 12.02.1981 року за № 70 «Про затвердження списку ЖБК «Строитель-2» на заселення будинку та закріплення на обслуговування», копії списку надання житлової площі, батьку позивачки, [PERSON] було надано кооперативну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66.3 кв. м (відповідно до технічного паспорту на квартиру та довідки КП «Шосткинське МБТІ» від 02.06.2016 року за № 544). Вартість вказаної квартири, згідно довідки КП «Шосткинське МБТІ» від 02.06.2016 року за № 544, складає 91 417 грн. [INFO] батько позивачки помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть за № 774. Спадкоємцями першої черги після його смерті були позивачка, [PERSON], мати позивачки, [PERSON] та брат позивачки, [PERSON] Після смерті батька, для отримання спадщини у виді частки у вказаній квартирі позивачка до нотаріуса не зверталася, мати позивачки, [PERSON], на виконання вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка на належну йому частку, так як весь час була зареєстрована у вказаній квартирі та проживала разом з ним за вказаною адресою, що також підтверджується і адресною довідкою-про склад сім'ї від 09.08.2016 року, виданою КП «Укржилкомфорт», відповідно до якої мати позивачки була зареєстрована у вищевказаній квартирі по день своєї смерті. Брат позивачки, [PERSON], спадкував обов'язкову частку у спадщині відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, згідно якої, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК України з приводу зменшення обов'язкової частки у спадщині позивачка до суду з позовною заявою не зверталася. Однак, [INFO], мати позивачки також померла, що підтверджується відповідною копією про смерть. При житті матір'ю позивачки не було складено заповіту і тому на її частку у виді 3/4 (після фактичного прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, а саме з [INFO]) у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відкрилася спадщина. Крім позивачки іншим спадкоємцем після смерті матері був молодший брат позивачки, [PERSON], який знову ж спадкував обов'язкову частку у спадщині відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України та вважається таким, що відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка згідно ст. 1269 ЦК України, після смерті матері подала заяву до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом. Пізніше, позивачка звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, коли позивачка звернулася для одержання свідоцтва про право на спадщину, то, відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 позивачці в ньому було відмовлено, так як вищезазначена квартира не зареєстрована належним чином у відповідному Державному реєстраційному органі, відсутній орган реєстрації, дата та номер реєстрації цього майна і позивачки було рекомендовано з даного питання звернутися до суду. Даний факт підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2016 року. Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час спірних правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану в користування, набуває право власності на це майно. Зазначений висновок ґрунтується і на роз'ясненні п.8 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, інші будівлі та споруди. Підтвердженням цього є довідка, видана кооперативом, про повну сплату пайового внеску у вигляді вартості квартири та підтвердження членства спадкоємця в кооперативі, а в разі відсутності державної реєстрації права власності на кооперативну квартиру буде слугувати підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування чи то за законом, чи то за заповітом. В підтвердження цього факту є довідка ЖБК «Строитель-2» від 01.06.2016 року, згідно якої батько позивачки, [PERSON] сплатив пайовий внесок у розмірі 7482 руб у повному обсязі, повністю розрахувався за кооперативну квартиру, атому є власником цієї квартири. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2 групи, позивачка звільнена від сплати судового збору, що підтверджується копією відповідних документів. Позивачка та її представник - адвокат Матеко Л.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснили, що інших спадкоємців, крім зазначених немає. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що заперечень проти позову не має. Третя особа, житлово-будівельного кооперативу «Строитель-2», в судове засідання не з'явилась, просить розглянути справу без участі третьої особи, проти позову не заперечує, про що надала відповідну заяву. Суд вважає можливим слухати справу без участі представника третьої особи, житлово-будівельного кооперативу «Строитель-2», оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Сторони не заперечують. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивачки, копію довідки МСЕК з якої вбачається, що позивачка [PERSON] є інвалідом другої групи по зору до 01.01.2019 р., копію пенсійного посвідчення позивачки, копію архівного витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 12.02.1981 року № 70 про затвердження списку ЖБК «Строитель-2» на заселення будинку та закріплення на обслуговування та додатку № 1 до архівного витягу з якого вбачається список надання жилої площі по ЖБК «Строитель-2» за № 62: [PERSON] зі складом сім'ї 3-х осіб: [PERSON],- дружина та [PERSON], дочка надається житло по [ADDRESS] житловою площею 39,71 кв.м., копію списку надання житлової площі по ЖБК «Строитель-2» з якого вбачається [PERSON] значиться під № 62, копію технічного паспорту на спірну квартиру з технічними характеристиками, копію довідки КП «Шосткинське МБТІ» за № 544 від 02.06.2016 р., про те, що загальна площа квартири становить 66.3 кв.м., житлова 42.1 кв.м., копії свідоцтв про народження позивачки та її молодшого брата [PERSON], з яких вбачається, що їх батьками є: [PERSON] та [PERSON], копії свідоцтв про смерть з яких вбачається: [PERSON] помер [INFO]., та [PERSON] померла [INFO], з довідки КП «Укржилкомфорт» № 987 від 09.08.2016 р., вбачається, що [PERSON] дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], по день своєї смерті, а також на день смерті були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], а також, що на день смерті [PERSON] у спірному житлі був зареєстрований [PERSON], копію постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 28.10.2016 р., копію заяви [PERSON] до Шосткинської нотаріальної контори від 28.08.2006 р., про прийняття спадщини після померлої матері, копію КП «Шосткинське МБТІ» за № 544 від 10.06.2016 р., про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване, копію довідки КП «Укржилкомфорт» від 22.04.2016 р., про те, що [PERSON], 1989 р.н., є зареєстрованим у спірній квартирі з 22.11.2005 р., копію довідки ЖБК «Строитель-2» від 01.06.2016 р., з якої вбачається, що член кооперативу [PERSON], який помер в серпні 2005 року, займав квартиру [ADDRESS], загальною площею 63.79 кв.м, житловою 39,71 кв., пайовий внесок сплачено повністю в сумі 7482 руб., суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка має право першої черги на спадкування за законом, оскільки є дочкою померлих батьків: [PERSON] та [PERSON] та відповідно до ст..1269-1270 ЦК України прийняла спадщину після померлої матері [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до 1267 ЦК України, частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю визначається власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного із співвласників при спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено законом. Тобто, померлі родичі позивачки при житті вищезазначеною квартирою володіли, користувалися та розпоряджалися на власний розсуд. Так як, відповідно до глави 4 ЦК України, померлий громадянин не є суб'єктом права та відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому на виконання п. 17 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають Юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року, встановлюється лише факт володіння та користування ними на праві власності частинами вищевказаної квартири. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час спірних правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану в користування, набуває право власності на це майно. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності зареєстровано згідно з вимогами Закону. Відповідно до ст. 16 Закону та п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника (заяв співвласників). Згідно із статтею 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільна правоздатність) особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене, у разі смерті власника об'єкту нерухомого майна, яке не було зареєстровано належним чином, вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, не може бути проведена без встановлення факту належності на праві власності нерухомості померлому. Відповідно до п. 10 ст. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за № 296/5 від 22.02.2012 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2 групи, позивачка звільнена від сплати судового збору, що підтверджується копією відповідних документів.

Outcome: approved