Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

19.03.2018 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на молодшого сина аліменти в розмірі 30% від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років та на старшого сина в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину віком від шести до вісімнадцяти років в сумі 1635 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, перебувала у шлюбі з 26.09.2009 року по 20.05.2015 року, та останній є батьком їх спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Оскільки між відповідачем та позивачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей та проживає окремо, вважає, що стягнення аліментів саме у такому розмірі відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей та сприятиме якнайкращому їх соціальному забезпеченню. 25.04.2018 року суддею Козівського районного суду Тернопільської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 03.09.2018 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, згідно з якого вказує, що не згідний із доводами позивача та її позовними вимогами. Зокрема, зазначив, що він не ухилявся від обов`язку утримання їхніх дітей, а, неоднорозаво брав участь у їх вихованні, купляв одяг, а також давав готівкові кошти. Також відповідач неодноразово пропонував позивачу примиритись і пропонував кошти на утримання дітей в добровільному порядку, проте позивачка відмовлялась від таких. У зв`язку з цим просить відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. 20.02.2019 року від відповідача надійшла заява, що позовні вимоги позивача не підтверджує та просить суд встановити розмір аліментів в розмірі 800 грн. на кожну дитину (а.с.51). 06.03.2019 року позивачем через канцелярію суду подана заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину у розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~щомісячно,\~до досягнення\~дітьми повноліття(а.с.54). 23.05.2019 року відповідачем через канцелярію суду подана заява про визнання позову в частині стягнення аліментів на кожну дитину у розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~щомісячно,\~до досягнення\~дітьми повноліття(а.с.64). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи у їхній відсутності з врахуванням поданих ними заяв. Оскільки учасники справи у судовезасідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відтак, зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття (а.с.6, 7). Частинами 1, 2, 3 ст.181 Сімейного кодексу України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1\~ст. 183 цього Кодексу). Згідно з\~ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;\~\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожного з них, починаючи з 19.03.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім цього, оскільки позивач при зверненні до суду із цим позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved