Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

19 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В якому зазначив, що 22 жовтня 2007 року сторони уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно пункту 9.12 Договору він діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач з свого боку зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також комісію на умовах, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови). Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року виникла заборгованість на загальну суму 20051грн.64коп. На підставі положень ст.ст.526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив суд про задоволення позову. У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Стаття 526 ЦК України встановлює правило, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 жовтня 2007 року сторони уклали кредитний договір (а.с.5-9), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, строком на 36 місяців. Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг (далі Правила) він діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також комісію на умовах, передбачених Правилами - п.6.5, а у випадку порушення строків платежів більше чим на 120 днів зобов'язалася сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. плюс 5% від суми позову - п.8.6 Правил. Як свідчить розрахунок за договором, станом на 31 жовтня 2013 року (а.с.10-11) загальна заборгованість за кредитом становить 20051грн.64коп., яка складається: з заборгованості за кредитом - 4290грн.59коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 14330грн.02коп.; штрафу - 500грн. (фіксована частина), 931грн.03коп. - процентна складова. Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов'язання за договором не виконав, чим порушив умови Правил - п.п.6.5.-6.6. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивача судового збору у сумі 229 грн.40коп.

Outcome: approved