Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

17 березня 2015року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ЗАТ «Ремонтно-інстументальний завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 31249,34гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 2005року по 2008рік працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді головного бухгалтера та з 2008року по 1 грудня 2014року - провідним економістом. 1 грудня 2014року вона була звільнена з роботи у зв'язку з скороченням штату, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. На підприємстві несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, так станом на 1 грудня 2014року за наявною у неї інформацією, заборгованість перед нею як працівником по виплаті розрахункових коштів становила 31249,34гривень. Востаннє заробітну плату вона отримувала на початку 2014року. В подальшому нове керівництво заводу відмовилось виплачувати заробітну плату, чим порушує її трудові права, оскільки виплачувати заробітну плату зобов'язані регулярно два рази на місяць або в день звільнення, тому вона змушена звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] з 2005року по 2008рік працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді головного бухгалтера та з 2008року по 1 грудня 2014року - провідним економістом. 1 грудня 2014року вона була звільнена з роботи у зв'язку з скороченням штату, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Згідно з ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Обчислення середнього заробітку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати. Згідно із розрахунку, який наданий позивачем та не оспорувався відповідачем, заборгованість із виплати заробітної плати становить 31249,34гривень, з них заборгованість по заробітній платі - 13512,87 гривень, відпускні та компенсація за невикористану відпустку - 12018,68гривень, вихідна допомога - 2399,59гривень, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати на березень 2015року - 3318,20гривень. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved