overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] вказавши, що домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини рівною мірою не досягнуто, вона не працює та доходів не має, відповідач працює нелегально у приватних підприємців і отримує дохід, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дочку в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2012 до 21 жовтня 2013 року(а.с. 6). В сімї народились дочка, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії І-АМ №210016. [PERSON] проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї № 364 від 12.10.2017(а.с. 7), знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоровя, позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2016 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.3), яка проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 14.10.2017 (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 33. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 016041. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії І-ФП № 112951 та серії 1-ФП № 0799912, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06 липня 2001 року Поторицькою сільською радою Сокальського району Львівської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, які проживають з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 липня 2001 року Поторицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 (а. с. 7), від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 8, 9), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року Солончаківською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року Солончаківською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3 (а. с. 6), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини і позивача відповідач не надає, через що вона звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Корж) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2014 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, однак свої обовязки не виконує. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] із 2002 року стала спілкуватися з померлою [PERSON], яка проживала сама, не мала дітей та інших близьких родичів. Тому заявник [PERSON] без укладення договору довічного утримання, з зими 2003 року, постійно та безперевно підтримувала [PERSON], співмешкала з нею та надавала матеріальну допомогу, включно до дня смерті. Крім того, за власні кошти здійснила поховання та інші понесені з цим витрати. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки для цього необхідно встановити факт проживання однією сім'єю. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заявника судовому засіданні просив заяву задовольнити, мотивуючи це обставинами, що викладені у заяві. Представник Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області до суду не з`явився також, подав заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просить справу розглянути у його відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заявник доглядала за померлою [PERSON] та включно до дня смерті проживала з нею однією сім'єю. Свідок [PERSON] судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] протягом останніх років проживала разом з померлою, здійснювала за нею догляд та надавала матеріальну допомогу. Свідок [PERSON] судовому засіданні підтвердила всі обставини, що викладені у позовній заяві та підвердила факт проживання заявника [PERSON] з померлою [PERSON] однією сім'єю. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема показами свідків, беззаперечно доведено, що [PERSON] проживала однією сім'єю із [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до довідки Плисківської сілької ради Погребищенського району Вінницької області №662 від 29.09.2017 року саме [PERSON] здійснила поховання [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.13). Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] проживала однією сім'єю із [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі ч.2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 04 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі дітей немає. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Сторони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Пояснила, що шлюбні відносини подружжя не підтримують, уже тривалий час проживають окремо. Вважає, що дальше збереження сімї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач в судове засідання не зявився і не подав будь-яких заперечень проти позову, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 04 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Сторони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved