Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

17 червня 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач просить суд визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1420 га., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована с. Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер 4623682600:01:001:0069, що належала [PERSON], яка померла 13 січня 2011 року. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 13 січня 2011 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-СГ № 239641 видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 300. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: незавершеного будівництвом житлового будинку № 61, готовністю 68 відсотків, розташованого в с. Дмитре, вул. без назви, Пустомитівського району Львівської області, належного померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області 23 травня 2003 року; земельної ділянки площею 0,1420 га., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована в с. Дмитре Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 4623682600:01:001:0069, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 132143 від 04.08.2010 року. 23 травня 2003 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений [PERSON] державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1114. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернувся із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до [PERSON] державного нотаріуса Пустомитівської державної нотаріальної контори. 01 червня 2016 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі вказаного свідоцтва вона зареєструвала право власності на незавершений будівництвом житловий будинок № 61, готовністю 68 відсотків, розташованого в с. Дмитре, вул. без назви, Пустомитівського району Львівської області, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61081872 від 09.06.2016 року. Відзначає, що вона вчинила усі дії, щодо прийняття спадкового майна після смерті [PERSON]. Однак у неї виникли труднощі з оформленням права власності на земельну ділянку. Труднощі в оформленні права власності на вказане майно полягають у тому, що втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 132143 від 04.08.2010 року. У звязку з цим позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна, в судовому порядку. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради, заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 13 січня 2011 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 239641 видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 300. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 23 травня 2003 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1114, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці [PERSON]. Спадкоємців які б мали право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Таким чином, позивачка [PERSON] являється єдиною спадкоємицею за заповітом майна [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області 23 травня 2003 року видно, що померлій [PERSON] належав незавершений будівництвом житловий будинок № 61, готовністю 68 відсотків, розташованого в с. Дмитре, вул. без назви, Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 132143 від 04.08.2010 року видно, що померлій [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1420 га., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована в с. Дмитре Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 4623682600:01:001:0069. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернувся із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до [PERSON] державного нотаріуса Пустомитівської державної нотаріальної контори. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 01 червня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі вказаного свідоцтва вона зареєструвала право власності на незавершений будівництвом житловий будинок № 61, готовністю 68 відсотків, розташованого в с. Дмитре, вул. без назви, Пустомитівського району Львівської області, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61081872 від 09.06.2016 року. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У спадкоємця немає іншої можливості ніж у судовому порядку визнати право власності на земельну ділянку, оскільки втрачено оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 132143 від 04.08.2010 року, тому суд, з врахуванням встановленого вважає, що позивачка потребує захисту невизнаного свого прав власності на успадковане майно. Враховуючи вищенаведене, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, а також те, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved