Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

17 серпня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає , що з 14 листопада 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнюього сина, [PERSON] , [INFO] . На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено, спільне господарство не ведуть, разом не мешкають. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, несумісність характерів, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки та цінності. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача. Позивач до судового засідання не з`явилась надала заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, проте повістки про виклик до суду повернулись без отримання адресатом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14 листопада 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 547. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 18 серпня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 528, [PERSON] , народився [INFO] , в якому в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 454,00 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 454,00 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved