overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

18 травня 2017 року, [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт родинних відносин в тому, що він є онуком [PERSON], померлої [INFO], мотивуючи це неможливістю отримання ним в нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.10.2007 р. (реєстр. № 60) після смерті [PERSON] з підстав того, що у свідоцтві про народження його матері [PERSON], її мати (бабуся заявника) вказана як [PERSON], а згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] після укладення шлюбу отримала прізвище «[PERSON]», що унеможливлює встановлення факту родинних відносин між ним та бабусею. В судове засідання заявник не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надавши до суду свою письмову заяву, в якій повністю підтримав доводи своєї заяви, просив її задовольнити та слухати справу за його відсутністю (а.с. 13). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але надав суду заяву з проханням, розглянути вказану справу на думку суду без його участі (а.с. 15). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно заповіту від 29.10.2007 р. (реєстр. № 60), посвідченого секретарем Миколаївської с/р - [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження : все своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, та все те, на що вона за законом матиме право вона заповідала [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 24.08.1985 р. - його матір вказана як [PERSON] (а.с. ) У свідоцтві про народження матері заявника серії [NUMBER] від 29.08.1967 р., вона вказана як «[PERSON]», а її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 9). Проте, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії[NUMBER] від 16.12.1980 р., [PERSON] після одруження отримала прізвище [PERSON] (а.с. 9). У свідоцтві про смерть матері заявника серії [NUMBER] від 14.07.2007 р. вказана [PERSON] (а.с. 10). У свідоцтві про смерть бабусі заявника серії [NUMBER] від [INFO] вказана [PERSON] (а.с. 11). 26.04.2017 р. Овідіопольською державною нотаріальною конторою Одеської області було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON], у зв'язку з неможливістю встановити родинні стосунки з померлою (а.с. 4). У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним та встановленим судом - факт родинних відносин заявника та померлої [INFO] [PERSON], а саме те, що остання є бабусю заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини вказує, що 17 квітня 2012 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну земельну ділянку, розташовану на території Оскільської сільської ради сільськогосподарського призначення. Строк на прийняття спадщини пропустив в звязку тим, що починаючи з дня смерті батька постійно хворів і не зміг своєчасно звернутись до нотаріальної контори. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник Оскільської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 17 квітня 2012 року. (а.с.10) У відповідності до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Строк на прийняття спадщини після смерті батька позивач пропустив в зв»язку з хворобою, що підтверджено випискою з амбулаторної карти хворого [PERSON], [INFO](а.с.15). Згідно повідомлення Ізюмської державної нотаріальної контори № 1116/01-16 від 25.05.2017 року після смерті [PERSON], померлого 17 квітня 2017 року, спадкова справа не заводилась. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ним заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 березня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №133. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 березня 2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №133 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з жовтня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позик. 18 травня 2017 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на не житлове приміщення споруди «Корт», що розташовано в [ADDRESS] На обґрунтування поданої заяви позивач зіслалася на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання - щодо повернення коштів за договорами позик. У зв'язку з цим вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. З огляду на встановлені обставини та правові положення, заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки вона не суперечить чинному законодавству і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 квітня 2015 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 06 травня 2011 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з серпня 2015 року. Діти залишились проживати біля позивачки. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що вона звернулась до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Датій». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 072185, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 06 травня 2011 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 218. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Загинайченко» на «Датій» (а.с.11). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо протягом тривалого часу. Сторони мають згідно копій свідоцтв про народження серії І-ФП №154233, малолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 181037 (а.с. 5-6). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 587 від 04.04.2017 року діти проживають разом із позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Спір між сторонами щодо місця проживання їх малолітніх дітей чи розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. У позовній заяві вказала, що сторони проживали однією сім'єю з 2003 року, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивачка та відповідач мають дітей: Аліну, [INFO], Анастасію, [INFO], Артема, [INFO], Олега, [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину і до досягнення повноліття. Позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: Аліну, [INFO], Анастасію, [INFO], Артема, [INFO], Олега, [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження (а. с. 8, 9, 10, 11). Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Любомирівської сільської ради (а. с. 7). Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що сторони мають дітей, які знаходяться на утриманні позивачки, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заявивши вимогу, для забезпечення можливості оформити прийняття спадщини, встановити факт родинних відносин між нею та її покійною тіткою [PERSON], через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними. Заявницею подана заява про підтримання своїх вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересованою особою подана заява про визнання вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. [PERSON], тітка заявниці, померла 06 квітня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 022839, виданим 07 квітня 1997 р. Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми Святець, розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0326929 від 10 червня 1997 р. Батько заявниці [PERSON] прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON], але не оформив її, так як помер. [PERSON] помер 23 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 063895, виданим 24 грудня 1998 р. Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про народження серії VII-УР № 0634518, виданим 02 лютого 1966 року Мануїльською сільською радою Білогірського району Хмельницької області, батьками [PERSON], яка народилася 23 серпня 1954 року, є [PERSON] та [PERSON]. Після укладення 12 квітня 1977 року шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «Базалійська», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 298858, виданим 12 квітня 1977 року Мануїльською сільською Радою Теофіпольського району Хмельницької області. Відповідно до витягу від 14 березня 2014 року № 77 з по господарської книги Святецької сільської ради за період з 1950 по 1952 роки, у господарстві [PERSON], [INFO], проживали її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відсутність відомостей про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] унеможливлює отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47725351 від 16 травня 2017 року інші особи за спадщиною [PERSON] не звертались. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47725309 від 16 травня 2017 року [PERSON] заповіти та спадкові договори не складались. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявницею та її тіткою, неможливість встановлення даного факту у позасудовому порядку, а також доцільність його встановлення, тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей, 2007 та 2014 років народження. Зазначала, що спільне життя у них не склалося через поведінку відповідача, зловживання ним спиртними напоями, застосування фізичної сили, внаслідок чого між ними почали виникати сварки, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача судовий збір. Сторони подали до канцелярії суду заяви, у яких позивач позов підтримала, відповідач не визнав позовних вимог, обоє просили розглянути справу без їх присутності, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 травня 2004 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №03. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сторони зареєстровані та разом з дітьми проживають [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

18 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12 вересня 1992 року, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 12 вересня 1992 року Печанівською сільською радою Дзержинського району Житомирської області актовим записом №8 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved