Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

18.12.2012 року позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя, які були уточнені 4.02.2013 року , згідно яким просить поділити набуте у шлюбі майно- будинок [ADDRESS] та рухоме майно, визнавши за нею право власності на 12 частину будинку, виділивши їй кімнати 1-4,1-3 на загальну площу 20,2 кв.м., залишити відповідачу жилу кімнату площею 18,3 кв.м, в загальному користування залишити кімнати 1-1, 1,П.Ш, та виділити їй майно на суму 16300грн, відповідачу- на суму 20300грн, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та представник [PERSON] вимоги, викладені в уточненій позовній заяві зменшили і пояснили, що неодноразово пропонували відповідачу сплатити половину вартості будинку та майна, яке їй належить, від чого відповідач відмовлявся, посилаючись на невизначеність з вартістю будинку. Тому на даний час вона просить поділити на рівні частини придбаний у шлюбі будинок, виділивши їй дві жилі кімнаті площею 9,7кв.м. та 10,5 кв., відповідачу кімнату 18,3 кв.м., залишити в загальному користуванні передню кімнату, ванну, кухню, вхідний коридор. Та виділити їй майно у вигляді швейної машинки, оверлок до неї та пральну машинку , інше майно залишити відповідачу, без стягнення з нього різниці вартості майна, стягнути з відповідача понесені нею витрати на проведення експертиз в сумі 2009 грн та судові витрати в сумі 310грн. Відповідач [PERSON] та його представник в суді позовні вимоги визнали частково, з варіантом поділу рухомого майна погоджуються, з варіантом поділу будинку не погоджуються , оскільки в кімнаті 1-4, яку позивачка бажає виділити собі, знаходиться піч для дров та вугілля, якою відповідач іноді користується, при тому, що в домі водяне опалення і котел для нього знаходиться в коридорі, що пропонується залишити в загальному користуванню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі на підставі наступного. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60,69,70 СК України майно, яке придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності , частки майна дружини і чоловіка є рівними . Вказане право подружжя на рівність часток у спільній власності було також передбачено і ст.. 28 Кодексу про шлюб та сім*ю України, який діяв до 2002 року під час придбання сторонами частини спірного майна. У відповідності до ст..71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як роз*яснено в п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з*ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст..ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України , відповідно до ч.ч.2,3ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім.*я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В суді встановлено , що з 10.01.1990 року по 23.10.2012 року сторони перебували у шлюбі. Під час шлюбу, 27.02.1998 року , [PERSON]та [PERSON] було придбане майно у вигляді будинку [ADDRESS] Луганської області на підставі договору купівлі- продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори в реєстрі за №263.При цьому частки кожного із покупців будинку договором не визначено. Крім того, подружжям також було придбано рухоме майно: 2 телевізори, ліжко, шкаф,комін,кондиціонер,м*який куток, мебля для передньої кімнати, швейна та пральна машинки, оверлок для швейної машинки, супутникова антена, мотоблок, ковдри, мікрохвильова піч, всього на загальну суму 39100грн, за оцінкою позивачки. Під час слухання справи в суді встановлено, що частина майна, яка знаходилася у спірному будинку під час виїзду позивачки до м.Харькова на заробітки , зникла, що стало підставою для зменшення нею позовних вимог. Наявність майна, яке залишилася, підтверджується актом від 4.02.2013року ( арк..спр.35). Оскільки с запропонованим представником позивачки [PERSON] в судовому засіданні , яке відбулося 11.02.2014року, варіантом поділу рухомого майна представник відповідача [PERSON] погодився, суд вважає за можливе прийняти його до уваги з врахуванням вартості майна, визначеного у висновку експерта №206/26 від 20.05.2013року ( арк..спр. 53-56).На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе при поділу спільного майна подружжя-сторін у справі - виділити позивачці швейну машину, вартістю 1440грн,оверлок, як доповнення до швейної машинки, вартістю 450грн, пральну машинку вартістю 1240гр, всього на загальну суму 3130,0грн, відповідачу - інше майно, перелічене в висновку експерта, на загальну суму 13052,40грн без стягнення з відповідача різниці вартості майна, про що заявлено представником позивачки. Також суд погоджується з варіантом поділу спірного будинку, запропонованого представником позивачки, оскільки відповідач на протязі всього розгляду даної справи міняв свої думки щодо поділу будинку, тим самим затягуючи його розгляд, заявляв клопотання про призначення експертизи для визначення варіанту поділу будинку, від проведення якої та її оплати пізніше відмовився, заявивши клопотання про проведення додаткової експертизи для визначення вартості будинку, що судом було відхилено. Суд вважає, що запропонований варіант поділу спірного будинку, а саме: виділення позивачці кімнат 1-4 площею 9,7кв.м. та 1-3 площею 10,5 кв.м., а відповідачу- кімнату площею 18.3кв.м., залишивши в загальному користуванні коридор1-5, ванну кімнату 1-7, передню кімнату1-6 , що відповідає інтересам сторін та вимогам діючого чинного законодавства. Доводи представника відповідача [PERSON] про необхідність залишення в загальному користуванні кімнати 1-4, де знаходиться піч для опалення вугіллям або дровами, суд вважає безпідставними, оскільки в будинку проведено водяне опалення, котел для якого знаходиться у коридорі, тобто виділення позивачці кімнати 1-4 не погіршить становища відповідача. На підставі вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати на проведення товарознавчої експертизи та будівельно-технічної товарознавчої експертизи на загальну суму 2009грн, а також судові витрати при звернення нею до суду в сумі 310 грн., всього 2319грн.

Outcome: approved