Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

18 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є донькою позивача [PERSON] , однак не мешкає в будинку з 2014 року. 18 серпня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 19 серпня 2021 року ухвалою судді зазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 01 вересня 2021 року недоліки позовної заяви позивачем усунуті. 02 вересня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2021 року. У підготовче засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 12 жовтня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в які просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подавала. Згідно ст. 281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що дійсно відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] та не проживає за адресою [ADDRESS] з 2014 року. Вислухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 267188176 від 23.07.2021 року та Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.51-52). Відповідно акту від 22.02.2021 року, складеним Головою КК кварталу № 37 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] , але протягом семи років постійно мешкає в РФ (а.с.35). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини щодо права власника на користування своєю власністю та захист цього права шляхом усунення перешкод у користуванні власністю з одного боку та права члена сім`ї на користування житлом з іншого. Вказані правовідносини регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас ч. 1 ст. 405 ЦК України визначає право члена сім`ї власника, який проживає з ним, на користування цим житлом відповідно до закону, однак таке право не є абсолютним і згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України воно втрачається у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що така домовленість відсутня між сторонами, як відсутні і інші правові підстави для користування власністю позивача з боку відповідача (договір, сервітут тощо). Доказів поважності причин відсутності [PERSON] позивачем не надано і при розгляді справи судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт відсутності [PERSON] у належному позивачеві будинку понад один рік підтверджено належними доказами, і відповідно в наявності підстави для втрати ним права користування вказаним будинком, як членом сім`ї. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Таким чином позивач обрав належний засіб свого цивільного права в розумінні ст. 16 ЦК України, тому його вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved