overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

18.08.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25.07.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилось двоє синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з відповідачем сумісно не проживають, сім'я фактично розпалась. Майнового спору, а також спору щодо місця проживання дітей, між ними немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини повністю підтримала, пояснила, що з середини літа, чоловік з сім'ю не проживає, проживає із своїми батьками, дітьми не цікавиться. Вона вважає, що примирення неможливе, оскільки за півроку жодних спроб щодо збереження сім'ї відповідач не робив. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 25 липня 2011 року у Виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 8 (а.с.4), від якого у сторін народилося двої дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6). За змістом поданої позовної заяви сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи у суді, жодних заперечень по суті позову не подав. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

18.08.2016 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу вони з відповідачкою подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; неповнолітніх дітей немає, спірного майна не мають. Відповідачка в судове засідання вдруге не з'явилася, хоча належно була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення справи не заявляла. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останнього часу вони подружніх стосунків не підтримують, позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, спірного майна не мають; відповідачка в судові засідання 27.10.2016 р. та 19.12.2016 р. не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надала, клопотань про надання строку для примирення з позивачем та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч.2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків протягом останнього часу не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

18.08.2016 р. заявник звернулася до суду з заявою, заінтересована особа\~Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначила, що 16.06.1976 р. заявника було прийнято на роботу до Балтського комбінату громадського харчування, в її трудовій книжці, серії БТ-І № 0579955 помилково було зроблено запис її по по батькові як російською «Леонтьевна» замість російською «Леонидовна». Згодом цей запис заявника по батькові було закреслено та виправлено на «Леонидовна», так само як і зміни її прізвищ на «Молодих» та «Бартків», однак ці записи було зроблені неналежним чином. Оскільки встановлення факту належності заявнику трудової книжки\~\~тягне для неї \~юридичні наслідки, повязані\~\~з нарахуванням пенсії, [PERSON] просила суд встановити\~\~факт належності їй зазначеної трудової книжки. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник УПФУ у Балтському районі Одеської області\~\~ в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі\~\~не має. (а.с.21) Вислухавши доводи заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає,\~\~що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як пояснили\~\~ в судовому засіданні\~\~свідки\~\~[PERSON] та [PERSON],\~\~батька [PERSON] звали Леонід, чому в трудовій\~\~книжки заявника було зроблено помилково запис її по батькові як російською «Леонтьевна» замість російською «Леонидовна» їм невідомо. В паспорті заявника (а.с.5) її фамілія\~ вказана «Бартків», по батькові вказано «Леонідівна». В свідоцтві про народження заявника зазначено як «Терлецкая Валентина Леонтьевна». (а.с. 6) Дошлюбне прізвище [PERSON] Терлецька, це підтверджується копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8) прізвище заявника змінилося з «Молодих» на «Бартків». Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення\~\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказана трудова книжка серії БТ-І № 0579955 належить [PERSON], оскільки у ній помилково було зроблено запис її по по батькові як російською «Леонтьевна» замість російською «Леонидовна». Згодом цей запис заявника по батькові було закреслено та виправлено на «Леонидовна», так само як і зміни її прізвищ на «Молодих» та «Бартків», однак ці записи було зроблені неналежним чином. В судовому засіданні\~ встановлено, що встановлення\~\~факту\~\~належності заявнику даної трудової книжки тягне для\~\~неї\~\~ юридичні наслідки у вигляді\~\~\~нарахування пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON], [INFO], проживаючий у [INFO], звернувся до суду із цією заявою посилаючись на те, що бажає вступити у шлюб із [PERSON], оскільки ще у жовтні 2015 року познайомилися та вирішили одружитися. [PERSON] завагітніла, проживають разом, люблять одне одного, бажають разом виховувати дітей, проте не досяг шлюбного віку, тому змушений просити суд надати йому право на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та показав, що укладення шлюбу із [PERSON] відповідає його інтересам, до подружнього життя готовий. Зацікавлена особа [PERSON] пояснила, що вона народилася 29.07. 1999 року, проживає у [INFO] із батьками. З жовтня 2015 року зустрічається із [PERSON], люблять одне одного, чекають народження дитини, яку бажають разом виховувати, тому просить надати [PERSON], який ще не досяг повноліття, право на шлюб із нею. Представники заінтересованих осіб - органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району та Лімнянської сільської ради Турківського району в судове засідання не зявилися, але від сільських голів [PERSON] та [PERSON] поступили заяви про слухання справи у відсутності представників та про відсутність заперечень проти заяви [PERSON] (а.с.27-28). [PERSON] показала, що її неповнолітній син [PERSON] має серйозні почуття до [PERSON], яка перебуває у стані вагітності. Назар хоч і молодий, але відповідальний і хоче одружитися із своєю обраницею. Вона як мати вважає [PERSON] готовим до сімейного життя і не заперечує проти надання йому права на шлюб із [PERSON], обіцяє в міру можливості підтримавати молоду сімю. [PERSON] як батько [PERSON] також не заперечив проти надання неповнолітньому [PERSON] права на шлюб із його дочкою. Вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі документи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: У відповідності зі ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із свідоцтва про народження (а.с.21) та паспорта № 000114282, виданого 22.07.2016 року органом 4637 (а.с.6) вбачається, що [PERSON] народився 17.05.1999 року, проживає у [INFO], на час розгляду справи йому минуло 17 років. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої Турківською центральною районною лікарнею 10.08.2016 року (а.с.12) [PERSON], [INFO], перебуває у стані вагітності 10 тижнів. Мати неповнолітнього [PERSON] вважає його готовим до подружнього життя, обіцяє майбутній сімї підтримку, не заперечує проти надання неповнолітньому синові права на шлюб. Наведені докази свідчать, що за дійсних обставин з точки зору суспільної моралі і традицій, укладення шлюбу із [PERSON] буде відповідати інтересам неповнолітнього [PERSON] та його майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2005 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 19, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин постійних конфліктів, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки, подальше перебування у шлюбі\~ суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~ \~Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2005 року, зареєстрованого Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 19. В період шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей не мають. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~ наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. \~\~ \~ \~ \~Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі своїм чоловіком [PERSON] на день його смерті. Вказувала, що в 1977 році вони з [PERSON] зареєстрували шлюб та з 1993 року проживали разом в [ADDRESS], хоча на день смерті її чоловік був зареєстрований за іншою адресою. Пенсія [PERSON], на час його смерті [INFO] року, становила 3317 гривень. У той час коли її пенсія становила 1260 гривень. Весь цей час вона перебувала на утриманні чоловіка, який отримував пенсію, розмір якої значно перевищував розмір пенсії, яку отримувала вона, вона повністю знаходилась на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з приводу призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника та отримала відмову, оскільки на день смерті вони були зареєстровані за різними адресами проживання. Тому заявниця була змушена звернутися в суд. Заявник просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа просила розглянути справу за відсутності її представника, зазначила про відсутність заперечень проти задоволення заяви. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З 19.10.1977 року і по день смерті [INFO] року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть чоловік заявника [PERSON] помер [INFO] року у віці 68 років (а.с. 7). Згідно домової книги заявник була зареєстрована разом з чоловіком з 18.08.1998 року в [ADDRESS] (а.с. 15-16). А з 11.01.2010 року [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 4). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили про проживання заявника з її чоловіком в [ADDRESS], на день смерті останнього. Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї, які перебували на їх утриманні. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для переходу на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.11.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина перебуває на утриманні позивача. Позивач працює бібліотекарем в Центральній міській бібліотеці, отримує невелику заробітну плату. Коштів для забезпечення дочки всім необхідним не вистачає. Дочка на даний час навчається в навчальному закладі міста Хелм, Польша. Потребує коштів на розвиток, навчання, харчування, проїзд та відкриття візи. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1200 грн. щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі по 1200 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочки до її повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що 16.08.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами не розірвано, але вони проживають окремо. Син мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що зазначений розмір аліментів для нього завелика. Просив зменшити розмір аліментів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження дитини - сина [PERSON], [INFO], (а.с. 8), свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), довідкою з місця мешкання (а.с.9). Відповідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, враховуючи майновий стан сторін, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково - стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в сумі 500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 21.11.2000 року між ними укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. З 29.05.2013 року шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені, спільне господарство не ведеться. З червня 2013 року та до липня 2016 року вона отримувала пенсію по інвалідності відповідача в якості коштів на утримання доньки, оскільки він є інвалідом третьої групи. Проте 15.08.2016 року картка, на яку надходили кошти, заблокована. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину відмовився надавати. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/2 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідач в судовому засідання не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліменти, але просив зменшити розмір аліментів. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с. 3), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 4), довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК Кодексу. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду тобто з 18.08.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1989 року. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Аліновська». Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день та час судового розгляду справи за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України в судове засідання не зявився. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, позов підлягає до задоволення. Позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а тому суд,

Outcome: approved