Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

18 травня 2015 року Позивач, [PERSON], звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про визнання споживчого кредиту недійсним, який мотивує тим, що 15 листопада 2013 року між сторонами укладено Договір № 05120/0013XSGF про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, за яким для [PERSON] відкрито поточний рахунок за № 26257714272151 з кредитним лімітом у розмірі 10\~000 гривень. Позивач зазначає, що відповідач неналежно виконував свої обовязки за Договором. Посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Національного Банку України за № 168 від 10.05.2007 р., позивач вказує, що даний Договір укладено з істотним порушенням передбачених законодавством вимог, а саме: договір не прошитий та не скріплений печаткою Відповідача, у Договорі не вказано цільове призначення кредиту, Договір є нечитабельним. За таких обставин Позивач стверджує, що оскаржуваний Договір не відповідає вимогам ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України, а тому просить суд визнати його недійсним. У процесі розгляду справи представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог від 07 жовтня 2015 року, виклавши позовні вимоги в редакції та просить суд розірвати договір №05120/0013XSGF від 15.11.2013 року про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, укладений між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», у звязку з тим, що відповідачем не було зараховано кредитний ліміт, а це є істотним порушенням договору. Вказана заява підлягає прийняттю з урахуванням положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, в засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, до суду скерував письмові заперечення на позов про визнання споживчого кредиту недійсним, у яких просить суд позовні вимоги відхилити. Судом скеровувалась на адресу відповідача заява про уточнення позовних вимог, однак, відповідач не надав суду жодних заперечень щодо уточнених позовних вимог. Розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості сторонам реалізувати право на захист, однак, враховуючи, що відповідач, повідомлений про дане судове засідання належним чином, не висловив своєї позиції щодо предмету уточненого позову, справа розглядається на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до наступного висновку. На підставі наданих сторонами доказів судом встановлено, що 15 листопада 2013 року між сторонами, а саме, ПАТ «Платинум Банк» (банк) та [PERSON] (клієнт) укладено договір №05120/0013XSGF про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. За предметом договору банк надає клієнту у користування особистий спеціальний платіжний засіб міжнародну платіжну картку Visa Electron з метою здійснення операцій, що передбачені Правилами користування банківською платіжною карткою, умовами кредитування та обслуговування поточного рахунку, за поточним рахунком №26257714272151 у гривнях (п.п. 1.1., 1.2. договору). Відповідно до умов п. 1.3. договору банк здійснює кредитне обслуговування рахунку шляхом надання клієнту кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад сум власних коштів клієнта на рахунку (на споживчі потреби). Згідно з п.1.4 Договору, розмір кредитного ліміту становить 10\~000 грн. Також, в договорі та додатках до нього вказано умови кредитування, зокрема, п.1.5. Договору визначено щомісячний платіж у розмірі 650 грн., у п.1.6. зазначено суму комісії у розмірі 199 грн., у п.1.7. договору погоджено, що строк дії кредитного ліміту 36 місяців з моменту укладення договору. Із абз. 8 Договору вбачається, що адреси та реквізити сторін наявні та зазначені у відповідності до вимог законодавства. Отже, встановлено, що визначена законодавством форма правочину при укладенні договору № 05120/0013XSGF від 15.11.2013 року дотримана, необхідні істотні умови у договорі передбачено, а отже твердження позивача не відповідають дійсності. Окрім того, одночасно при укладенні договору, позивач ознайомився із умовами кредитування, підписав розрахунок платежів, заяву про відкриття поточного рахунку і заяву/анкету позичальника 05120/0013XSGF, згідно з якою позивач у даній справі отримав картку та ПІН в неушкодженому конверті 16.11.2013 року. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Не вважається пропонуванням споживчого кредиту застереження про можливість надання його під час придбання продукції. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. Споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Згідно з положеннями ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, установлених ст.11 цього кодексу, зокрема, з правочинів. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобовязан\-ня повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, як правило, ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати кредит позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Невиконання або виконання зобовязання з порушенням умов, визначених його змістом (неналежне виконання) є порушенням зобовязання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору (п.п.1 п.1 ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У ч. 3 ст. 651 ЦК України зазначено, що і без звернення до суду договір вважається розірваним або зміненим у силу самого факту односторонньої відмови від договору у повному обсязі чи частково, якщо таке право передбачене договором або законом. Разом з тим, позивачем не доведено наявність підстав для розірвання договору № 05120/0013XSGF від 15.11.2013 року, не подано жодного доказу на підтвердження відсутності руху коштів на його поточному рахунку, не додано жодних доказів на підтвердження спроби користування виданою на підставі даного договору платіжною карткою, а також щодо звернення до банку з вимогою про належне виконання умов оспорюваного договору, окрім того, позивач не довів чим саме порушені його права та інтереси, як споживача, банком, а тому у задоволенні уточнених позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed