Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

19 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила зобовязати публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подати у порядку, передбаченому ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заяву державному реєстратору за місцем знаходження нерухомого майна про зняття обтяження (заборони) на будинок в м. Полонне Хмельницької області по вул. Черняхівського, 22, як такого, що накладено помилково. В обґрунтування вимог вказувала, що для її батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 30 травня 1964 року належав зазначений вище житловий будинок, на котрий після його смерті, що мало місце 09 квітня 2017 року, відкрилася спадщина. Однак, у звязку з наявністю за цим будинком заборони за № 5169731, зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 20 червня 2007 року на підставі повідомлення б/н Полонського Збербанку від 29.11.1990 року, вона позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Крім того, 08 листопада 2018 року [PERSON] подала заяву про забезпечення позову, в якій просила: зобовязати відповідача надати суду паспортні дані (дата народження, місце реєстрації) та ідентифікаційний номер облікової картки платника податків щодо фізичної особи, яка в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначена як власник зазначеного вище обєкта нерухомості та поіменована як [PERSON]; заборонити державним реєстраторам до набрання чинності судовим рішенням вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які дії (державну реєстрацію прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав) із зазначеним об`єктом нерухомості. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року заяву задоволено частково та заборонено державним реєстраторам до набрання чинності судовим рішенням у даній справі вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які дії з обєктом нерухомості будинком в м. Полонне Хмельницької області по вул. Черняхівського, 22. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 24 жовтня 2018 року строк, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову [PERSON] заперечив з підстав, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем, так як жодною своєю дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачу майном та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивача. Одночасно вказував, що державна реєстрація створення АТ «Ощадбанк» проведена 31 грудня 1991 року, тобто після передумов, які стали підставою для внесення обтяження, а тому АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальність по зобовязаннях, які виникли з діяльності Збербанку СРСР та мали місце 29 листопада 1990 року. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Треті особи: державний реєстратор Полонської райдержадміністрації [PERSON] та приватний нотаріус Полонського районного нотаріального округу [PERSON] в засідання також не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. 28 листопада 2018 року ухвалою суду зобовязано відповідача надати дані про: особу правонаступника Полонського Збербанку та у звязку з чим вказана особа подавала повідомлення б/н від 29 листопада 1990 року про накладення заборони на житловий будинок; чи рахується за [PERSON], [INFO], який помер 09 квітня 2017 року, заборгованість за кредитними договорами або іншими правочинами, укладеними між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України». 18 грудня 2018 року на виконання вимог ухвали відповідачем повідомлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не є правонаступником банківських установ, які діяли до 31 грудня 1991 року, а також ні [PERSON], ні [PERSON] боргових зобов`язань перед ним не мають. 08 січня 2019 року, під час підготовчого судового засідання, [PERSON] подала суду письмову заяву про зміну предмету спору, зазначивши відповідачем у справі Полонську міську раду, в якій просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборону за реєстраційний номером обтяження 5169731 щодо обєкта, а саме, будинку, що розташований по вул. Черняхівського, 22 в м. Полонне Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що дана заборона накладена помилково, про що їй повідомлено Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача та її представника адвоката [PERSON], дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що згідно відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна значиться заборона (архівний запис) за реєстраційний номером обтяження 5169731, зареєстрована 20.06.2007 року Полонською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 29.11.1990 року Полонського Збербанку, щодо обєкта будинок, що розташований по вул. Черняхівського, 22 в м. Полонне Хмельницької області, власником якого зазначено [PERSON]. Згідно даних свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого 30 липня 1964 року виконавчим комітетом Полонської міської ради депутатів трудящих, житловий будинок, який розташований в м. Полонне Хмельницької області по вул. Черняхівського, № 7-а, а після зміни нумерації № 22, належав для [PERSON]. Домоволодіння зареєстровано в Шепетівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 липня 1964 року за № 36/8. [PERSON] помер 09 квітня 2017 року та єдиним спадкоємцем за законом є його дочка [PERSON], позивач по справі, котра, у звязку з наявною забороною на зазначений житловий будинок, позбавлена можливості оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на цей будинок, що стверджується повідомленнями приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу [PERSON] від 11 квітня 2018 року № 133/01-16 та від 06 вересня 2018 року № 386/01-16. Разом з тим, як вбачається з повідомлення вказаного нотаріуса від 27 вересня 2018 року № 437/02-14, при вивченні спадкової справи до майна померлого [PERSON], очевидним є те, що обтяження на вищевказаний житловий будинок накладено помилково, так як згідно наявного правовстановлюючого документа на житловий будинок в м. Полонне по вул. Черняхівського, 22, його власником є [PERSON], а не [PERSON] Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на виконання ухвали суду про витребування доказів, 17 грудня 2018 року за № 120.19-06/117168/2018-22/Вих повідомило, що ні [PERSON], ні [PERSON] боргових зобов`язань перед ним не мають. Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 120374035 від 12.04.2018) щодо субєкта [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні відомості про накладення будь-яких заборон на майно, власником якого є [PERSON] Вирішуючи питання законності вимог позивачів, суд виходить із такого. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено поняття права власності, за яким це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.328 згаданого Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз.2 ч.2 ст.331 ЦК). Як вбачається із досліджених вище судом доказів, [PERSON] правомірно та на законних підставах набув право власності на нерухоме майно, на яке накладено заборону. Після смерті останнього спадщину прийняла його дочка [PERSON] Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Конституцією України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.3 ст.41). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів та інформація про припинення обтяження.\~ Приймаючи до уваги, що заборону на житловий будинок накладено на підставі повідомлення б/н від 29.11.1990 року Полонського Збербанку, щодо обєкта обтяження будинок, що розташований по вул. Черняхівського, 22 в м. Полонне Хмельницької області, власником якого зазначено [PERSON], в той час як власником житла був [PERSON], відтак суд приходить до висновку, що заборона накладена помилково, чим порушено права позивача, як правонаступника власника щодо права на спадкування та в подальшому здійснення права володіння, користування та розпоряджання майном. Таким чином, [PERSON]\~має підстави\~на захист\~свого порушеного\~цивільного права\~у спосіб,\~передбачений п.3\~ч.2\~ст.16\~ЦК України,\~а саме,\~припинення дії,\~яка порушує\~право та суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, тому, з урахуванням наведених обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved