Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

17 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 40% від усіх видів його заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 13 травня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вона з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом з нею. Незважаючи на свій обов'язок батька, відповідач не приймає участі в утриманні дітей, хоча має таку можливість. Письмової угоди щодо утримання спільних дітей між ними не досягнуто. Також при визначенні розміру аліментів просила врахувати стан здоров'я їх неповнолітнього сина [PERSON], який страждає на хронічне захворювання очей, що потребує постійного медичного нагляду, лікування та посиленого харчування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], проте у меншому розмірі ніж просить позивачка. Суду пояснив, що дійсно 13 травня 2008 року між ним та позивачкою був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в низ народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого він є і він погоджується сплачувати на нього аліменти. Щодо іншої дитини - [PERSON], зазначив, що ця дитина народилася до укладення шлюбу, коли він перебував на роботі у Росії. Після повернення на Україну, позивачка сказала, що це дитина його та після укладення шлюбу було видане повторне свідоцтво про народження цієї дитини, де батьком був записаний він. Також пояснив, що він просив позивачку провести відповідне дослідження на предмет підтвердження його батьківства щодо цієї дитини, проте остання відмовила, посилаючись на маленький вік дитини і необхідність здійснення хірургічних маніпуляцій при такому дослідженні. Зазначив, що у нього є сумніви що він є біологічним батьком [PERSON] Також при визначенні розміру аліментів просив врахувати, що він є пенсіонером по інвалідності, у зв'язку з отриманим трудовим каліцтвом перебуває на обліку в лікарні та потребує періодичного вживання медичних препаратів. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З 13 травня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом РАЦС по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується свідоцтвами про народження дітей [NUMBER], видане повторно відділом РАЦС по мсту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ та [NUMBER], видане відділом РАЦС Городського районного управління юстиції Хмельницької області відповідно, де [PERSON] зазначений як батько, а [PERSON] - як мати дітей. На даний час сторони проживають окремо один від одного, що не оспорювалося у судовому засіданні, та діти проживають разом з матір'ю (позивачем у справі), що підтверджено довідкою № 16/03-15 від 16.03.2015 року виданою начальником ЖЕК «Паркова». Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи з трудового каліцтва, отримує у зв'язку з цим пенсію по інвалідності та йому з 03.01.2008 року Фондом соціального страхування РФ, у зв'язку з втратою професійної працездатності у розмірі 40%, призначені щомісячні страхові виплати. Також встановлено, що неповнолітній [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні у Хмельницькій обласній дитячій лікарні з приводу захворювання прогресуюча міопія обох очей слабкого ступеня, отримав консервативне лікування та йому призначений повторний курс лікування. За таких обставин, враховуючи, стан здоров'я дітей, платника аліментів, з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 30% від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Доводи відповідача про те, що він не повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], оскільки він не є його батьком судом не приймаються до уваги виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. При цьому суд звертає свою увагу на те, що правовою підставою виникнення батьківських правовідносин між дитиною та її батьками є юридичний склад, який поєднує два юридичні факти: 1) народження дитини - події; 2) реєстрації народження державним органом РАЦС. Відповідно до ч.1 та 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Отже за змістом вищевказаних норм закону факт батьківства особи стосовно дитини підтверджується реєстрацією народження дитини державним органом РАЦС, в якому зазначається її походження від певних осіб (батька і матері). Факт відсутності кровного споріднення між особою, записаною у свідоцтві про народження дитини як її батька, має підтверджуватися відповідним рішенням суду про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як встановлено з матеріалів справи факт батьківства [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] підтверджений позивачем наданим свідоцтвом про народження дитини, де відповідач записаний як батько дитини. Натомість відповідачем не представлено суду належних доказів (відповідного рішення суду) про те, що він не є батьком [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial