Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

18.06.2015 р. до суду звернулося публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.08.2010 р. між ПАТ «Дельта Банк» (яке є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта») та відповідачем було укладено кредитний договір №007-18118-270810, відповідно до п.1.2 якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26256903796287 в національній валюті України - гривні, та відкрито кредитну лінію у розмірі 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 900 грн. Відповідач за умовами договору зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Однак станом на 14.06.2015 р. відповідач не виконував належним чином умови договору, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 45606,16 грн., яка складається з: тіла кредиту 22154,75 грн.; простроченого тіла кредиту 8163,62 грн.; заборгованості за відсотками 15287,79 грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн. Тому позивач звернувся з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 45606,16 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином під розписку в повідомленні про вручення поштового рекомендованого відправлення, про причини неявки в суд не повідомила. В звязку з цим суд вважає за можливе розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутності сторін, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу та при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27.08.2010 р. між сторонами було укладено договір №007-18118-270810, який складається із саме договору, тарифів на обслуговування платіжних карток, анкети позичальника та опитувальника клієнта - фізичної особи. Згідно умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26256903796287 в національній валюті України - гривні, та відкрито кредитну лінію у розмірі 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 900 грн. При цьому відповідно до п. 1.3 Договору відповідачка своїм підписом дала згоду на зміну Банком кредитного ліміту (збільшення або зменшення) в будь-який момент. Інформація щодо зміни ліміту Кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються у щомісячній виписці або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону. А у випадку, якщо [PERSON] не погодиться із зміною ліміту, вона зобовязана не пізніше 10 календарних днів після інформування її про зміну ліміту, повідомити про це банк шляхом написання письмової заяви. Із заяви від 27.08.2010 р. вбачається, що [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами договору та тарифами на обслуговування платіжних карток, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. Отже, виходячи з презумпції правомірності правочину згідно ст. 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, зазначений кредитний договір укладений з додержанням вимог до письмової форми правочину, передбачених ст. 207 ЦК України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до п.3.6 Договору боржник зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового номінального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах. Обовязковими складовими такого обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу обовязкового мінімального платежу можуть включатися інші платежі. Відповідно до п. 3.7 Договору у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та Тарифами. Так, відповідач належним чином умови вказаного договору не виконувала, в звязку з чим станом на 14.06.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 45606,16 грн., яка складається з такого: 22154,75 грн. тіло кредиту; 8163,62 грн. прострочене тіло кредиту; 15287,79 грн. заборгованість за відсотками (а.с.8). За ст.ст. 526, 626, 629 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.\~Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, з матеріалів справи вбачається, що при укладенні спірного договору відповідач усвідомив і погодився з тим, що заява разом із запропонованими банком умовами надання кредиту і тарифами складає єдиний кредитний договір, засвідчивши це своїм підписом. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обовязки та правовідносини сторін, та знаходить вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, так як відповідач [PERSON] належним чином та в обумовлені строки не виконує свої зобовязання щодо сплати кредиту і відсотків у розмірах, передбачених умовами Договору від 27.08.2010 р. І, таким чином, позовні вимоги банку є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved