Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

19.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 5100 гривень, щомісячно з урахуванням індексації, та до повноліття дитини. Позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що 11.07.2011 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON].На даний час відповідач разом з сім'єю не проживає. Відповідач є засновником ТОВ «Едванс Технолоджи ВПС», отримує дивіденти, інших дітей на утриманні не має. Відповідач добровольно аліменти не сплачує, тому позивачка змушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивачки просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив, що 11.07.2011 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія по інвалідності у розмірі близько 3500 грн. на місяць. При цьому на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки пенсійного віку, які хворіють, з огляду на це відповідач може виплачувати аліменти лише у мінімальному визначеному законом розмірі, а не в сумі, заявленій позивачем. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши усі докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.07.2011 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~ батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначає ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с.21-посвідчення), перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 3702,60 гривень ( а.с.52 ), та згідно довідки Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси [PERSON] за період з 01.01.2016 р по 31.12.2017 року інформації про доходи немає (а.с. 62-63 ), а також те, що відповідачем особисто було визнано, що він згоден платити аліменти у розмірі 1000 гривень. \~\~\~\~

Outcome: partial