Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

18.12.2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки, виплата яких припинена в грудні 2015 року, однак донька [PERSON] на даний час є студентом 1 курсу Вінницького національного медичного університету імені М.І.Перогова на контрактній основі та потребує матеріальної допомоги на своє утримання, на належне харчування, на посібники, на одяг, на проїзд. Самостійно забезпечити всім необхідним доньку у позивача немає змоги. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) Відповідно до Довідки Вінницького національного медичного університету імені М.І.Пирогова №1993 від 04 листопада 2015 року [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання із спеціальності «лікувальна справа». Термін навчання з 01.09.2015 по 01.07.2021року (а.с.3). Судом встановлено, що відповідач не надає в добровільному порядку допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на час її навчання. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на повнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку. Суд бере до уваги, що в силу положень статті 180 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідно до статті 180, 191, 198, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved