Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

18.02.2021р. ЖБК № 185 «Союз» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат, інфляційних втрат, трьох % річних. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.03.2021р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с.№ 54). В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Тертишна К.О. (діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру від 28.12.2020р. - а.с. № 6-8) зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Загальними зборами ЖБК № 185 «Союз» неодноразово були прийняті рішення про належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного находження коштів для сплати всіх платежів, а також розмір цих внесків. Відповідач за період з лютого 2018р. по листопад 2020р. має заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат у розмірі - 35 345грн.88коп. Між тим, відповідач, фактично споживаючи послуги, не сплачував належні послуги та витрати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у зазначеному у зведеній відомості розмірі. Крім того, [PERSON] , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних з простроченої суми, а саме суму інфляційного збільшення суми боргу у розмірі - 2 251грн.88коп. та 3 % річних у розмірі - 1 429грн. 57коп. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми ст.ст. 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», представник позивача просила стягнути з [PERSON] - 39 027грн.33коп., з яких заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат за період з лютого 2018р. по листопад 2020р. у розмірі - 35 345грн.88коп., інфляційні втрати у розмірі - 2 251грн.88коп. та 3 % річних у розмірі - 1 429грн. 57коп. 20.05.2021р. представник позивача збільшила позовні вимоги та просила стягнути заборгованість за період з грудня 2020р. по квітень 2021р., а саме у розмірі 39 567грн.04коп., суми інфляційного збільшення суми боргу та 3 відсотків річних залишила без змін (а.с. № 58-59). Відповідач уточнену позовну заяву отримав поштою 29.05.2021р.(а.с. № 64,70), після чого 17.06.2021р. знайомився з матеріалами справи (а.с. № 67), правом подачі відзиву не скористався. 06.07.2021р. представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, в якій зазначила, що позов в редакції від 20.05.2021р. підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити (а.с. № 71). Відповідач [PERSON] 06.07.2021р. в суді написав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги в редакції від 20.05.2021р. він визнає. В цій заяві, так само, як і представник позивача, просив справу розглядати 06.07.2021р. за його відсутності та без технічної фіксації. Таким чином, враховуючи заяву представника позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутністю, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі 06.07.2021р. рішення суду в судовому засіданні за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги в редакції від 20.05.2021р. (у бік збільшення) підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що ЖБК № 185 «Союз» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.05.1973р., є юридичною особою, діє на підставі Статуту, затвердженого установчими зборами ОСББ 21.10.2016р. (а.с. № 9, 10-11,14-18). Пунктом 6.1.1. розділу 6 Статуту ЖБК № 185 «Союз» передбачено, що джерелами фінансування ЖБК є, поряд з іншим, обов`язкові платежі членів ЖБК, а розділом 7 Статуту визначено кошторис ЖБК (а.с. № 14-18). Обов`язок члена ЖБК сплачувати своєчасно та в повному обсязі платежі, затверджені кошторисом на загальних зборах визначено п.п. 10.2.7. п. 10.2 розділу 10 Статуту ЖБК № 185 «Союз». Загальними зборами ЖБК № 185 «Союз» від 24.12.2016р., 08.02.2018р., 22.01.2019р., 26.12.2019р. затверджувалися тарифи оплат комунальних послуг мешканцями будинку, що відповідали дійсним витратам кооперативу в певні роки (а.с. № 21зв, 24зв., 25, 25зв., 26). По тексту позовної заяви зазначається, що власником кв. [ADDRESS] є відповідач, цих обставин відповідач, який знайомився з матеріалами справи та отримав копію позовної заяви, не спростував. Хоча згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про власника кв. [ADDRESS] відсутні (а.с. № 20зв.). Позивач посилається на те, що з лютого 2018р. відповідачу нараховувались належні до сплати суми по оплаті житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат, між тим, в порушення вимог діючого законодавства, Статуту ЖБК № 185 «Союз», рішень статутних органів, відповідач, фактично споживаючи послуги, не сплачував належні послуги та витрати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з лютого 2018р. по квітень 2021р. у розмірі - 39 567грн.04коп., що підтверджується зведеною відомістю про наявність заборгованості по кв. [ADDRESS] (а.с. № 21,60). 10.05.2019р. відповідачу було направлено листа поро наявність заборгованості за певний період (отримано членом сім,ї, яка зареєстрована та проживає в цій самій квартирі - [PERSON] - а.с. № 20, 22), втім заборгованість погашена не була, а в подальшому тільки зростала. Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і спору - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст.4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від сплати послуг. Відповідач отримував та споживав комунальні послуги з утримання будинку й прибудинкової території та опалення, водопостачання, водовідведення, а тому між сторонами виникли договірні правовідносини, а відповідно виникли права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг в порядку ст.11 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наведених норм чинного законодавства [PERSON] , який є власником квартири в будинку, в якому створено ЖБК, та який отримував та споживав комунальні послуги з утримання будинку й прибудинкової території та опалення, водопостачання, водовідведення, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, які були затверджені рішеннями загальних зборів, а житлово-будівельний кооператив наділено правом у разі нездійснення ним таких дій звернутися до суду про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16.12.2015р. у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з лютого 2018р. по квітень 2021р. заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат у розмірі - 39 567грн.04коп., інфляційні втрати у розмірі - 2 251грн.88коп. та три відсотки річних у розмірі - 1 429грн. 57коп., розрахунок яких надано позивачем та перевірено судом (а.с. № 23, 23зв.). При ухваленні рішення судом враховано,що відповідач після ознайомлення 17.06.2021р. з матеріалами справи, заявою від 06.07.2021р. позовні вимоги визнав (ч.1 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved