Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, та аліменти на своє утримання на час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 500 гривень щомісячно. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що не працює, здійснює догляд за дитиною, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, погодилась на заочний розгляд справи (а.с. 29). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с. 27). У звязку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, за письмовою згодою позивачки, суд постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 статті 91 СК України передбачає, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу. Частина 2 ст.84, ч.1 ст.80 СК України визначають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як видно з копії актового запису про народження № 523 від 18 листопада 2014 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На утриманні позивачки знаходяться троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] що підтверджується довідкою № 1051 від 25 серпня 2016 року Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 6). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Саратської районної державної адміінстрації Одеської області від 10 жовтня 2106 року № 760, позивачка отримує одноразову державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень щомісячно з 01.11.2014 року по 01.11.2017 року ( а.с.5). Відповідач постійної роботи не має, суду не надано доказів щодо наявності на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти на утримання дитини у розмірі по 700 гривень на щомісячно, а на утримання позивачки - у розмірі 400 гривень щомісячно. Вимоги позивачки про стягнення аліментів в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, у звязку з чим, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 120 гривень (а.с. 28).

Outcome: partial