Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2016 року у Миргородському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області із [PERSON] , актовий запис № 339. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Кожен з подружжя тривалий час живе окремим життям. Фактично сім`я припинала своє існування з березня 2019 року. Подальше спільне проживання не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2019 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою сулу від 12 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 27,28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 19,26,34). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Миргородському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 339 (а.с.6). Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] » , тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved