Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

19.05.2015 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів, повернення банківського вкладу, трьох відсотків річних, пені та стягнення моральної шкоди. Позов обґрунтувала тим, що між позивачем та відповідачем було укладено 10 договорів на банківські строкові вклади (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті. Позивач неодноразово зверталася до банку про повернення коштів за вкладами та нарахованих відсотків, проте відповідач зобовязання не виконав. Тому, позивач звернулася до суду з позовом та після неодноразового уточнення та зменшення позовних вимог, в останній редакції від 11.03.2016 просила суд стягнути з відповідача АТ «Фінанси і кредит» на її користь, суму не повернутих банківських вкладів (депозитів), відкритих, відповідно до укладених банківських договорів: №305835/2542/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 12.01.2015 на суму 5000 гривень (пять тисяч гривень), що підтверджується вказаним договором, №305835/8711/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 09.02.2015 на суму 1000 доларів (одна тисяча доларів США 00 центів) від 09.02.2015, що підтверджується вказаним договором, №305835/8972/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 09.02.2015 на суму 1001 євро (одна тисяча євро 00 євроцентів) від 09.02.2015, що підтверджується вказаним договором. Від інших позовних вимог, заявлених нею раніше, вона відмовляється, так як відповідач добровільно повернув їй банківські вклади по банківським договорам: №305835/46906/3-14 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 29.12.2014 на суму 804 долари (вісімсот чотири доларів СІІІА 00 центів), №305835/46798/3-14 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 29.12.2014 на суму 53 євро (пятсот три євро 00 євроцентів), №305835/46756/3-14 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 29.12.2014 на суму 503 доларів США (пятсот три доларів США), №305835/2482/07-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 12.01.2015 на суму 2000 доларів (дві тисячі доларів США 00 центів), №305835/8721/07-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 09.02.2015 на суму 1000 доларів (одна тисяча доларів США 00 центів), №305835/8692/1-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 29.12.2014 на суму 2000 доларів США (дві тисячі доларів США), №305835/8701/3-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 09.02.2015 на суму 3000 доларів (три тисячі доларів США) (а.с. 114-115). До судового засідання позивач не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позовних вимог в повному обсязі (а.с. 120). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив надав письмові заперечення на позовну заяву, які обґрунтував тим, що Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації банку. Правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений закон є спеціальним відносно даних правовідносин та встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. У відповідності до ч. 6 ст. 49 вказаного закону Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями ст.52 вищезазначеного закону. В той же час, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника є підставою закінчення виконавчих проваджень, відкритих стосовно банку - боржника. Частиною 5 вищезазначеної статті закону встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Отже, чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с. 106). Оскільки, позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] акціонерне товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Договорів №305835/2542/370-15, №305835/8711/370-15, №305835/8972/370-15 та вище зазначеної статті, борг складає 5000 грн., 1000 доларів США та 1001 євро. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 12.01.2015 між відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем [PERSON] був укладений договір №305835/2542/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на суму 5000 гривень на строк по 17 січня 2016 року (а.с. 67). 09.02.2015 між відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем [PERSON] був укладений договір №305835/8711/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті на суму 1000 доларів США гривень на строк по 14 лютого 2016 року (а.с. 65). 09.02.2015 між відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем [PERSON] був укладений договір №305835/8972/370-15 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті на суму 1001 євро на строк по 14 лютого 2016 року (а.с. 97). В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2015 року до відповідача звернувся позивач із заявою про повернення депозитних вкладів у яких закінчився термін договору (а.с. 9). Відповідно до листа від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивача було повідомлено, що Фонд відшкодує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Крім того повідомлено позивача про процедуру та черговість отримання коштів за її вкладами (а.с. 79-80). Виходячи зі зменшених позовних вимог, відповідач повернув кошти по 7 договорам із 10 укладених з позивачем (а.с. 114-115). 06.01.2016 позивач направила відповідачу кредиторську вимогу про визнання її кредитором (а.с. 88). 08.01.2016 позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» з заявою про включення кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів (а.с. 93, 94). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Разом з тим, не зважаючи на невиконання Банком своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне. Згідно з інформацією, розміщеною 17.09.2015 на офіційному сайті Національного Банку України відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». Національний банк України наголошує, що 93,2% (234 тисячі осіб) усіх вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» отримають свої вклади в повному обсязі, оскільки їх розмір не перевищує гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) суму 200 тис. грн. Клієнти з більшими обсягами вкладів отримають їх у межах суми, гарантованої Фондом. Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Положеннями ч. 5 ст. 35 вказаного Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за виплатою вкладу. Також, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національну банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінаси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку. Відповідно до ч. 3 ст. 46 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, щодо унеможливлює виникнення нових зобовязань. Як вже зазначалося вище, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Отже, відшкодування решти коштів позивачу буде здійснюватись у відповідності до процедури, яка передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частиною 4 ст. 110 ЦК України встановлено, що особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 зазначеного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації або запровадження процедури ліквідації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 даного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Згідно з ч. 5 ст. 46 цього Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у звязку з невідповідністю цих процедур порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи те, що позивачем у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, що на сьогоднішній день задоволені вимоги кредиторів першої-третьої черги, крім того, позивач подала заяву про включення її кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд вважає позовні вимоги [PERSON], є передчасними, а тому відмовляє в їх задоволені. Крім того, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів Відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обовязково застосовуються до правовідносин, які виникли у звязку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

Outcome: dismissed