Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON]. Після смерті вітчима залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири [ADDRESS] та частини гаража в гаражному кооперативі «Космос», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] склав заповіт на її ім'я, проте їй про це не було відомо, тому у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Лише після смерті її брата [PERSON], рідного сина спадкодавця, який помер 17 листопада 2014 року, серед інших документів було знайдено заповіт [PERSON], за яким усе своє майно він заповів їй та [PERSON] Постановою державного нотаріуса Дев'ятої київської державної нотаріальної контори від 25 листопада 2015 року № 2973 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON] Позивач та її представник у судове засідання 21 грудня 2016 року не з'явились. Подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі та зазначили, що пред'явлений позов підтримують у повному обсязі. Сторона відповідача в судове засідання не з'явилас, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 грудня 2003 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і узагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. та зареєстровано в реєстрі за № 23157. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть від 29 травня 2015 року (серія [NUMBER]). На підставі заяви позивача [PERSON] 25 листопада 2015 року Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 888/2015. Постановою державного нотаріуса Дев'ятої київської державної нотаріальної контори від 25 листопада 2015 року № 2973 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропущеним шести місячним строком на подання заява про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини та звернулася в суд з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач посилається на те, що лише після смерті її брата [PERSON], рідного сина спадкодавця, який помер 17 листопада 2014 року, серед інших документів було знайдено заповіт [PERSON], за яким усе своє майно він заповів їй та [PERSON] У судовому засіданні 22 вересня 2016 року в якості свідка була допитана [PERSON], яка показала, що була дружиною брата позивача - [PERSON] (рідний син спадкодавця), який помер. Зазначила, що вона переглядала речі та документи, що залишились та знайшла заповіт, про який ніхто не знав. Після цього вона повідомила про його наявність позивача [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. На час відкриття спадщини вона не проживала разом зі спадкодавцем, не була обізнана про наявність заповіту, та не могла знати про нього, оскільки він зберігався у її брата. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved