Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

17 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] з позовом про визнання за нею права користування житловим приміщенням, а\~ саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що вона народилася [INFO] , 20.04.1983 року вона уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] в них народилася донька [PERSON] . У 1986 році їх родина отримала квартиру [ADDRESS] , про що було видано відповідний ордер. Вони зареєструвалися у зазначеній квартирі та стали в ній мешкати. 27 березня 2004 року донька уклала шлюб з [PERSON] , в них народився її онук [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований до теперішнього часу. 08 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 06 листопада 2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] в них у шлюбі народився син [PERSON] , який також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У 2011 році вони з чоловіком виїхали до міста Дніпро, оскільки там чоловіку запропонували роботу. У зв`язку з цим вона 01 лютого 2011 року знялася з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та 21 березня 2011 року зареєструвалася у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де вони тимчасово мешкали з чоловіком.\~ У 2012 році вони з чоловіком переїхали до іншої кімнати, а 11.07.2012 року до іншого гуртожитку, внаслідок чого вона зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] . [INFO] її чоловік помер. 29 березня 2019 року вона виїхала з гуртожитку та зналася з реєстрації. На теперішній час вона не має місця реєстрації. Після цього вона повернулася проживати до своєї квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де стала мешкати та мешкає до теперішнього часу. Відповідачка не заперечує проти її заселення у вказану квартиру та проживання в ній. На теперішній час в неї виникла необхідність зареєструватися у вказаній квартирі, проте вона не має можливості це зробити без письмової згоди наймача [PERSON] , яка таку згоду не надає. На підставі викладеного вона вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом. 12 листопада 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи виконавчого комітету Маріупольської міської ради\~ в особі представника Зінов`єва І.Г., в яких зазначено, що квартира [ADDRESS] власність територіальної громади міста Маріуполя. Позивачка 01 лютого 2011 року знялася добровільно з реєстрації\~ вказаної квартири, однак станом на момент звернення до суду із позовною заявою, хоча і не має місця реєстрації, проте фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідачка не заперечуючи проти проживання позивачки у квартирі, одночасно заперечує проти реєстрації її місця проживання в ньому. У позовній заяві позивачка просила витребувати з ККП «Маріупольске БТІ», ККП «УК «Східна» та Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відповідні докази. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 вересня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі з викликом сторін та призначене судове засідання. Крім того, витребувано з ККП «Маріупольске БТІ», ККП «УК «Східна» та Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відповідні докази. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради. Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року за клопотанням представника третьої особи витребувано інформацію з Департаменту адміністративних послуг. Від позивачки та її представника адвоката Алексєєнко В.О. надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності. Зазначили, що доводи, викладені у позові, підтримують та просять позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи в її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, від представника Маріупольської міської ради Мащенко Д.О. надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника третьої особи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 001968 06 січня 1986 року [PERSON] на сім`ю з трьох осіб, у тому числі на дружину [PERSON] та доньку [PERSON] , була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 37). З копії особистого рахунку № [NUMBER] , виданого ККП «КК Східна» 23 вересня 2020 року, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. [PERSON] була зареєстрована з 04 квітня 1986 року до 01 лютого 2011 року (а.с. 38). За відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 13 березня 2007 року, та [PERSON] , [INFO] , з 04.04.1986 року (а.с. 44). [INFO] [PERSON] помер, про що 15 листопада 2017 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 21). [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та свідоцтвами про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12, 17, 18). Станом на теперішній час позивачка [PERSON] не має місця реєстрації, знята за реєстрації за адресою: [ADDRESS] ,\~ 29 березня 2019 року, що підтверджується даними паспорту серії [NUMBER] (а.с. 8-10). Нерухомого майна у власності [PERSON] не має, що підтверджується даними КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» від 23 жовтня 2019 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно\~ від 26 серпня 2020 року (а.с. 22,23). У позовній заяві позивачка вказує, що з квітня 2019 року вона\~ мешкає за адресою: [ADDRESS] , зі згоди доньки [PERSON] . Даний факт визнає у своїй заяві відповідачка. Крім того, на підтвердження свого проживання у спірній квартирі позивачкою надані квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 51-97). Відповідно до ст.. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст.. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх повнолітніх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Вказані правова позиція викладена в п. 9 постанови Пленуму ВСУ 3 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 15 від 28 травня 1998 року. Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України\~ при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама\~ по собі не може бути підставою\~ для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй в цьому. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлювали таку згоду. Враховуючи, що позивачка [PERSON] вселилася у квартиру [ADDRESS] у квітні 2019 року зі згоди члена сім`ї доньки [PERSON] , про що остання вказує в її заяві, а також беручи до уваги, що ордер на вказану квартиру у 1986 році надавався на сім`ю, до складу якої входила позивачка, яка на теперішній час не має місця за реєстрації, а фактично проживає у спірній квартирі та сплачує комунальні послуги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права користування квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved