Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 21 лютого 2014 року між кредитною спілкою «Форум-Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20026. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 3.1 вказаного договору кредитна спілка надає позичальнику кредит в сумі 15000 грн. на ведення селянського господарства, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити за його користування 48% річних від суми залишку кредиту. Факт видачі кредитних коштів [PERSON] підтверджується видатковим касовим ордером № 29 від 21 лютого 2014 року. Відповідно до пункту 1.4 договору кредит надається строком на 24 місяці з 21 лютого 2014 року до 21 лютого 2016 року з наступним режимом сплати - з періодичною сплатою процентів і основної суми кредиту рівними частинами щомісяця на дату видачі кредиту, тобто на 21 число кожного місяця по 1000 гривень (відповідно до графіку розрахунків). Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування кредитодавцем процентів за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 20026 від 21 лютого 2014 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 39 та № 40 від 21 лютого 2014 року. Станом на 13 жовтня 2017 року борг за кредитним договором становить 23760 грн. 08 коп. Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 23760 грн. 08 коп. та судові витрати по справі. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що договір поруки особисто не підписував, а відповідач [PERSON] увів його в оману, прохаючи стати його поручителем, оскільки запевняв, що бере кошти в кредит для лікування дитини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1050 ЦК України передбачена відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору позичальником. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно заяви-анкети на отримання кредиту від 21 лютого 2014 року між КС «Форум-Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній згідно видаткового касового ордеру отримав кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою 48% річних на залишок суми кредиту з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2016 року (а.с. 9-11). Кредитні кошти відповідач [PERSON] отримав 21 лютого 2014 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21 лютого 2014 року (а.с. 11). Згідно з п. 2.2.2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків та умов договору, а у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування кредитом, що передбачено цим договором, згідно з п. 3.7 цього договору сплачувати штрафні санкції, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення кредиту. Проценти за кредитним договором, як погодили сторони договору у п. 3.2. договору, нараховуються від суми фактичного залишку кредиту за кожен фактичний день користування кредитом і починається з наступного дня після отримання позичальником кредиту готівкою з каси кредитодавця або з наступного дня від дати списання відповідної суми з рахунку кредитодавця при безготівковій видачі кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Пунктом 3.7. кредитного договору передбачено, що за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково починаючи з четвертого дня прострочення (з 34-го дня від дати останнього платежу) цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 96 % річних від суми залишку суми кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п. 3.5 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово - проценти, а в наступну чергу - сума кредиту. В судовому засіданні встановлено, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, тому станом на 13 жовтня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі - 23760 грн. 08 коп., з яких: залишок непогашеної основної суми кредиту - 11041 грн. 93 коп.; відсотки за користування кредитом - 12718 грн. 15 коп., що підтверджується письмовим розрахунком боргу по кредитному договору (а.с. 44). Про невиконання умов договору позивач повідомляв відповідача листами за вихідним № 2 від 19 січня 2015 року, № 33 від 09 лютого 2016 року, № 186 від 28 жовтня 2016 року, які останнім були проігноровані (а.с. 36-43). Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 21 лютого 2014 року між КС «Форум-Кредит» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 39 та № 40, за якими вони на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання солідарно із [PERSON] відповідати перед кредитором за належне виконання зобов'язання за вище вказаним кредитним договором та додатковими договорами до нього повністю та приймає на себе оплату боргу. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 6.1 договорів поруки № 39, № 40 від 21 лютого 2014 року визначений термін їх дії, який збігається з терміном дії кредитного договору № 20026 від 21 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору № 20026 від 21 лютого 2014 року кредит надавався [PERSON] строком на 24 місяці з 21 лютого 2014 року до 21 лютого 2016 року. З наведеного слідує, що порука відповідачів [PERSON] та [PERSON] за кредитними зобов'язаннями відповідача [PERSON] закінчилася 21 лютого 2016 року з моменту закінчення строку дії кредитного договору. Оскільки у вказаний термін позивач не пред'явив вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, тому в задоволені позову до останніх слід відмовити. Також слід зазначити, що згідно з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року, такою вимогою може бути лише позов, заявлений кредитором до поручителя в судовому порядку, оскільки пред'явлення іншої вимоги суперечить правовій природі поруки як строкового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив виконання зобов'язання за кредитним договором, тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 23760 грн. 08 коп. Разом з тим, у задоволенні позову до відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, оскільки строк дії їх зобов'язань за договорами поруки на час пред'явлення позову закінчився. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial