Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

18.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, вимоги у якому уточнено 19.03.2019 року представником [PERSON], про визнання права приватної власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно. В позові зазначено, що [PERSON] з 01 липня 1978 року був членом колгоспу «Комунар» Синельниківського району Дніпропетровської області. Рішенням правління колгоспу «Комунар» від 20.06.1990 року йому надано для проживання житловий будинок в селі Кислянка по вул. Виконкомівській, F51. В 1992 році колгосп «Комунар» реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Комунар», яке в 2000 році ліквідовано, його правонаступником стало ТОВ «Світоч». На теперішній час ТОВ «Світоч» припинило свою діяльність. Починаючи з 1991 року позивач, разом із сімFєю, почали проживати, і до теперішнього часу, в житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, відповідно до довідки Зайцівської сільської ради F34 від 18 січня 2019 року. 01.06.1996 року, згідно рішення Кислянської сільської ради Синельниківського району позивач отримав земельну ділянку, площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51 (державний акт на право приватної власності на землю серії ДП СВ 003983). Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації F F175 від 15.02.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, заінвентаризовані за КСП «Комунар». Право власності не зареєстровано. Користувачем нерухомого майна за вищевказаною адресою є [PERSON] з 1990 року. Позивач зазначає, що відкрито і безперервно володіє вищевказаним житловим будинком понад десять років, і отримав його з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності. В звFязку із викладеним, [PERSON], посилаючись на ст. ст. 328, 344 ЦК України, просить суд визнати за ним право приватної власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, а саме: житловий будинок А-1 з сіньми а-1, загальною площею 75,1 кв.м, жилою площею 53,4 кв.м., літня кухня Б-1, гараж В-1, сарай Г-1, сарай Е-1, погріб П-1, вбиральня Ж-1, літній душ Д-1, огорожа F1-2. Представник позивач [PERSON] у судове засідання не зFявилася, але до початку його проведення надала суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без її присутності. До початку проведення судового засідання відповідачем, в особі сільського голови Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], надано суду заяву про відсутність заперечень проти позову [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON], [INFO], 01.07.1978 року, він був прийнятий у члени колгоспу «Комунар», яке реорганізовано 19.12.1992 року у КСП Комунар». 01.04.2004 року [PERSON] виключений із членів КСП «Комунар» за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), а 03.04.2000 року прийнятий на роботу трактористом у ТОВ «Світоч» (а.с.4). З наданого суду Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області архівного витягу FМ-21 від 25.01.2019 року протоколу F8 засідання правління колгоспу «Комунар» від 20.06.1990 року, встановлено надання [PERSON] жилого будинку у с. Кислянка по вул. Виконкомівській, на пільгах, з наступною виплатою (а.с.6). В звFязку з відсутністю сільськогосподарського виробництва з квітня 2000 року до 01 грудня 2004 року в КСП «Комунар» Синельниківського району Дніпропетровської області, зборами його вповноважених пайщиків 01 грудня 2004 року вирішено ліквідувати КСП «Комунар», про що зазначено в протоколі F2 від 01 грудня 2004 року (а.с.7-8). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 10.2018 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч», яке є правонаступником КСП «Комунар», на даний час не існує (а.с.12). Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.02.2019 року, зазначено, про те, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, заінвентаризовані за КСП «Комунар». Право власності станом на 31.12.2012 року в бюро не зареєстровано. Також повідомлено, що користувачем зазначеного вище нерухомого майна, є [PERSON], згідно рішення колгоспу «Комунар» (протокол F8 від 20.06.1990 року). В свою чергу земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, належить на праві власності [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП СВ 003983 (а.с.14). Секретарем виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], у заяві, поданій до суду від 04.04.2019 року, вказано, що житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, на балансі Зайцівської сільської ради не перебуває, як безхазяйне майно будинок не передавався, правонаступників немає. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 F5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). У будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, зареєстровані та проживають станом на 1991 року і по теперішній час: [PERSON], [INFO] (без реєстрації), дружина [PERSON], [INFO] (зареєстрована), дочка [PERSON], [INFO] (зареєстрована), дочка [PERSON], [INFO] (зареєстрована), син [PERSON], [INFO] (зареєстрований) (а.с. 10). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Пунктом 5 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 F 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Отже, беручи до уваги, що позивач [PERSON] добросовісно, тобто при заволодінні нерухомим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Кислянка, вул. Виконкомівська, 51, відкрито, безперервно володів будинком понад 10 років, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 328, 344, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved