Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

18.02.2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказала, що з 11.11.2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.02.2017 року було розірвано судовим рішенням. За час шлюбу в них [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2017 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки, є недостатнім для належного матеріального забезпечення дітей. [PERSON] потребує збалансованого харчування для росту і розвитку, нового одягу та взуття, а також розвиваючих іграшок, що сприяють її інтелектуальному розвитку. Донька також вивчає англійську мову, вартість навчання становить 5460 грн. за чотири місяці. З метою організації відпочинку та санітарно-курортного лікування дитини нею було сплачено пакет туристичних послуг вартістю 17905 грн. Крім того, для задоволення потреб [PERSON] для реалізації свого потенціалу та отримання позитивного досвіду та емоцій, вона сплатила 9800 грн. за фотосесію, а також 150 грн. за супровід та ведення відповідної анкети. Жодні витрати, пов`язані із потребами їхньої доньки, відповідач не несе та не приділяє останній належної батьківської уваги. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким розмір аліментів призначених судовим рішенням від 27.06.2017 року збільшити та стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання повторно не з`явилася, до початку розгляду справи по суті від неї на поштову адресу суду надійшло клопотання з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 40). В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що його довіритель погоджується сплачувати аліменти у збільшеному розмірі в сумі 1250 грн. на місяць. Також представник відповідача суду пояснив, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, на даний час перебуває в Республіці Грузія на сезонних роботах. Середньомісячний розмір його заробітної плати 600-700 доларів США. Відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших дітей на утриманні не має. Разом з тим, на даний час батько відповідача, який проживає окремо від останнього, звернувся до суду з позовом до свого [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання, однак рішення у справі ще не постановлено. Вважає, що визначена позивачкою сума аліментів є завищеною, відповідач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки несе витрати на оренду житла, проїзд та харчування. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.02.2017 року. Рішення набрало законної сили (а.с. 8). За час шлюбу в сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2017 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 31.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). Вказане рішення набрало законної сили. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання дитини, є недостатнім для належного матеріального забезпечення доньки, оскільки потреби останньою значно збільшилися. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має. Зі слів представника відповідача встановлено, що [PERSON] працює на сезонних роботах у Республіці Грузія де отримує дохід в розмірі 600-700 доларів США на місяць. Малолітня [PERSON] , [INFO] є здоровою, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився. Крім того, суд приймає до уваги й ту обставину, що у зв`язку з ростом дитини, збільшилися потреби в її харчуванні, придбанні нового одягу та взуття, а також засобів, які сприяють її інтелектуальному та творчому розвитку, а тому й витрати на утримання неповнолітньої доньки зросли. Тому, розмір аліментів, що стягуються на даний час з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дітей в повній мірі. Будь-яких доказів, які б спростовували вищезазначені обставини, стороною відповідача суду не надано. Одночасно з цим, суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо понесених нею витрат на організацію відпочинку та санітарно-курортного лікування [PERSON] , [INFO] , а також участь доньки у фотосесії із супроводом та веденням відповідної анкети, оскільки такі витрати носять разовий характер та можуть слугувати підставою для звернення до суду з позором про визначення участі батька у додаткових витратах на дитину. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про постановлення в майбутньому судового рішення, яким його довірителю буде присуджено обов`язок по сплаті аліментів на утримання його батька, оскільки таке твердження носить характер припущення та на момент ухвалення даного рішення жодним чином не впливає на обставини, які є істотними для правильного вирішення справи. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2017 року, є недостатньою для належного забезпечення потреб останньої, а тому вважає за необхідне постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у збільшеному розмірі в сумі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, з урахуванням стану здоров`я дитини, необхідності належного забезпечення останньої та розвитку її здібностей, вважає, що визначений розмір аліментів, достатнім та справедливим. На переконання суду позивачкою не доведено тієї обставини, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 179-183, 192 СК України,

Outcome: partial