Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

18.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] « [INFO] . Позивач [PERSON] , є бабусею неповнолітньої дитини - [PERSON] « [INFO] , який проживає разом з нею. В зв`язку з тим, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, вона вимушена подати до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно до довідки №352/08-26 від 27.09.2019 року [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Міжрегіональне вище професійне училище з поліграфії та інформаційних технологій» за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення» У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] є пенсіонеркою, а навчання [PERSON] потребує додаткових витрат, вона вимушена звернутись з позовом до суду, про стягнення з відповідачки аліментів на її користь на утримання онука [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд, стягнути з [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] на її [PERSON] користь, аліменти на утримання дитини [PERSON] « [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву, якою просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 12.12.2018 року (повторно) - [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] « [INFO] ( а.с.10). З Довідки виданої виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № 769 від 12.09.2019 року вбачається, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно до довідки №352/08-26 від 27.09.2019 року [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Міжрегіональне вище професійне училище з поліграфії та інформаційних технологій» за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», термін навчання до [INFO] ( а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, , що передбачено ст. 182 СК України. Згідно до ст.258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутись за захистом прав та інтересів малолітніх, непрацездатних та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приписами статей 181, 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідачка є працездатною і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідачем не надано, правом на відзив остання не скористалась. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину передбачених ст.188 СК не встановлено, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої На підставі викладеного,

Outcome: approved