Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

17.11.2016 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту, укладеним 07.10.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON], яка станом на 31.10.2016 року становить 26726,10 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 07.10.2007 року договору (заяви) № НАXRF116210985 відповідачу було надано кредит в розмірі 7870,10 гривень, в порядку та на умовах, встановлених заявою і умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (договором), із встановлених ними же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3, 26). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 20), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явився (а.с. 30, 31), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 07.10.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого після проведення 17.07.2009р. державної реєстрації змін є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON] укладений договір (заява) № НАXRF116210985, предметом якого стало надання кредиту в сумі 7870,10 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку та на умовах, визначених заявою, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», зі сплатою в разі порушення зобов'язань пені, штрафів в розмірі 500 гривень+5% від суми позову. Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком кредитний договір (а.с. 7-10). Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.10.2016 року становить 32251,22 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом 4217,22 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 73,09 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом 1888,80 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 26072,11 гривень. Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області від 11.02.2009 року, який набрав законної сили 19.03.2009 року, з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за вищевказаним договором в сумі 7273,98 гривень (а.с. 4), тому різниця заборгованості становить 24977,24 гривень. А також відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» до складу заборгованості за договором входять штрафи: 500 гривень (фіксована частина) і 1248,86 гривень (процентна складова). Тобто загальна сума заборгованості становить 26726,10 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved