overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

18 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

18 серпня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1999 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, психологічну несумісність та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 084578 виданим Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1753 (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини, зявилась психологічна несумісність. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сімї дійсно склались складні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сімї, відповідач не заперечує проти позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

18 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовній заяві позивач просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем на тій підставі, що останні роки сторони не можуть проживати як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Позивач зазначає, що оскільки вона працює в чоловічому колективі, відповідач її постійно ревнує та «піднімав на неї руки». Сварки та скандали відбуваються в присутності дитини, що негативно може вплинути на психічний стан дитини. Позивач неодноразово звертала увагу відповідача на це, але відповідач належним чином не відреагував. А тому позивач зазначає, що подальше збереження сім'ї буде суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову. В судових дебатах просили оголосити перерву для можливості врегулювання питання матеріального утримання дитини. Вислухавши позивача, відповідача та їх представників, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться у шлюбі з 06 грудня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис №1124. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2015 року. Спір щодо спільного майна існує, як пояснив відповідач. Від примирення позивач в судовому засіданні відмовилась, наполягаючи на розірванні шлюбу. В той же час відповідач зазначив, що примирення між сторонами можливо. Також в судовому засіданні відповідач пояснив, що він погодиться на розірвання шлюбу в тому разі, коли позивач зніме з реєстрації сина, який зареєстрований за місцем проживання відповідача. Зняття з реєстрації сина необхідно для того, щоб відповідач мав можливість приватизувати житло. Крім того, відповідач пояснив, що потрібно вирішувати питання про розірвання шлюбу після вирішення питання матеріального забезпечення дитини - укладення нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів. Як вбачається із заперечень відповідача, які надані суду в письмовому вигляді, подальше збереження шлюбу не є можливим так як подружжя втратило один до одного почуття любові та поваги, проте на даний час не врегульовано всі особисті та немайнові питання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи принцип свободи шлюбу, не вирішення особистих майнових та немайнових питань подружжя не є перешкодою для вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, тому суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

18 серпня 2015 року заявниця звернулася до суду з названою заявою, у якій просить надати їй право на шлюб до досягнення шлюбного віку, мотивуючи її тим, що завагітніла і хоче одружитися з батьком майбутньої дитини та створити сім'ю. В судовому засіданні заявниця просила про задоволення заяви, пояснивши суду, що хоче створити сім'ю, народити дитину у шлюбі, готова до нього і розуміє юридичні наслідки його укладення. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали і просили задовольнити, пославшись на зазначені заявницею обставини. Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не з'явились. Встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про народження та паспорта заявниця [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Згідно ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків і жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За правилом ч. 2 цієї статті за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст.. 234 ЦПК України та ч. 4 ст. 235 цього Кодексу справи про надання права на шлюб суд розглядає у порядку окремого провадження з участю заявника та заінтересованих осіб. Заявниця посилається на те, що на взаємних почуттях любові та поваги хоче одружитися з [PERSON], від якого вагітна, однак не досягла встановленого законом шлюбного віку, що є перешкодою для реєстрації шлюбу. Довідкою, яка долучена до справи, підтверджено, що заявниця є вагітною, у зв'язку з чим перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом: «Вагітність 11 тижнів». Грунтуючись на положеннях ч. 1, 3 і 4 ст. 4, ст. 23 СК України, відповідно до яких кожна особа має право на створення сім'ї з реєстрацією шлюбу, проживання в ній і повагу до свого сімейного життя, враховуючи вагітність заявниці та її бажання на взаємних почуттях любові і поваги створити власну сім'ю до досягнення встановленого законом шлюбного віку, беручи до уваги що вона досягла шістнадцяти років, розуміє юридичні наслідки надання права на шлюб та укладення шлюбу, суд погоджується з доводами заявниці та заінтересованих осіб і вважає, що це відповідатиме її законним інтересам, у зв'язку з чим їй необхідно надати право на шлюб до досягнення шлюбного віку. Беручи до уваги викладене, суд вважає правильним заяву про надання права на шлюб задовольнити. Згідно правила ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах про надання права на шлюб судові витрати не відшкодовуються, оскільки інше не встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

18 серпня 2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника банка, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с.32). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 09.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № ВLаЖГА00042306, за яким відповідачці був наданий кредит у розмірі 1500.00 грн. з терміном повернення кредиту до 09.06.2014р. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 7156,54 грн., з них: - кредит 902,35 грн.; - відсотки 327,75 грн.; - комісія за РО 416,08 грн.; - плата за пропуск платежів 5510,36 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 07.08.2015р. заборгував ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 7156,54 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що 20 жовтня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач з ними не проживає, дитина знаходиться на її утриманні. Позивачка до зали судового засідання не зявилась, надавши заяву, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не прибув, надіславши заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначав, що з позовними вимогами згоден, вважає необхідним позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 20 жовтня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 837. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 липня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 685; в графі „Батьки зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, відповідач позов визнає, із розміром аліментів погодився. З урахуванням наведеного, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 14 червня 2012 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 05 версеня [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк наданий судом для примирення позитивного результату не надав, вони і досі живуть кожен своїм життям. Після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд ознайомившись, з матеріалами справи, а також приймаючи до уваги те що сторонам надавався строк для примирення, який не дав позитивного результату, вважає що сім'я розпалась остаточно, а тому задовольняє позовні вимоги позивача. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 277013, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 125. Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-НО №474036 виданого 18 вересня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 898, [PERSON] народився 05 вересня 2012 року, в графі батьки вказані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до п.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 29 вересня 2006 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з січня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До судового засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без її участі, де вона також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово повідомленим, до судового засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), до досягнення ним повноліття, та у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтв про народження (а.с. 5,6) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки виданої Петрокорбівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області (а. с. 7) вбачається, що діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Із слів матері на даний час дитина проживає разом з нею. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 01 липня 2006 року за актовим записом № 172. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилась, її представник в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засідання позов [PERSON] визнали повністю. Судом встановлено, що 01 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 172 (а.с. 12). З 2014 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який проживає разом із матір'ю. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved