Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

19.03.2021 року позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею майна померлого [PERSON] на яке був накладений арешт в рамках виконавчого провадження. Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що архівне виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням терміну його зберігання, встановити підстави накладення арешту на майно позивача та вирішити питання щодо його зняття у позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник відповідача Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позову, оскільки суд не може зобов`язувати виконавця до вчинення таких дій, які відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» можуть вчинятися лише державним виконавцем. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явились, позов підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що власниками на праві приватної спільної власності 27/100 частин житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1999 р. серія АВЕ № 187662, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Степановою І.А. (реєстраційний номер 1659) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2009 р серія ВММ № 025408, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Агопян В.О. (реєстраційний номер 1-1996). Маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, позивачці стало відомо, що на 27/200 частин житлового будинку [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 239424281 від 30.12.2020 року, на 27/200 будинку [ADDRESS] Першим відділом державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції (на даний час - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 41406776)), постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 613103 від 28.11.2006 р. накладено арешт. 07.10.2020 року позивачка звернулась до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 41406776) із заявою про зняття арешту з 27/200 будинку [ADDRESS] у зв`язку зі смертю боржника, але отримала відмову з підстав того, що встановити будь-яку інформацію по виконавчому провадженню, яке перебувало на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси у 2006 році, в ході проведення виконавчих дій по якому була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 613103 від 28.11.2006 р, якою накладено арешт на майно [PERSON] , не представляється можливим, оскільки виконавчі провадження за 2006 рік знищені, у зв`язку зі спливом строку зберігання, передбаченого законодавством. З архівної довідки Одеського державного нотаріального архіву та копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на їх відчуження від 28.11.2006 року вбачається, що арешт був накладений в інтересах [PERSON] , яку було залучено у справі в якості третьої особи, та яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.316,\~317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом арешт на майно позивача порушує її право власності, оскільки вона позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи, що виконавче провадження завершено, однак арешт з майна боржника не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, спадкоємицею якого вона є, матеріали справи вказують на наявність та достатність підстав для зняття арешту з цього майна за рішенням суду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог про зобов`язання Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, суд зазначає, що суд не мас права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, а тому у задоволенні цій частини вимог слід відмовити.

Outcome: partial