Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

18.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.08.1996 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 425. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін є троє дітей. На теперішній час сторони не розмовляють понад рік, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін та дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити, розірвавши шлюб. При цьому вказала, що збереження сімї неможливе навіть після надання судом строку на примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Парфєнтьєва». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та просить його задовольнити, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.08.1996 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Завелішко/ уклали шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 425 /свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 062233/ /а.с. 4/. Від шлюбу у сторін троє дітей: донька [PERSON], [INFO] /а.с. 6/, донька [PERSON], [INFO] /а.с. 7/, син [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно довідки № 568 від 13.06.2015 року за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 29/1, зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад рік, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання дітей, їх утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, а також враховуючи, що після надання судом строку на примирення, подружжя наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved