Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

18 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 16 червня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги та взаємодовіри, що породжувало в сім`ї непорозуміння та конфлікти. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім`я не проживають з березня 2018 року. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавській області 16 червня 2016 року, актовий запис №4 - розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 16 червня 2016 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с. 9). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис №2 (а.с. 10). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги та взаємодовіри. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотань про надання строку для примирення не надходило, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved