Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

19.07.2018 року позивач в інтересах якої діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Виконавчий комітет Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 24.05.18 року, [PERSON], є власницею квартири [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований в реєстрі за № 171 та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON] На момент підписання договору купівлі-продажу, у вищезазначеній квартирі був реєстрований лише відповідач. Та сторони, згідно п.3.7 договору, домовились, що до 24.06.2018 року зареєстровані у квартирі особи, зобовязані знятися з реєстрації. Згідно довідки № 119 від 26.06.2018 року, виданою ТОВ «Альфа-КЛ», у квартирі [ADDRESS] (Перспективна) смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрований [PERSON] Як пізніше стало їм відомо, відповідач фактично проживає у своєї матері [PERSON] у с. Парне по вул. Дачна буд.40 Синельниківського району Дніпропетровської області. Вони намагалися з ним зустрітися для вирішення питання мирним шляхом, але відповідач не йде на контакт та не відповідає на телефоні дзвінки. Враховуючи вищевикладене та існуючі обставини даної справи, вважають, що право позивача, як власника вказаного нерухомого майна є порушеним відповідачем, а тому піддягають захисту. Вважають, що відповідач втратив право користування житловою площею та питання про зняття його з реєстрації, повинно бути вирішено у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, просять суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування квартирою № 19 у буд. 21 по вул. Боженко (Перспективна) смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. Зняти [PERSON] з місця його реєстрації, який зареєстрований квартира [INFO] (Перспективна) смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] надала суду заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом\~на подання\~відзиву на\~позовну заяву\~не скористався.Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Третя особа Виконавчий комітет Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання, не зявилась, але до його початку надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень на позовні вимоги не має. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (Перспективна)\~смт.\~Іларіонове Синельниківського\~району Дніпропетровської\~області на підставі договору купівлі продажу квартири від 24.05.2018 року належить [PERSON] ( а. с. 11-12). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (Перспективна) смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області замовником технічної інвентаризації зазначено [PERSON] ( а.с. 14-15). Зі змісту позову та з наданих позивачами письмових доказів вбачається, що відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, проте з там не проживає, не бере участі в утриманні житла, комунальні послуги не сплачує. Главою 23 ЦК України, встановлено, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на що не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України). У відповідності до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином,\~з огляду\~на вищевикладене,\~та виходячи\~з того,\~що \~позивач є\~власником зазначеної\~вище квартири,\~а реєстрація\~відповідача в\~ньому створює\~позивачу перешкоди\~у володінні\~ним,\~позовні вимоги\~про \~усунення перешкод\~в користуванні\~квартири шляхом\~зняття з\~реєстрації відповідача\~підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється безпосередньо на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, тому дана вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі викладеного, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial