Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що 24.01.2009 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували 10.02.1985 року у с. Корчин, Радехівського району Львівській області, про що зроблений актовий запис №1. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається зокрема із земельної ділянки площею 2,1535 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №094547, виданого 23 січня 2004 року на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 4 травня 2000 року №185 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11419. Маючи намір оформити свої права на спадкове майно позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було встановлено, що державний акт виданий після смерті спадкодавця, у зв`язку з чим отримала відмову. Згідно, довідки Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 01.02.2018 року № 121, на день смерті спадкодавця, позивач була зареєстрована з ним в одному будинку, за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з вищенаведеним, просить суд, визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 2.1535га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.4-6). Відповідно до ухвали підготовчого судового засідання від 19 березня 2021 року замінено відповідача у справі - Корчинську сільську раду Радехівського району Львівської області на належного відповідача - Радехівську міську раду Львівської області (а.с.31). 14 червня 2021 року в підготовчому засіданні постановлено ухвалу, відповідно до якої до участі у справі залучено відповідачів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.43-44). Окрім цього, 14 червня 2021 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить суд: Встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 2.1535 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.45-47). Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.59). Представник відповідача - Радехівської міської ради Львівсьої області - в підготовче судове засідання також не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без участі Радехівської міської ради. Не заперечує щодо задоволення позову (а.с.75). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, скерував в адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.61). Відповідач [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ») в підготовче засідання також не з`явилася, проте надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.65,68). Відповідач [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] »)в підготовче засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.70,73). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим Люблінським відділом РАЦС м. Москви, 24.05.1999 року (а.с.14). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10 лютого 1985 року та зареєстрованого в с.Корчин, Радехівського району, Львівської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Після шлюбу дружині та чоловіку присвоєно прізвище - « [PERSON] » (а.с.15). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, яка складається зокрема із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.1535 га, розташована на території Корчинської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №094547, виданого на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 4 травня 2000 року №185, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11419 (а.с.13-13 зворот). Із копії довідки №120 від 01.02.2018 року, виданої виконкомом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що гр. [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Від імені померлого виконком Корчинської сільської ради Радехівського району заповіт не посвідчував (а.с.16). Згідно даних, викладених у довідці №231 від 21.02.2018 року, встановлено, що гр. [PERSON] постійно і до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані: [PERSON] дружина , [INFO] , [PERSON] - батько, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - дочка, [INFO] , [PERSON] - дочка, [INFO] (а.с.17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області 05 червня 2018 року (а.с.60). Родинні відносини спадкодавця і позивача з відповідачами по справі підтверджуються: копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 28 серпня 1985 року (а.с.62); копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 05 березня 1990 року, та копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 11 листопада 2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.68-69); копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 26 грудня 1988 року, та копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 15 вересня 2009 року, з якого вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.73-74). Із листів №97-13-0.30- 490/173-18, №97-13-0.30-491/173-18, №97-13-0.30-492/173-18 від 16.02.2018 року, відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, вбачається, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок, які належать спадкодавцю - [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 094547, сумарно становить - 67 348,99 грн. (а.с.10-12). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65297307 від 23.06.2021 року, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.58). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Враховуючи, що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в розумінні ст.549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved