Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

18.06.2019 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» з вищевказаним позовом про поновлення на роботі, з вимогами: поновити його на роботі у Комунальному некомерційному підприємстві Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» з дати звільнення та стягнути з відповідача на його на користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі, стягнути на його користь судові витрати, витрати на правову допомогу (а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 01 квітня 2013 року, згідно наказу № 7-К від 01.04.2013 року він працював на посаді дільничного лікаря-терапевта міської АЗП-СМ в Бориспільському центрі первинної медико-санітарної допомоги. 22 квітня 2013 року його було переведено на посаду лікаря ЗП-СМ у тому самому підприємстві. 12 липня 2018 року Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги перейменовано на Комунальне некомерційне підприємство БРР «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Також, зазначив, що з 01.04.2013 року він є членом профспілкового комітету ППО ПСПОЗУ «БРЦПМСД». 27.05.2019 року в кінці робочого дня його було ознайомлено з наказом про переведення з 27.05.2019 року в інший структурний підрозділ відповідача строком на один місяць, а саме: пред`явлено наказ за № 142 від 27.05.2019 року, відповідно до якого його переміщено в інший структурний підрозділ у село Сеньківку, до іншої місцевості на підставі ч. 2 ст. 32 КЗпП Україні, що на думку позивача є незаконним. Позивач стверджує, що при виданні наказу про переведення і визначенні дати переведення відповідач не взяв до уваги ті положення статті 32 КЗпП України, відповідно до яких переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством, тобто «для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей», яких на момент видання наказу № 142 від 27.05.2019 року не існувало та не було зазначено в наказі. Зазначає, що всупереч положень ст. 32 КЗпП України, відповідач не повідомив його про зміну істотних умов праці - переведення на роботу в іншу місцевість - за 2 (два) місяці, та не отримав його згоди на таку зміну істотних умов праці. З цих підстав вважає, що наказ відповідача № 142 від 27.05.2019 року є незаконним. Зазначає, що, оскільки переведення, як такого, відповідно до норм чинного законодавства не відбулося, він продовжив виконувати свої посадові обов`язки на тому самому місці за адресою: м. Бориспіль, вулиця Гоголя, буд. 2 , у тому самому режимі, підкоряючись раніше виданим наказам та розпорядженням, а також правилам внутрішнього трудового розпорядку. 29 травня 2019 року, о 17:00 годині йому усно повідомили про те, що його звільнено за прогули без поважних причин згідно п. 4 статті 40 КЗпП України. Факт прогулу позивач заперечує, оскільки був присутній у робочому кабінеті [NUMBER] за адресою м. Бориспіль, вул. Гоголя, 2 , проводив прийом хворих. Зі слів уповноважених осіб відповідача йому відомо, що підставою звільнення був нібито прогул, а саме: відсутність його на робочому місці у Сеньківській АЗПСМ, куди його переведено за наказом № 142 від 27.05.2019 року. При цьому зазначає, що відповідно до абзацу другого пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначає, що невихід працівника на роботу в зв`язку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин. Також зазначає, що його звільнення відбулось з порушенням вимог ст. 43 КЗпП України без згоди профспілкової організації, зазначає, що відповідач не направляв профспілці подання про розірвання трудового договору і таке питання профспілка не розглядала, письмової заяви про розгляд питання його звільнення за його відсутності він не надавав. Також зазначає, що відповідно до частини другої статті 235 КЗпГІ України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про плату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогул, а також, що його середній заробіток за два відпрацьовані місяці перед звільненням становить 695,28 грн. у день, а сума, яка підлягає до виплати за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2019 року по 30.06.2019 року становить 20858.40 гривень. 19 червня 2019 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.15). Ухвалою суду від 25 липня 2019 було частково задоволено клопотання позивача [PERSON] та його представника адвоката Шкварка А.В. та витребувано у Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» належним чином засвідчені копії наступних документів: графік роботи позивача [PERSON] за травень 2019 року; табель відпрацьованого робочого часу позивача за травень 2019 року, графік прийому позивача; попередження позивача про зміну істотної умови праці, а саме переведення на інше робоче місце; Колективний договір Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», або інший, діючий на підприємстві; амбулаторний журнал позивача форми №74/0 за 27,28,29 травня 2019 року. Також було частково задоволено клопотання представників відповідача Ільчишиної А.М. та Голоденка В.В. про витребування доказів, а саме: витребувано у ТОВ «АПТЕКА-194» відомості про те, чи перебуває [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «АПТЕКА-194» та чи вносив [PERSON] відомості в систему реєстрації пацієнтів та чи вносив відповідні декларації пацієнтів в період 27,28,29 травня 2019 року (а.с.54-56). Ухвалою суду від 25.07.2019, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.44-45) відповідно до вимог ч.9 ст.43 КЗпП України суд звернувся із запитом до Первинної профспілкової організації ПСПОЗУ «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення позивача (а.с.53). Ухвалою суду від 19.08.2019, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.66-67), до участі у справі було залучено третю особу - Первинну профспілкову організацію ПСПОЗУ «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Ухвалою суду від 09.09.2019, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.83-84), було частково задоволено клопотання позивача, подане його представником Шкварко А.В. про виклик свідків (а.с.62-63) та ухвалено: допитати в якості свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON]. про приєднання до матеріалів справи аудіозапису розмови з позивачем, відмовлено на підставі ст.83 ЦПК України (а.с.83-84). Ухвалою від 09.09.2019 підготовче судове засідання було закрито та призначено до судового розгляду по суті (а. с. 84,87). 15.10.2019 представниками відповідача Ільчишиною А.В. та [PERSON]. подано заяву про відвід головуючому судді Мурановій-Лесів І.В. (а.с.93-95), який ухвалою суду від 15.10.2019 було необґрунтованим та передано справу для вирішення питання про відвід судді в порядку ст.33 ЦПК України (а.с.99-102). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні заяви про відвід судді було відмовлено (а.с.106-107). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Шкварко А.В. повністю підтримали заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві (а.с.20-25). Так, заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне. Відповідач повністю заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним, зазначає, що з початку 2019 року в КНП БРЦПМСД, відбувається реорганізація, яка затверджена наказом від 01.02.2019 року за №41 «Про можливі зміни умов праці», а також наказом №120 від 13.05.2019 року «Про внесення змін до структури штатного розкладу КНП «БРЦПМСД з 15.05.2019 року», виданим з метою приведення у відповідність структури КНП «БРЦПМСД», згідно плану спроможної мережі надання первинної медичної допомоги Київської області, затвердженого розпорядженням КОДА від 16.05.2018 року за №312

Outcome: approved