Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

18 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. 12 жовтня 2004 року за договором дарування мати позивача [PERSON] набула права власності на житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному договорі дарування відмічено, що він підлягає реєстрації в ОКП «Софіївське БТІ». Проте померла за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з вказаного житлового будинку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України успадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини, у відповідності до ст. 128 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті, а саме: майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку та господарських споруд, яке належало спадкодавцю на підставі договору дарування від 12 жовтня 2004 року. Крім позивача інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. 17 листопада 2011 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу [PERSON] Однак вона відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини. Пропущення строку сталося через те, що позивач із жовтня 2009 року тимчасово зареєстрована та проживає за місцем своєї та чоловіка роботи в [ADDRESS]. У відпустку позивач приїжджає один раз на рік, в літній час, коли відкривається повітряне сполучення з Чукотським автономним округом. Інше транспортне сполучення відсутнє. В червні - липні 2010 року позивач була у відпустці і знаходилася у матері в с. Кам'янка Софіївського району, а в серпні 2010 року полетіла в Чукотський автономний округ. Коли їй було повідомлено про смерть матері, то вона вже через погодні умови не змогла прилетіти на похорони матері. Так же протягом шести місяців, встановлених для прийняття спадщини, через погодні умови, відсутність повітряного сполучення з Чукотським автономним округом позивач не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім цього, при підготовці та збиранні документів для звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини було встановлено, що між позивачем та її матір'ю [PERSON] відсутній факт родинних відносин. Її мати (позивачу достовірно невідомо коли) повторно уклала шлюб з [PERSON]. При отриманні паспорта 08.04.2033 року і Ріпкінському РВУ МВС України в Чернігівській області її прізвище було вказано як [PERSON], також дане прізвище було зазначено і свідоцтві про смерть. Всі ці розбіжності в прізвищах та неможливість знайти документи, що підтверджують одруження, перешкодили в подальшому звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Тільки в червні 2013 року після того, як були зібрані адвокатом всі необхідні документи, позивач звернулася із позовом про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг рішенням якого від 09.12.2013 року було встановлено факт того, що позивач є рідною дочкою [PERSON] А рішенням Софіївського районного суду від 04.03.2014 року було визначено [PERSON] додатковий строк - три місяці для прийняття спадщини, пропущений з поважних причин, після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], після вступу рішення в законну силу. 28 травня 2014 року з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], представник позивача звернулася в нотаріальну контору, але державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що не була належним чином проведена державна реєстрація на спадкове майно [PERSON], а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, розпорядитись майном, а саме: житловим будинком, розташованим в [ADDRESS] позивач не має можливості, так як нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що не була належним чином оформлена державна реєстрація будинку. Той факт, що домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області належало спадкодавцю підтверджується документально, а саме: договором дарування житлового будинку [ADDRESS] від 12 жовтня 2004 року. Таким чином, виникла ситуація при якій, через бездіяльність спадкодавця [PERSON] щодо реєстрації нерухомого майна, спадкоємець, тобто позивач, [PERSON] не може набути право власності на це майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягає. Відповідач - представник Кам'янської сільської ради Софіївського району Ткачук Віра Олександрівна позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Третя особа - Софіївська районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги, що сторони судового процесу не заперечують проти вирішення спору у судовому засіданні, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вважають вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов. Позовні вимоги доведені також матеріалами справи. Так, [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.09.2010 року, виданим виконкомом Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, серія [NUMBER] (а.с. 11). Факт родинних відносин підтверджується рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.1913 року (а.с. 17). За життя [PERSON] на підставі договору дарування від 12.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Стюрко О.О., була власником житлового будинку з господарчими побудовами [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно вказаного договору до обдаровуваної безоплатно перейшло у власність домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] загальною площею 49,2 м2, житлова площа 25,0 м2 та складається з: саманного, обкладеного цеглою, житлового будинку; цегляної веранди; саманної, обкладеної цеглою, літньої кухні; шлакоблочного сараю; дерев'яного туалету; дерев'яної огорожі та металевих воріт. Мати за час свого життя державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] не здійснив. Необхідно зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, позивач не має можливості належним чином оформити правовстановлюючі документи на вказане вище нерухоме майно, так як належний заявник помер. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на належне їй майно, у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відкрилась спадщина. У відповідності із ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері. Інші спадкоємці як за законом так і заповітом відсутні. 17 листопада 2011 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу [PERSON] Однак вона відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини. Пропущення строку сталося через те, що позивач із жовтня 2009 року тимчасово зареєстрована та проживає за місцем своєї та чоловіка роботи в [ADDRESS]. У відпустку позивач приїжджає один раз на рік, в літній час, коли відкривається повітряне сполучення з Чукотським автономним округом. Інше транспортне сполучення відсутнє. В червні - липні 2010 року позивач була у відпустці і знаходилася у матері в с. Кам'янка Софіївського району, а в серпні 2010 року полетіла в Чукотський автономний округ. Коли їй було повідомлено про смерть матері, то вона вже через погодні умови не змогла прилетіти на похорони матері. Так же протягом шести місяців, встановлених для прийняття спадщини, через погодні умови, відсутність повітряного сполучення з Чукотським автономним округом позивач не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім цього, при підготовці та збиранні документів для звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини було встановлено, що між позивачем та її матір'ю [PERSON] відсутній факт родинних відносин. Її мати (позивачу достовірно невідомо коли) повторно уклала шлюб з [PERSON]. При отриманні паспорта 08.04.2033 року і Ріпкінському РВУ МВС України в Чернігівській області її прізвище було вказано як [PERSON], також дане прізвище було зазначено і свідоцтві про смерть. Всі ці розбіжності в прізвищах та неможливість знайти документи, що підтверджують одруження, перешкодили в подальшому звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Тільки в червні 2013 року після того, як були зібрані адвокатом всі необхідні документи, позивач звернулася із позовом про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг рішенням якого від 09.12.2013 року було встановлено факт того, що позивач є рідною дочкою [PERSON] (а.с. 17). А рішенням Софіївського районного суду від 04.03.2014 року було визначено [PERSON] додатковий строк - три місяці для прийняття спадщини, пропущений з поважних причин, після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], після вступу рішення в законну силу (а.с. 18-19). 28 травня 2014 року з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], представник позивача звернулася в нотаріальну контору, але державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що не була належним чином проведена державна реєстрація на спадкове майно [PERSON], а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27-28). У зв'язку з неможливістю належним чином оформити свої спадкові права після смерті своєї матері, позивач була змушена звернутись до суду із цією позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved