Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

17 червня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про виключення запису про батьківство з актового запису. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем він перебував у шлюбі, зареєстрованому 11.05.2012 Алчевським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 цей шлюб було розірвано. Після розірвання вказаного шлюбу відповідач народила доньку [PERSON] , [INFO] , батько, якої зі слів матері дитини вказаний він. Названа дитина не могла бути зачата від нього, оскільки його інтимні взаємовідносини із [PERSON] мали місце лише до 01.06.2014, після чого їх сім`я розпалася і вони роз`їхалися, кожен до своєї оселі, де й мешкають. Отже, будь-які стосунки між ним та [PERSON] з 01.06.2014 були припинені, жодного разу ніяких інтимних контактів між ними за весь цей наступний час не було, що виключає його батьківство стосовно [PERSON] , [INFO] , оскільки вона була зачата не раніше листопада 2014 року, тобто значно пізніше припинення його з відповідачем інтимних відносин, що унеможливлює його біологічне батьківство відносно цієї дитини. Запис про його батьківство відносно [PERSON] зроблений Індустріальним відділом ДРАЦС ДМУЮ 01.09.2015, актовий запис №851, виключно з пояснень матері дитини. [PERSON] , що народилася [INFO] , не є його біологічною донькою. Просить виключити запис про його батьківство з актового запису №851 від 01 вересня 2015 року про реєстрацію Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції народження [INFO] [PERSON] . 14 вересня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року, було розірвано (а.с.7). З копії свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №851 (а.с.3) Згідно актового запису про народження №851 від 01 вересня 2015 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, підставою запису відомостей про батька [PERSON] , [INFO] , є актовий запис про шлюб №156 від 11.05.2012, складений відділом державного реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.39). Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126, 127 Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, що передбачено ст.136 Сімейного кодексу України, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка котра народила дитину в шлюбі, відповідно до ст.138 Сімейного кодексу України, - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини, а також факт визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved