Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

18 травня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 01 червня 2014 року на просп. Червонозоряному в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Деу Ланос» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Galant» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яка не виплатило їй страхове відшкодування. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року задоволено її вимоги до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та стягнуто на її користь 54994 гривні 54 копійки, з яких страхове відшкодування в розмірі 30077 гривень 94 копійки, пеня у вигляді подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 8878 гривень 35 копійок, три проценти річних в розмірі 630 гривень 40 копійок та інфляційні втрати в розмірі 15407 гривень 86 копійок. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 листопада 20165 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 листопада 20165 року залишено без змін. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року було задоволено її вимоги про виплату пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 08 жовтня 2014 року по 19 червня 2015 року. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача за період з 20 червня 2015 року по 05 травня 2016 року суму боргу в розмірі 14362 гривні 41 копійку, що складається з пені в розмірі 12548 гривень 67 копійок, трьох процентів річних у розмірі 791 гривні 09 копійок та інфляційних втрат у розмірі 1022 гривень 65 копійок. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведений у ньому підстав. Представник ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи страхова компанія повідомлялась. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 01 червня 2014 року на просп. Червонозоряному в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Деу Ланос» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Galant» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність винної в дорожньо-транспортній пригоді особи була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яка не виплатило позивачу страхове відшкодування. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року задоволено її вимоги до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та стягнуто на її користь 54994 гривні 54 копійки, з яких страхове відшкодування в розмірі 30077 гривень 94 копійки, пеня у вигляді подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 8878 гривень 35 копійок, три проценти річних в розмірі 630 гривень 40 копійок, інфляційні втрати в розмірі 15407 гривень 86 копійок. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 листопада 20165 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 листопада 20165 року залишено без змін. Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за інший період, який не охоплений попереднім рішенням суду - з 20 червня 2015 року по 05 травня 2016 року. Сума пені складає 12548 гривень 67 копійок та обраховується від суми невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 30077 гривень 94 копійки, 320 днів прострочення виплати страхового відшкодування та з урахуванням розмірів подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 20 червня 2015 року по 05 травня 2016 року. Позивач також просить стягнути з відповідача три процентів річних у розмірі 791 гривні 09 копійок та інфляційні втрати у розмірі 1022 гривень 65 копійок. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У частині ч. 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). У п. 21 цієї Постанови пленуму вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Вбачається, що фактично кошти позивачу в період, який зазначений у позовній заяві, виплачені не були, тому вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних ґрунтується на законі. Інфляційне збільшення суми боргу складає 2105 гривень 28 копійок (37077,94 (сума боргу) х 1,070 (сукупний індекс інфляції за період з 20 червня 2015 року по 05 травня 2016 року) = 2105,28). Позивач просила стягнути інфляційне збільшення суми боргу в меншому розмірі - 1022 гривні 65 копійок, розмір своїх вимог не збільшувала, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Три проценти річних становить суму 791 гривню 09 копійок за 320 днів прострочення за період з 20 червня 2015 року по 05 травня 2016 року згідно розрахунку позивача, наведеному у позовній заяві, який відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова Компанія» на користь позивача підлягає також 551 гривня 20 копійок судового збору.

Outcome: approved