Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

17 вересня 2014 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її син - [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Позивачка являється бабусею малолітньої [PERSON], я яка проживає із нею та перебуває на її утриманні, так як батьки дитини тривалий час не піклуються про неї, не приймають участі в її вихованні, не цікавляться її життям, навчанням та розвитком. Матеріально не забезпечують. Тобто, взагалі усунулись від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.26). Співвідповідачі в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавали. Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради в особі свого представника за довіреністю, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представником надано письмову заяву, в якій він просив суд розглядати справу за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.27-28). Представник прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська діюча за довіреністю - Арбузова Л.М., надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.29-30). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, законів України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, практику Верховного Суду України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З'ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №857, у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Встановлено, що батьки дітей - [PERSON] та [PERSON], всіляко ухиляються від своїх батьківських обов'язків, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займаються, не спілкуються із нею, тим самим проявляють байдужість до її подальшої долі. [PERSON] не проживає із дитиною з 2009 року. Батько дитини - [PERSON], з 18.12.2013 року по теперішній час проходить курс реабілітації у центрі ре соціалізації «Прорив» (а.с.12,13). Вихованням та матеріальним утриманням дитини займається бабуся - [PERSON], 1956 року народження, яка проживає разом із дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON], є ученицею 2-Б класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №5» Дніпропетровської міської ради (а.с.14). Проявила себе як старанна, здібна учениця. Має високий рівень навчання. Ввічлива,чесна, активна, охайна дівчинка. Стосунки із однокласниками добрі. Батьки не приділяють належної уваги навчанню та вихованню дитини, життям дитини не цікавляться. Вихованням дитини займаються бабуся та дідусь, приділяють увагу онучці. Відповідально ставляться до виховання дитини. Регулярно відвідують школу. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.ст. 3, 155 Сімейного кодексу України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що батьки [PERSON], [INFO], не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Не забезпечують їй необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкуються із дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, тим самим дійсно ухиляються від виховання та утримання своєї дочки. Тому доводи позивачки з приводу свідомого нехтування відповідачами свого батьківського обов'язку суд вважає обґрунтованими та доведеними, у зв'язку із чим, позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. У відповідності до статті 166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, і її вимоги задоволені, із співвідповідачів належить стягнути на користь позивачки в рівних частках судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved