Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

17 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом де просить ухвалити судове рішення, яким встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право власності на житлову квартиру по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON] , якій на праві приватної власності належала житлова квартира [ADDRESS] . 16.07.2019 року позивач звернулась до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак постановою Жовтоводської нотаріальної контори від 15.08.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують родинні стосунки. Померла [PERSON] була колишньою дружиною рідного дядька позивачки, однак підтримувала тісний зв`язок із сестрою свого колишнього чоловіка [PERSON] , яка приходиться матір`ю позивачці. Позивачка сприймала [PERSON] як рідну людину, називала її своєю тіткою. Протягом життя [PERSON] та позивачка підтримували тісний, фактично родинний зв`язок. Коли [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги, позивачка допомагала останній: купувала продукти харчування, готувала їжу, придбала медикаменти, допомагала по господарству тощо. Після смерті [PERSON] позивачка повністю взяла на себе організаційні та матеріальні витрати, пов`язані із похованням. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мринська О.М. позов підтримали з підстав, що в ньому зазначені, та просили його задовольнити. Від представника Жовтоводської міської ради Башти В.І. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову Жовтоводська міська рада не заперечує. Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. На електронну адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає повінстю та просить провести розгляд справи без його участі. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради від 28 січня 1999 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12). Згідно з технічним паспортом квартира за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у власності [PERSON] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №337 (а.с.15). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53631046 від 10.10.2018 року після смерті [PERSON] . Жовтоводською державною нотаріальною конторою під №63127631 була зареєстрована спадкова справа (а.с.11). Згідно з постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюка В.О. від 15.08.2019 року, останній відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] тітки гр. [PERSON] , оскільки [PERSON] не були надані документи, які б підтверджували факт родинних стосунків між нею та померлою [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серія № [NUMBER] , виданого Жовтоводським міським бюро РАГС, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом РАГС Жовтоводського міськвиконкому, [PERSON] 19.01.1991 року уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] народилась [INFO] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого П`ятихатським районним бюро РАГС, [PERSON] народився [INFO] (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Жовтоводським міським бюро РАГС, [PERSON] 24.02.1963 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Жовтоводським міським бюро РАГС Дніпропетровської області, 02.07.1971 року [PERSON] розірвав шлюб зі [PERSON] та після розірвання шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.20). Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] була колишньою дружиною рідного дядька позивачки. З наданих суду документів вбачається, що похованням [PERSON] займалась позивачка [PERSON] (а.с.21,22). Факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини також підтвердили свідки. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивачки. Померла [PERSON] була дружиною її рідного брата. У [PERSON] є син, він мешкає в Росії, там в нього родина і він вже 15 років він не приїжджав в Україну. На похоронах його не було. Позивачка за життя тривалий час піклувалась про [PERSON] , допомагала їй по господарству. В травні 2018 року [PERSON] померла та її похованням займалась позивачка. За життя із [PERSON] вони дуже добре спілкувались, проводили разом всі свята. Коли [PERSON] захворіла, то про неї піклувалась [PERSON] фактично була з нею. Із майна у [PERSON] залишилась квартира, після її смерті за комунальні послуги сплачує позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його дружина [PERSON] є родичкою померлої [PERSON] . Вона допомагала [PERSON] , піклувалась про неї, фактично була з нею в близьких родинних відносинах. Сина [PERSON] він не бачив вже 15 років. [PERSON] померла [INFO] , її син на похорони не приїжджав. [PERSON] була його дружині як рідна тітка, у них були довірливі стосунки з моменту одруження, тобто приблизно з 1991 року. Похованням [PERSON] займалася його дружина. Із сином [PERSON] вони іноді спілкуються по телефону. Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , то суд вважає що ці вимоги також підлягають задоволенню. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки вище суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, інший спадкоємець - [PERSON] направив на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, то за [PERSON] можливо визнати право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved