overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

17 квітня 2012 року року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-22001-170412, відповідно до умов якого Банком відкрито картковий рахунок позичальнику [NUMBER] в національній валюті та кредитну лінію 30 000 грн. для розрахунків за товари та послуги. В серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 3728 грн. 33 коп. посилаючись на те, що останній не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 17 квітня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №007-22001-170412, відповідно до умов якого Банком відкрито картковий рахунок позичальнику [NUMBER] в національній валюті та кредитну лінію 30 000 грн. для розрахунків за товари та послуги. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 05.06. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 3728 грн. 33 коп. з яких: 794 грн. 43 коп. - тіло кредиту; 1205,57грн.-прострочене тіло кредиту, 1728,33грн.- заборгованість за відсотками. Ці обставини підтверджуються: копією кредитного договору № 007-22001-170412 від 17 квітня 2012 року; копією тарифів на обслуговування платіжних карток; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 05.06. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 3728 грн. 33 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

17 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору щодо виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2016 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду видно, що спору про поділ майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дитину на виховання позивачки [PERSON] . Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

17 квітня 2013 року за кредитним договором №82970/30/к3 відповідач отримав у позивача кредит у сумі 20000 строком на 24 місяці, з 17 квітня 2013 року по 17 квітня 2014 квітня зі сплатою 28 % річних. Згідно п.1. договору з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення Договору, на поточний рахунок Банку до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 38 % річних. Відповідач зобов'язувався забезпечувати повернення кредиту шляхом перерахування кредиту на рахунок позивача згідно з графіком, встановленим встановленим Додатком № 1 Договору. Проте свої зобов'язання по Договору відповідач виконує неналежним чином, про що свідчить наявна заборгованість станом на 20 березня 2014 року в сумі заборгованості по тілу кредиту 15830,00 грн., 2515,37 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 35,03 грн. інфляційного нарахування на тіло кредиту, 15,75 грн. інфляційного нарахування на відсоткам, 169, 87 грн. пені, 2000,00 грн. штрафу, всього 20566,02 грн. Дану суму позивач і просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № №82970 від 17 квітня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 20000 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 20 березня 2014 року 20566,02 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 15830,00 грн., 2515,37 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 35,03 грн. інфляційного нарахування на тіло кредиту, 15,75 грн. інфляційного нарахування на відсоткам, 169, 87 грн. пені, 2000,00 грн. штрафу Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

17 квітня 2013 року за кредитним договором №82970/30/к3 відповідач отримав у позивача кредит у сумі 20000 строком на 24 місяці, з 17 квітня 2013 року по 17 квітня 2014 квітня зі сплатою 28 % річних. Згідно п.1. договору з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення Договору, на поточний рахунок Банку до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 38 % річних. Відповідач зобовязувався забезпечувати повернення кредиту шляхом перерахування кредиту на рахунок позивача згідно з графіком, встановленим встановленим Додатком № 1 Договору. Проте свої зобовязання по Договору відповідач виконує неналежним чином, про що свідчить наявна заборгованість станом на 20 березня 2014 року в сумі заборгованості по тілу кредиту 15830,00 грн., 2515,37 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 35,03 грн. інфляційного нарахування на тіло кредиту, 15,75 грн. інфляційного нарахування на відсоткам, 169, 87 грн. пені, 2000,00 грн. штрафу, всього 20566,02 грн. Дану суму позивач і просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № №82970 від 17 квітня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 20000 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 20 березня 2014 року 20566,02 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 15830,00 грн., 2515,37 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 35,03 грн. інфляційного нарахування на тіло кредиту, 15,75 грн. інфляційного нарахування на відсоткам, 169, 87 грн. пені, 2000,00 грн. штрафу Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобовязання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

17 квітня 2013 року Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, задоволено частково, а саме за [PERSON] визнано права власності на 1/2 частину грошових сум в банківських установах : АТ «УкрСиббанк» на рахунку № [NUMBER] в сумі 6,03 грн., ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунку № [NUMBER] в сумі 63,02 грн., в задоволенні позову про визнання права власності на 1/2 частину грошових вкладів в ПАТ «Автокразбанк» м. Олександрія на рахунках № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], в Банку «Фінанси та кредит» на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER], про визнання права власності в порядку поділу майна на автомобіль [NUMBER], стягнення грошової компенсації в сумі 140650 грн. відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, а саме виділено із спільного сумісного майна подружжя у його приватну власність та визнано за ним право власності на легковий автомобіль «КІА» модель Ceed 1.4 5ME2LX державний номер [NUMBER]. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] 24075 грн. відмовлено. В ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 25.10 2013 року вказано, що в резолютивній частині рішення суду відсутній висновок щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь вартості 1/2 частини автомобіля «Міцубіші Ланцер» в сумі 28000 грн. та щодо передачі їй в натурі м'яких меблів вартістю 3800 грн. зі сплатою відповідачем різниці у вартості спільного майна в сумі 18 500 грн., при цьому обставини щодо вказаних позовних вимог досліджувались судом та вказані в мотивувальній частині рішення. В зв'язку з викладеним справа надійшла до Олександрійського міськрайонного суду для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення щодо позовних вимог, які досліджувались судом, але про їх вирішення не вказано в резолютивній частині рішення - про стягнення з відповідача вартості 1/2 частини автомобіля «Міцубіші Ланцер» в сумі 28000 грн. та щодо передачі в натурі м'яких меблів вартістю 3800 грн. зі сплатою відповідачем різниці у вартості спільного майна в сумі 18 500 грн .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 24 січня 1999 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років їхнього сімейного життя відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з грудня 2012 року з ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, бійки, свідками яких були їхні діти, що негативним чином впливало на їх психічний та психологічний розвиток та навчання в школі. Разом не проживають більш як шість місяців. Стосунки не підтримують. 26 березня 2014 року звернувся із заявою до Межівського РВ УМВС України в Дніпропетровській області щодо нанесення йому тілесних ушкоджень [PERSON] Дану подію внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 24 січня 1999 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його батька - [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 5,13га, що розташована на території Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] У зв'язку з тим, що заявник після смерті матері позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджено факт подружніх відносин між батьками заявника, а саме між [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, та те, що [PERSON] є його матір'ю. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про відсутність заперечень щодо вимог [PERSON] та про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (на російській мові), що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). 02 лютого 1961 року між [PERSON] та [PERSON] (на російській мові) укладено шлюб, зареєстрований Мачулищанською сільською радою Путивльського району Сумської області (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16 липня 2005 року (а.с.7). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №039230, виданого на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Мачулищанської сільської ради народних депутатів від 03 вересня 1999 року, [PERSON] є власницею земельної ділянки, загальною площею 5,13га, що розташована на території Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21 березня2013 року (а.с.8). Згідно з довідками №68 та №69 від 07 квітня 2014 року, виданими Виконавчим комітетом Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області, [PERSON], який помер [INFO] року, проживав за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю дружиною [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.10-11). Довідкою приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу від 08 квітня 2014 року № 147/01-16 заявнику роз'яснено, що йому необхідно підтвердити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та факт родинних відносин з [PERSON] (а.с.13). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявник у повному обсязі обґрунтував свою заяву, яку слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вказуючи наступне. Позивач є власником жилого будинку [ADDRESS], право власності на який він отримав на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2003 року, та зареєстрував в Костянтинівському міському БТІ 07.11.2003 року. Після оформлення права власності, він став мешкати в зазначеному будинку зареєструвавши своє місце проживання за вказаною адресою. Крім позивача в будинку з 27.06.2006 року, була зареєстрована донька колишньої співмешканки відповідачка по справі - [PERSON], яка починаючи з 2009 року і до теперішнього часу за зазначеною адресою не проживає, з того періоду ні разу в будинку не з'являлася, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не оплачує. Не зважаючи на зміну місця проживання, відповідачка [PERSON] з реєстрації в будинку [ADDRESS] не знялася, чим вчиняє дії, що перешкоджають користуванню власністю, змушує нести додаткові витрати по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідачка знятись з реєстрації не бажає, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилася, хоч судом належним чином приймалися заходи про її повідомлення про час та місце розгляду справи, тому суд має можливість винести заочне рішення, на підставі наявних доказів по справі. Опитаний судом свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає по-сусідству з позивачем і є рідною сестрою позивача, відповідачку [PERSON] вона знала, але остання з 2009 року по теперішній час в зазначеному будинку позивача не мешкає. Її місце знаходження їм не відоме. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, суд знайшов наступне. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 серпня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівського державної нотаріальної контори, належить будинок [ADDRESS] (а.с. 9). 07 листопада 2003 р. позивач зареєстрував у Костянтинівському бюро технічної інвентаризації право власності на вказаний будинок, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10). На теперішній час, крім [PERSON], у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с. 11-13). У зв'язку з реєстрацією [PERSON] позивач не має можливості повноправно розпоряджатися своїм будинком та повинен оплачувати на неї всі комунальні послуги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не мешкає у будинку позивача понад 7 років, членом його родини не є, договору найму житлового приміщення з нею не укладав і своєю реєстрацією заважає власнику будинку [PERSON] розпоряджатися його особистим майном, що є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності його померлому діду [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №036069, посилаючись на те, [INFO] помер його дід. Після його смерті було заведено спадкову справу на підставі заявника. Оформити спадкові права на земельну ділянку [PERSON] не має можливості, оскільки прізвище діда, яке зазначено у державному акті на право приватної власності є відмінним від того, що зазначене у свідоцтві про смерть. З огляду на викладене, [PERSON] просить його заяву задовольнити. Заявник направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, викладені вимоги підтримав в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб до суду не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, не заперечили, щодо задоволення вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подану заяву слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Грибенинка Старокостянтинівського району помер дід заявника [PERSON]. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 30 січня 2014 року [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] Відповідне рішення набрало чинності 11 лютого 2014 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 квітня 2014 року після смерті [PERSON] у Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №213/2014. Померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №036069 від 9 березня 2004 року належала земельна ділянка площею 1,43 га., що розташована на полі [ADDRESS], із цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавцем було 23 червня 2008 року було складено заповіт, за яким він заповів майновий пай, та земельну частку (пай) [PERSON] Невідповідність прізвища спадкодавця, яке зазначене у свідоцтві про смерть [PERSON] прізвищу, зазначеному у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON], унеможливлює отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Належність померлому [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №036069 від 9 березня 2004 року підтверджується довідками Пашковецької сільської ради №1396 від 16 грудня 2013 року, №1193 від 11 листопада 2013 року, де зазначено, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS], копією рішення Пашковецької сільської ради від 20 червня 2008 року №2 про перейменування вулиць, зокрема [ADDRESS], копією договору оренди землі від 1 квітня 2004 року, що повністю співпадає із даними зазначеними у державному акті, щодо місця проживання власника земельної ділянки.

Outcome: approved