Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

17 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до [PERSON] сільської ради з позовом, в якому вказує, що його матері [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель СГАПТ ЗТ «Іскра», про що їй було видано сертифікат серії СМ №0180297, яку остання заповіла своєму синові. 09 вересня 2002 року [PERSON] померла, у звязку з чим відкрилася спадщина. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, який у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовив у звязку з втратою оригіналу сертифікату. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказану вище земельну частку (пай). Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися. Останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 60). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнає (а. с. 59). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, представника третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 05 березня 1992 року [PERSON] склала заповіт, яким жилий будинок і все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а. с. 13). 06 листопада 2001 року [PERSON] склала новий заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 12). 09 вересня 2002 року [PERSON] померла (а. с. 14). Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради від 04 травня 2018 року [PERSON] була зареєстрована та одиноко проживала в [INFO] до 12 вересня 2000 року (а. с. 15). З довідки Миколаївської сільської ради від 07 вересня 2017 року вбачається, що остання була зареєстрована та проживала сама в Сумській області, Сумському районі, с. Капітанівка, вул. Польова, 7 (а. с. 17). На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0180297 від 14 січня 1997 року, виданого згідно з розпорядженням Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9, [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Білопільського району, АПТЗТ «Іскра», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 18). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 червня 2018 року [PERSON] продовжено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а. с. 41-42). 30 серпня 2018 року за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу (а. с. 39). На даний час позивач [PERSON] має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON]М, однак у звязку з тим, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений, зробити це у позасудовому порядку він не може. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Білопільського району, АПТЗТ «Іскра», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved