Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

17.12.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 10.05.2003р. між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області укладено шлюб за актовим записом № 04. У цьому шлюбі в них з відповідачем народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Після одруження вони проживали у її батьків в с. Переможне Городоцького району Львівської області. Вказувала, що з липня 2015р. відносини між нею та відповідачем почали погіршуватися, причиною чого стала подружня зрада відповідача. У вересні 2015р. останній покинув сім'ю і пішов проживати до іншої жінки, забрав з будинку усі свої особисті речі та документи, з цього часу не повертався, утримання їй та дітям не дає. Відповідач перестав цікавитися потребами сім'ї, не дає коштів на утримання дітей, не відвідує їх, а на її просьби допомогти в утриманні дітей не реагує. Зазначала, що вона ніде не працює, підзаробляє тимчасовими заробітками, однак цього їй недостатньо для утримання дітей. У зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Останній офіційно не працює, підзаробляє тимчасовими заробітками, тому аліменти просить стягнути в твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач має змогу утримувати своїх неповнолітніх дітей. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на кожну дитину, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї позовної заяви в повному обсязі. Додатково пояснила, що відповідач відмовляється добровільно допомагати дітям, говорить їй, що це не його обов'язок. Вона офіційно ніде не працевлаштована і їй важко одній утримувати двоє дітей, батьки їй допомагають, але в них ще є двоє неодружених дітей, яких вони утримують. Відповідач офіційно ніде не працює, але підзаробляє на будівництвах, робить ремонти, тому має фінансову можливість утримувати своїх дітей. Інвалідності у відповідача немає, він працездатний, інших утриманців немає, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано Переможненською сільською радою Городоцького району Львівської області 10.05.2003р. за актовим записом № 04 (а.с.4). У шлюбі в сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6), та син [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживають разом з матір'ю (а.с.7) та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР України 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на дітей суд враховує їх стан здоров'я та матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є працездатним, має мінливий, нерегулярний дохід, не має на утриманні інших осіб і те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору та в користь позивача понесені останньою і документально підтверджені витрати на правову допомогу. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved