Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

19.02.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивачка вказує, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2019. Вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не дбає про потреби та добробут сім`ї, жодним чином на її утримання та утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідач має можливість і може утримувати її до виповнення дитиною трирічного віку, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання та користь у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трьох років. З метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України, 20.02.2020 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 12.03.2020. Ухвалою від 18.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні 16.04.2020. 16.04.2020 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач разом з позовом надала суду заяву про підтримку позову та розгляд справи за її відсутності (а.с. 9). Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (вх.№3494 від19.02.2020). Відповідно до ч. 4 статті 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про шлюб; свідоцтва про народження дитини; довідки з місця проживання позивача і дитини (а.с.6,7,8), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2019 року. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. За приписами\~ч.\~ч.\~2,\~4,\~6\~ст.\~84\~СК України, дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Після дослідження доказів у справі, надані позивачем, у відповідності до ст. 12, 81 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 77, 78 ЦПК України, і вони свідчать про необхідність задоволення позовних вимог, для чого є фактичні та правові підстави. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., від сплати якого звільнена позивач згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. ст. 75, 77, 80, 84, 88 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved