Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 24 липня 2009 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Олександрівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, за актовий записом № 04. За час подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і довіри, різні характери. Спільне життя фактично припинили, поновлювати стосунки не бажають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 липня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Олександрівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області за актовим записом № 04. За час подружнього життя в них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили в 2011 році через відсутність взаєморозуміння та довіру, різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Спорів щодо поділу спільного майна немає. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України позивачка має право після розірвання відновити своє дошлюбне прізвище «Пархоменко». На підставі викладеного,

Outcome: approved