Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2007 року відповідач 05.11.2007 року отримала кредит у розмірі 1300,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання послуг, правилами користування платіжною карткою складає між відповідачем і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення умов договору та норм Цивільного кодексу відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість 4458,64 доларів США, яка складається з: 1298,30 доларів США - заборгованість за кредитом; 2369,18 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 549,04 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 210,83 доларів США - штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 4458,64 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2013 року складає 35624,49 гривень та судовий збір у сумі 356,24 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що кредитний договір є недійсним, оскільки в ньому стоїть не її підпис, договір не містить номеру, а також просила застосувати позовну давність в три роки до вимог позивача. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05.11.2007 року відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2007 року отримала кредит у розмірі 1300,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.7). Відповідно до умов надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Суд встановив, що відповідачем не виконуються умови погашення кредиту та з розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6) вбачається, що станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість 4458,64 доларів США, яка складається з: 1298,30 доларів США - заборгованість за кредитом; 2369,18 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 549,04 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 210,83 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні факт недійсності кредитного договору не знайшов свого підтвердження. В силу ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.10-14). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача про припинення кредитного договору, а тому договір вважається пролонгованим. На підставі викладеного суд приходить до висновку про неможливість застосування до позовних вимог строку позовної давності. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, сума заборгованості за кредитом за кредитним договором у сумі 4458,64 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2013 року складає 35624,49 гривень, підлягає стягненню. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 356,24 грн. судового збору згідно квитанції, що міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved