Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

18.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 16.09.2016 року розірвано. Від шлюбних відносин мають дитину [PERSON], [INFO] З відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить судухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що мешкає разом з дитиною в будинку своїх батьків, працює неофіційно, дитина влаштована до дитячого садочку, стан здоровя дитини задовільний, власного майна дитина не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що вже сплачує аліменти на дочку від першого шлюбу в розмірі ? частини від заробітної плати за рішенням суду, офіційно працевлаштований, отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 2 200 грн., з якої відраховуються аліменти на дочку в розмірі 360 грн. Не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в такому ж розмірі. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2013р., який рішенням суду від 16.09.2016 року розірвано, копія рішення наявна в матеріалах справи (а.с.7). В шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наявним в матеріалах справи (а.8). Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.9). Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в \~частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, \~наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач позов визнав. Він офіційно працевлаштований, тому аліменти повинні стягуватись з нього в частці від заробітної плати. Крім того, відповідач за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.06.2010р. сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу [PERSON], 22.09.2006р.н., в розмірі ? частки від заробітної плати, до повноліття доньки (а.с.22-23). Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №\~1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, суд, зважаючи на положення ст.ст.84,141,180-182,183 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей, та той факт, що відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не призведе до порушення прав платника аліментів в силу вимог ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до довідки з місця роботи відповідача, ? частина від його заробітної плати складає приблизно 350-360 грн. (а.с.21), а мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років з 01.11.2016р. складає 368,40 грн., а з 01.12.2016р. 393,90 грн. Таким чином, стягнення з відповідача аліментів в меншому розмірі буде порушувати права стягувача аліментів, передбачених ст.182 СК України, щодо отримання аліментів на утримання дитини в розмірі, що не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд розяснює сторонам, що відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно \~до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст.180,182,183,191 СК України,

Outcome: approved