Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

17 травня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області, Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідачі) з вимогою про визнання права приватної власності на спадкову земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що 18 липня 2015 року помер чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в обсяг якої входить земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем після померлого за законом, у звязку із чим вона звернулася до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку, так як помилково видані два державні акти на одну земельну ділянку, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. Ухвалою суду в порядку статті 33 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за клопотанням позивача в якості співвідповідача було залучено [PERSON] (далі відповідач). Позивач в порядку статті 31 ЦПК до початку розгляду судом справи по суті шляхом подання письмової заяви (а.с.61-62) уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 053078 виданий 20 листопада 2006 року [PERSON] на підставі рішення Бахмацької райдержадміністрації № 343 від 14 листопада 2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010683200096; визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифіката серії ЧН № 030876, виданого Бахмацькою райдержадміністрацією від 30 липня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 898. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-БП № 239061 (а.с.12) [PERSON] помер 18 липня 2015 року. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлого, що підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Сумської області № 54/02-17 від 14 квітня 2016 року (а.с.7). Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВСЕ № 062506 від 10 жовтня 2005 року (а.с.17) підтверджується, що померлий [PERSON] успадкував після [PERSON] право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Голінка Бахмацького району Чернігівської області розміром 5,4 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 030876. У звязку із чим [PERSON] отримав у власність земельну ділянку загальною площею 4.23 га, кадастровий номер 7420382500:04:000:0091, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, право на яку підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 053078 (а.с.13). Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області від 14 квітня 2016 року № Т-158/0-157/6-16 (а.с.8), кадастровий номер 7420382500:04:000:0091 також присвоєний ще і земельній ділянці площею 4,23 га, яка належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 921061, тобто помилково було видано два державні акти на одну земельну ділянку. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВСЕ № 164173 від 29 листопада 2005 року (а.с.18) підтверджується належність [PERSON] права на земельну частку (пай), землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Голінка Бахмацького району Чернігівської області розміром 5,4 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 03350053. Згідно довідки виконавчого комітету Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 150 від 19 квітня 2016 року (а.с.23) [PERSON] дійсно згідно списку розподілу земельних часток (паїв) мав номер 596 - рілля - 4.44 га. У звязку із тим, що помилково видані два державні акти на одну земельну ділянку, позивачу було відмовлено в оформлені її права, що підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Сумської області № 54/02-17 від 14 квітня 2016 року(а.с.7). З встановленого випливають наступні висновки. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожній особі гарантовано право на захист цивільних прав та інтересів, а відповідно до статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що в даних правовідносинах помилково було видано два державні акти на одну земельну ділянку. В свою чергу відповідно до статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, враховуючи вищевикладене оскаржуваний державний акт підлягає визнанню недійсним. Крім того, за змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON], але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Проте, відповідно до частини першої Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» від 08 серпня 1995 року № 720/95 сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості), при цьому позивач успадкувала після [PERSON] право на земельну частку (пай), а тому за нею може бути визнано лише право на земельну частку (пай), а не право власності на її, отже вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) заявлена передчасно, що є підставою для частково задоволення позову. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: partial