Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

18 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що з 11.06.2016р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на даний час дитина проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні, а відповідач надавати кошти на утримання дитини в добровільному порядку відмовляється. Окрім того, зазначає, що має право на утримання від чоловіка, оскільки доглядає дитину до трьох років. Наголошує, що самостійного доходу, окрім допомоги в розмірі 860, 00 грн., немає, натомість відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату в розмірі близько 18 тис. грн., а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини. Враховуючи зазначене, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги підтримує та просить задоволити (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про часткове визнання позову, зокрема, погоджується на стягнення аліментів на утримання дитини, проте заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дружини (а.с. 29). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 11 червня 2016р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 32, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.06.2016р. Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 6). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.07.2018р. Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7). Як вбачається із довідки № 300 від 27.01.2020р., виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради, позивач із донькою зареєстровані за адресою [ADDRESS] , проте з 17.06.2019р. фактично проживають у [ADDRESS] , що підтверджується актом від 27.01.2020р. (а.с. 9-10). Відповідач [PERSON] з 10 березня 2009р. працює на посаді слюсар з ремонту гідротурбінного устаткування 5 розряду у філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго», його сукупний дохід з жовтня 2019р. по лютий 2020р. становив 99952, 57 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату (дохід) №Д6-00000029 від 02.03.2020р., виданою філією «Дирекції з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» (а.с. 26). На даний час відповідач аліменти на утримання дитини [PERSON] не сплачує, що підтверджується довідкою №44/144-24 від 27.01.2020р. Новодністровського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) (а.с. 11). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, зважаючи на визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з заявлених позовних вимог, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задоволити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку\~ (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України\~ передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що, як зазначає позивач, вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує лише державну допомогу у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною до трьох років, інших доходів немає, а відповідач має постійну роботу та стабільний дохід, інші утриманці у нього відсутні, суд приходить до висновку, що позивач, як мати дитини [PERSON] , [INFO] , що проживає із нею, має право на утримання від батька дитини, а відповідач, який матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, має реальну можливість таку допомогу надавати. При цьому, беручи до уваги розмір доходів сторін, можливість надання утримання позивачу іншими особами, враховуючи сімейне становище сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та відповідно до ст. 84 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку\~ (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи часткове визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 420, 40 грн. в дохід держави, в іншій частині судовий збір покласти на рахунок держави. На підставі ст.ст. 79-80, 84, 159, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved