Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

18.10.2017 року [PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 281 268 грн. 70 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, укладеному 20 грудня 2005 року, який в 2013 році був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON], 30.11.2005 року, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір»ю. Зазначено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2013 року, яке набуло законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок невиконання відповідачем судового рішення за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 36 274 грн. 50 коп., що підтверджується розрахунком державного виконавця від 12.07.2017 року №1243. Відтак, позивачем нараховано за період з червня 2013 року по вересень 2017 року суму неустойки в розмірі 281 268 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позову, поклавшись на письмові заперечення проти позову з додатками. (а.с. 121-136) Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2013 року, яке набуло законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.06.2013 р. і до повноліття дитини. (а.с.104-106) Як вбачається з довідки про стан заборгованості гр. [PERSON] по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-751/1137/201, виданої головним державним виконавцем Новозаводського ВДВС м. Чернігова [PERSON] від 10.01.2018 року, за період з червня 2013 року по вересень 2017 року включно (період часу, в межах заявлених позовних вимог), розмір заборгованості складає 16927 грн. 84 коп. (а.с. 170) Суд бере до уваги саме вказану довідку, оскільки вона зроблена з урахуванням сплачених відповідачем аліментів у період спірного проміжку часу. Доводів позивача щодо підроблення відповідачем представлених останнім відповідних квитанцій, суд не приймає до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Письмові відомості, викладені Чернігівською дирекцією ПАТ «Укрпошта» у своєму листі від 03.11.2018 року, також не підтверджують вищезгаданих обставин (а.с.124-129, 167). Так, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття регламентований ст. 180 СК України, одним із способів якого є сплата аліментів за рішенням суду тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За правилами ст. 196 СК України, яка регламентує відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відтак, пеня нараховується за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості або дня ухвалення рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За посиланням Верховного Суду України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, а її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі №6-535цс16. Суд відхиляє розрахунок пені позивача, оскільки останній є помилковим, не відповідає нормам матеріального права та суперечить правовим висновкам Верховного Суду України. При цьому, у відповідності до розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, наданої представником відповідача, здійсненого на підставі довідки Новозаводського ВДВС м. Чернігова від 10.01.2018 року, загальна сума пені, за період з червня 2013 року по вересень 2017 року ( в межах заявлених позовних вимог), складає 5 855 грн. 70 коп. (а.с. 171-175) Таким чином, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, загальний розмір неустойки (пені) за невиконання зобов»язань по сплаті аліментів за період: з червня 2013 року по вересень 2017 року, склав 5 855 грн. 70 коп. Доводи представника відповідача про зменшення судом розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів відхиляються, враховуючи наявні у справі докази, які підтверджують фінансову спроможність відповідача та можливість сплатити ним неустойки, право на стягнення якої належить позивачу на підставі ст. 196 СК України (а.с. 125-129). Суд, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи надані сторонами пояснення, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 5 855 грн. 70 коп., що відповідає засадам розумності та справедливості. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 58 грн. 56 коп.

Outcome: partial