Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

19.12.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом стягнення заборгованості з орендної плати про до відповідача ДП «Сілко-Агро» 20.12.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 28.02.2019 року. 28.02.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений в зв`язку з наданням позивачем уточненої позовної заяви. Справу призначено до розгляду на 01.04.2019 року. 01.04.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та відсутністю доказів про його належне повідомлення. Справу призначено до розгляду на 23.05.2019 року. 23.05.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 23.05.2019 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 23.05.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно уточнених позовних вимог позивач просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки № 543, згідно договору від 28.10.2010 року за кадастровим номером [NUMBER] за період з 2010 року по 2018 рік в сумі 22501.9 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: на підставі Державного акту [NUMBER] на земельну ділянку [ADDRESS] , виданого 03.06.2004 року Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження № 43-р від 17.02.2004 року, він є власником земельної ділянки (паю), загальною площею 4.0681 га., розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] . Вищезазначену земельну ділянку він, згідно договору оренди землі від 28.10.2010 року, передав в оренду на десять років відповідачу ДП «Сілко-Агро». Копії договору оренди земельної ділянки йому не надано. Починаючи з 2010 року відповідач не сплачує йому орендну плату. За період з 2010 року по 2018 рік виникла заборгованість з орендної плати в загальній сумі 22501.90 грн., що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 16.04.2019 року та інформаційною довідкою про виставлення оголошення на офіційному сайті судової влади. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Державного акту [NUMBER] на земельну ділянку [ADDRESS] , виданого 03.06.2004 року Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження № 43-р від 17.02.2004 року позивач є власником земельної ділянки (паю),загальною площею 4.0681 га., розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується копією державного акту про право власності на землю. Вищезазначена земельна ділянка перебуває в оренді відповідача ДП «Сілко-Агро», що підтверджується витягом з земельного кадастру про земельну ділянку, в якому зазначено, що земельна ділянка перебуває в оренді ДП «Сілко-Агро», строк 10 років. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» - Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Таким чином на відповідача, як орендаря земельної ділянки, покладається обов`язок щодо своєчасної виплати позивачеві, як орендодавцеві земельної ділянки, орендної плати. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідачем будь-яких доказів щодо сплати позивачем орендної плати зазначений в позовній заяві період не надано. Ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2019 року про витребування доказів відповідачем не виконана. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Так як відповідачем не наданий договір оренди земельної ділянки, укладений з позивачем, тому невідомо в якому розмірі та в які строки сторони погодили розмір та строк виплати орендної плати. Виходячи з чого суд погоджується з доводами та розрахунком позивача про стягнення з відповідача орендної плати на користь позивача в мінімальному розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Грошова оцінка земельної ділянки, належної позивачу з 2010 по 2018 роки підтверджується інформацією відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області. Так як на час ухвалення рішення 2018 рік є закінченим, відповідно суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за 2010-2018 роки в загальній сумі 22501 грн.38 коп., відповідно до розрахунку, наведеному позивачем в позовній заяві. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесені судові витрати на сплату судового збору, та що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Позивачем також сплачувався судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., за заявою про забезпечення позову, але в задоволенні вимог за даною заявою позивачеві було відмовлено, тому дані витрати покладаються на позивача та не відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved