overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

18 жовтня 2014 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 124. У позивачки та відповідача шлюб другий, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] і [PERSON] не склалося через постійне виникнення конфліктів, у звязку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного. Фактично сімя на теперішній час розпалась, збереження шлюбу та подальше спільне життя стало не можливим. Примирення сторони не бажають, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище залишити без змін. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4); - мають сина\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5); - подальше спільне проживання позивачки з відповідачем неможливе; - примирення між сторонами виключається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 лютого 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у відсутність позивача та його представника. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у відсутність відповідача та її представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06 лютого 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 28 червня 2002 року Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 20, після реєстрації шлюбу [PERSON]З було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що подружнє життя не склалося він та відповідач [PERSON] з 2013 року не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, внаслідок відсутності взаєморозуміння, сварок, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON]єВ. не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 червня 2002 року Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке було присвоєне їй у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 серпня 2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом відправлення рекомендованих поштових повідомлень за перевіреним офіційним місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS], а також телефонограмою, але відповідач до суду не зявилася, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 10 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1372, що підтверджується наданою копією повторного свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не зявилась у судове засідання, не надала заперечень, не просила строк для примирення, що свідчить про її незацікавленість у збереженні шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] року померла рідна сестра її діда - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла однокімнатна квартира [ADDRESS]. 15 грудня 2016 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджено родинні відносини між заявницею та [PERSON], у зв'язку з чим заявниця просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON] є її двоюрідною бабою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання заяви та розгляд справи у її відсутність. Від заінтересованих осіб надійшли заяви про незаперечення проти задоволення заяви та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] (російською) є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 червня 1984 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 травня 2009 року (а.с.8,9). Батьком [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 січня 1958 року (а.с.10). Крім того, батьками [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 травня 1997 року (а.с.12). Згідно з довідкою Державного архіву Сумської області в книгах реєстрації актів громадянського стану по с. Бунякине Путивльського району відомостей про народження [PERSON] немає (а.с.18). [PERSON] (російською) помер 08 травня 1938 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 1990 року (а.с.13). Згідно з архівною довідкою Державного архіву Сумської області №Рб-21 від 17 серпня 2016 року 06 березня 1938 року [PERSON], мешканець с. Бунякине Путивльського району Сумської області, був заарештований Путивльським РВ НКВС УРСР. На момент арешту проживав з дружиною - [PERSON], сином - [PERSON], дочками - [PERSON] та [PERSON], матір'ю - [PERSON]. 08 травня 1938 року у м. Чернігів [PERSON] був розстріляний на підставі постанови Трійки при Чернігівському облуправлінні НКВС УРСР від 17 квітня 1938 року (а.с.17). [PERSON] померла [INFO] року за місцем проживання - Дюссельдорф Німеччина, що підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний номер [NUMBER] від 19 травня 2016 року (а.с.6). Доньки спадкодавця - [PERSON] і [PERSON], не заперечують проти задоволення заяви. Листом приватного нотаріуса від 11 жовтня 2016 року № 877/01-16 заявниці роз'яснено, що йому необхідно підтвердити факт родинних відносин з [PERSON], померлою [INFO] року (а.с.21). Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21 травня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 153. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок, неповагою один до одного. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що підставою розірвання шлюбу насправді є втрата позивачкою почуттів до нього. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 травня 2005 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 153. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок, неповагою один до одного. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів того, що підставою розірвання шлюбу є втрата позивачкою почуттів відповідачем суду не надано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що на даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом позивача до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач в даний час не працює, тому позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути 700,00 грн. понесених за надання правової допомоги. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, витрати на адвоката залишити за нею. Просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Витрати за надання правової допомоги залишити за позивачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 14 листопада 2010 року в Сушовецькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, а також через постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з відповідачем не проживає, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 14 листопада 2010 року в Сушовецькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, проживають окремо, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала провідним економістом відділу з матеріально-технічного постачання, маркетингу, тендерних закупівель, збуту продукції та транспорту у ДП «Волиньвугілля». 31 серпня 2016 року вона була звільнена з вищевказаного підприємства на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Належні їй на день звільнення з роботи кошти в розмірі 8912,61 грн. (заробітна плата за серпень та липень з компенсацією за невикористану відпустку) повністю були виплачені відповідачем лише 11 жовтня 2016 року. Враховуючи те, що її середньоденний заробіток становив 247,97 грн., а за період з 01 вересня 2016 року по 11 жовтня 2016 року минуло 29 робочих днів, просить суд стягнути з відповідача в свою користь 7191,13 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та 551,20 грн. справленого судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просили розглядати справу у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, повістка про виклик до суду була отримана 31 жовтня 2016 року. Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії наказу №174-к від 31 серпня 2016 року, остання була звільнена з ДП «Волиньвугілля», на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 3-4,8). Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №11110/7.5/10.1-39 від 07 вересня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 247,97 грн. (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу усі кошти належні їй при звільнені лише 11 жовтня 2016 року (а.с.9). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля»» в користь [PERSON] 7191,13 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2016 року по 11 жовтня 2016 року включно, з розрахунку 247,97 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]М.) х 29 (робочі дні за вищевказаний період). На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 551,20 грн. справленого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved