Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

17 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 29 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 03.09.2010 року. В квартирі, за його згоди, були зареєстровані відповідач [PERSON], з якою він перебував в шлюбі, та діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] зазначив, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року шлюб між ним та відповідачем [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] забрала всі свої речі, добровільно висилилася з квартири, в спірному жилому приміщенні не проживає та не несе витрат по утриманню житла, стала проживати разом з дітьми за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Кулебівська, 39. [PERSON] періодично відвідує квартиру, для того, щоб попрати свої речі, що порушує його право на особисте життя. Факт не проживання [PERSON] підтверджується актом № 63 від 14.02.2017 року, оформленим виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Враховуючи наведене, позивач [PERSON] посилаючись на ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391, 321, 391 ЦК України ч.2 ст. 405 ЖК України, просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, пояснив, що відповідач [PERSON] в червні 2015 року пішла з квартири з дітьми, з зазначеного часу в квартирі не проживає, але в квартирі залишилися її речі, меблі. Він сам також не проживає в квартирі. У [PERSON] є ключі від квартири, вона відвідує житло приблизно один раз на тиждень, йому не відомо, чи ночує відповідач в квартирі чи ні. Не заперечує того, що діти навчаються в школі № 6 м. Новомосковська. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилалася на те, що вона зареєстрована та постійно проживає в спірній квартирі, але влітку разом з дітьми проживає в будинку бабусі по вул. Кулебівська 39 м. Новомосковськ. Бабуся є людиною похилого віку, вона доглядає за нею, крім того, влітку діти відпочивають на прибудинковій території на свіжому повітрі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні вимог позивача, посилалася на те, що [PERSON] має право користування житловим приміщенням. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. В той же час, [PERSON] разом з трьома неповнолітніми дітьми постійно проживають в квартирі. В літній період [PERSON] з дітьми тимчасово проживає в будинку її бабусі, діти відпочивають, крім того, [PERSON] здійснює догляд за бабусею, яка є людиною похилого віку. Представник третьої особи виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Учасниками справи визнаний та не оспорюється той факт, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року, в звязку з чим, зазначені обставини не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 03.09.2010 року, який посвідчений нотаріально, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від. 20.09.2010 р. (а.с.6,7). У вищезазначеній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], відповідач [PERSON], діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 02.12.2016 р. (а.с.11) На підставі ст.ст. 13, 41 Конституції України, власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, держава забезпечує захист прав всіх субєктів права власності. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей Статтею 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. На підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЖК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилався на те, що відповідач [PERSON] більше одного року не користується житловим приміщенням без поважних причин. На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно до акту № 63 від 14.02.2017 р., складеного комісією за участю старшого інспектора відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, [PERSON] [INFO] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], але не проживає в жилому приміщенні з травня 2016 року. (а.с.9) Згідно акту № 1527 від 19.04.2017 р., складеного комісією за участю старшого інспектора відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, [PERSON] [INFO] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], та проживає в зазначеному жилому приміщенні разом з дітьми. (а.с.74). Таким чином, суду надані два документа, які суперечать один одному. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [INFO], [PERSON] і [PERSON] знає як сусідів, вони проживають в квартирі № 156. З 2011 року в квартирі проживає [PERSON] з дітьми, інколи до квартири приходив [PERSON] Кожного ранку вона бачить дітей, які йдуть до школи, ввечері повертаються додому. Вона працює контролером РЕС, неодноразово перевіряла лічильник, квартиру завжди відкривала [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON] і [PERSON] знає як сусідів, вони проживають в квартирі № 156. Йому відомо, що приблизно 2-3 роки в квартирі № 156 ніхто не проживав, [PERSON] стала проживати в квартирі приблизно з травня-червня 2017 року. В той же час, він інколи бачив дітей сторін, які поверталися зі школи. Оцінюючи в сукупності докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, та не надано доказів порушення прав позивача як власника жилого приміщення, в звязку з чим, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed