Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

18.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ в натурі частини будинку за адресою [ADDRESS] . За клопотанням представника позивача, протокольною ухвалою суду від 05.11.2019 року здійснено заміну відповідача [PERSON] на відповідача [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є вона та відповідач [PERSON] . Отож позивач, відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України та ст.. 367 ЦК України, має право на виділ в натурі частки житлового будинку. В підготовче судове засідання представником позивача надана заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представником відповідача надана заява відповідача [PERSON] про визнання позову в повному обсязі, а також про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 14/40 часток житлового будинку [ADDRESS] ). 28.09.1985 року [PERSON] та її брат - [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: 7/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на праві власності. 15.10.1985 року позивач отримала реєстраційне посвідчення , яким засвідчено її право власності на 7/40 житлового будинку в [ADDRESS] . 24.08.1988 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір конкретного користування будівлями, посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою. 28.02.2008 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом , після смерті брата - [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 7/40 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 28.09.1985 року та згідно Договору конкретного користування будівлями посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 24 серпня 1988 року за № 1-2803 та зареєстрованих Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 29.08.1988 року за № 2617 . Власником іншої частини житлового будинку [ADDRESS] ) є відповідач по справі - [PERSON] . [PERSON] фактично користується 14/40 частиною житлового будинку яка складається з : коридор літ 1-1 площею5,7 кв.м.,кухня літ.1-2 площею 8,7 кв.м., житлова кімната літ.1-3 площею12,4 кв.м., житлова кімната літ.1-4 площею 10,3 кв.м., санвузол літ.1-5 площею 7,5 кв.м., коридор літ.1-6 площею 9,4 кв.м. житлова кімната літ.1-7 площею 9,9 кв.м., недобуд. приміщення літ.1-I площею 3,8 кв.м., недобуд. приміщення 1`-II площею 18,9 кв.м., недобуд.приміщення літ.1- III площею 13,2 кв.м., загальною площею 99,8 кв.м., в тому числі житловою площею 32,6 кв.м. на земельній ділянці: погріб літ.частиною будівлі літ. «а2», сарай 1 поверх літ. «Е-2», сарай 2 поверх літ «Е-2», убиральня літ. «З-1»,ганок літ. «е», що не заперечується і визнається відповідачем. Право власності позивача на земельну ділянку площею 0.0535 га котра находиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки. На даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачу є тільки стінка, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, якій їх розділяє. Приміщень, якими сторони користуються спільно немає. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту наведених норм слід дійти висновку, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року). Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 199 від 28.08.2019 року 14/40 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може виділена в натурі. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved