Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

18.08.2020р. [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме: з [PERSON] станом на 27.02.2010р та з [PERSON] , станом на 01.10.2019р , в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . За життя остання заповіла йому усе належне їй майно. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на належну їй частку в квартирі [ADDRESS] , яку він фактично прийняв, оскільки постійно проживав з нею на момент відкриття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову з причини відсутності доказів проживання зі спадкодавцем за однією адресою на момент смерті та несвоєчасного подання заяви. Відтак вважає, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України. Тому змушений звернутись до суду з даною заявою. Крім того заявник зазначає, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , який також залишив заповіт на все своє майно в його користь. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку в квартирі [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0401 га в садівничому кооперативі «Швейник» на території Грибовицької сільської ради. На момент смерті дідуся, він постійно проживав з ним у [ADDRESS] , хоча зареєстровані вони були за різними адресами. Аналогічно, при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, він отримав відмову. Також заявник вказує , що його мати , [PERSON] , померла [INFO] . На той час він з сестрою [PERSON] були неповнолітні, тому опіку над ними взяла бабуся. З часу смерті матері, він постійно проживав з спадкодавцями, як і його сестра. Його батьки були розлучені з 2000 року, а батько за рішенням суду у 2006 році позбавлений батьківських прав. Відтак, з дитинства і по день смерті він постійно проживав зі спадкодавцями по [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні був допитаний як свідок, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив таку задовольнити. Представник заявника - Огірко С. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти. Заінтересована особа [PERSON] , яка з її згоди теж була допитана в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що її брат , [PERSON] , справді проживав з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] протягом 2010-2020 років по [ADDRESS] . Відтак заяву підтримує та просить таку задовольнити. Судом також допитано у якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили підтвердили той факт, що заявник після смерті матері проживав з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за вказаною адресою багато років і до моменту смерті останніх. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом, [INFO] помер дідусь заявника [PERSON] , а [INFO] померла його бабуся [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 7, 8). За життя, останнім на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] , а дідусю також - земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0401 га в садівничому кооперативі «Швейник» на території Грибовицької сільської ради. Згідно заповіту від 19.10.2007р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської держнотконтори Семенюк О.Є., [PERSON] заповіла своєму внукові [PERSON] усе належне їй майно. Аналогічний заповіт цього ж дня склав дідусь заявника - [PERSON] на все своє майно, на користь внука. Таким чином після смерті [PERSON] та [PERSON] , відкрилась спадщина на належні їм частки в квартирі [ADDRESS] та вищевказану земельну ділянку. Згідно листів державного нотаріуса Третьої Львівської держнотконтори Семенюк О.Є. від 13.08.2020р., заявнику відмовлено у заведенні спадкової справи по смерті його дідуся та бабусі з тих підстав, що ним не представлено підтверджуючих документів про факт проживання зі спадкодавцями за однією адресою на момент відкриття спадщини. Суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] на момент смерті спадкодавців, проживав з ними за однією адресою по [ADDRESS] , виходячи з наступного. Як встановлено судом, батьки позивача [PERSON] та [PERSON] розлучені 2000 року за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.11.2000р. Рішенням цього ж суду від 01.12.2006р., за позовом бабусі заявника [PERSON] , його батько [PERSON] позбавлений батьківських прав. Мати померла [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 05.11.2003р. серії [NUMBER] . Розпорядженням Шевченківської рай адміністрації № 1548 від 22.12.2003 року [PERSON] було призначено піклувальником неповнолітніх на той час [PERSON] та [PERSON] . У тексті вказаного документу зазначено про те, що мати дітей померла, а батько проживає окремо та не бере участі в їх вихованні та утриманні. Тобто в ході судового розгляду було встановлено, що спадкодавці проживали з 2003 року із заявником по [ADDRESS] однією сім`єю , до моменту смерті відповідно [PERSON] та [PERSON] . Викладене також стверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , заявника [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] , допитаними в якості свідків, яким суд надає віри. Тому, враховуючи те, що в матеріалах справи містяться достатньо відомостей з яких вбачається факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на момент їх смерті та відкриття спадщини, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved