Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 9302,80 гривень. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 15.10.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7475,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Генеральною угодою передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позичальник надав свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають Договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач зобов'язання за угодою належним чином не виконав, у встановлений термін кредитних коштів не повертає, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом станом на 11.02.2014 року становить 9302,80 гривень, в тому числі: 6269,11 гривень - сума заборгованості за кредитом, 795,21 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1319,30 гривень - штраф за п.п.2.2 Генеральної угоди; 500 гривень - штраф ( фіксована частина), 419,18 гривень - штраф (процентна складова). Заявою до суду представник позивача за довіреністю Стрельник Р.М. просить справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, письмового заперечення на позов не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено судом, відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 15.10.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7475,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник взяв на себе зобов»язання в період з 1 по 25 число кожного місяця сплачувати платіж у сумі 271,22 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат, згідно з умовами. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають Договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Згідно розрахунку, проведеного ПАТ КБ «Приватбанк» та підтвердженого в судовому засіданні заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 11.02.2014 року становить 9302,80 гривень, в тому числі: 6269,11 гривень - сума заборгованості за кредитом, 795,21 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1319,30 гривень - штраф за п.п.2.2 Генеральної угоди; 500 гривень - штраф ( фіксована частина), 419,18 гривень - штраф (процентна складова). У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). П.2.2 Генеральної угоди передбачає, що заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник, в зв»язку з цим сплачує банку штраф в розмірі 1319,3 гривень . В пункті 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов»язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Це означає що Генеральною угодою від 15.10.2012 року та пунктом 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід»ємними складовими частинами кредитного договору між банком та позичальником, передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне і те ж порушення зобов»язання, а саме, за прострочення платежів. При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за генеральною угодою від 15.10.2012 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості по кредиту з [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved