Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

18 червня 2018 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 01 серпня 2015 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 9. Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 року, під час шлюбу у сторін склалися напружені стосунки, спільне життя з відповідачем у позивача не склалось. Сторони на даний час проживають окремо, дітей від даного шлюбу немає. Позивачка вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, на примирення не згідна, а тому просить суд розірвати шлюб. Спору щодо поділу майна подружжя немає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про дату час та місце проведення судовго засідання повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Підготовче судове засідання у справі призначалось на 16 липня 2018 року об 12:00 год., коли за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення. Відсутність заяви про залишеня позовної заяви без розгляду від позивачки та неявка відповідача у судове засідання 20 листопада 2018 року об 11:00 год. оцінюється судом як недосягнення сторонами згоди щодо примирення і відповідно відсутність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка та відповідач цього не просили. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved