Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

19.11.2015 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, просили суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], з тих підставах, що останній з жовтня 2014 року перестав проживати в квартирі, покинув жиле приміщення добровільно, його майна в квартирі не має, ним не сплачуються комунальні послуги. Позивачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у їх відсутності. [PERSON] представник позивача [PERSON] теж в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання ним позову та розгляд справи у його відсутності. Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2003 року, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №1648 є власниками квартири [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Маріупольським бюро технічної інвентаризації, за реєстровим номером 1793485 прийнято рішення 26.08.2003 року про реєстрацію права власності [PERSON], [PERSON] на вказану квартиру, за кожною по ? частині. За рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 9.10.2014 року розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Згідно особистого рахунку №1017 на квартиру [ADDRESS], за вказаною адресою значиться зареєстрованим з 7.08.2007 року відповідач [PERSON] За даними акту ЖКП «Жилкомплекс» від 2.09.2015 року у вказаній квартирі значиться зареєстрованим [PERSON], але фактично він в квартирі не проживає з жовтня 2014 року по теперішній час. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON], колишній член сімї власників більше року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі. Оскільки позивачі не наполягали на стягненні з відповідача судових витрат, суд пришов до висновку про недоцільність їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved