Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

17 березня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 09.11.1999 року по 06.06.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає спільно із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з не відомих причин. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 09 листопада 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2016 року, яке набрало чинності 18 липня 2016 року, шлюб між ними розірвано. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-НО № 152237, виданим Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя від 25.04.2000 року, [PERSON] народився 22 лютого 2000 року, про що вчинено актовий запис № 354. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки, наданої КСН «Дружба» від 07.02.2017 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] у місті Маріуполі по вулиці Ніжинській, 15. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини станом день розгляду справи сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів предявленого позову і доказування належного виконання ним обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини, і тим самим його не оспорює. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved