Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

17 серпня 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 29 листопада 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки відповідач не розділяє поглядів позивача та у сторін склались неприязні стосунки. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. Зазначила також, що на теперішній час дитина мешкає разом з нею. Відповідач участі у вихованні не приймає та матеріальної допомоги на утримання не надає. У 2020 році син сторін буде йти до школи, у «інтелект-клас», що потребує додаткових витрат. Крім того, сина необхідно забезпечити всім необхідним для відвідування школи та іншим майном, необхідним для сталого, повного та всебічного розвитку сина. Вважає, що необхідним розміром аліментів на утримання дитини буде 5 000,00 грн. щомісячно. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] . У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Позовні вимоги про розірвання шлюбу відповідач визнає та не заперечує проти їх задоволення, а позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 800,00 грн. щомісячно. Також суду повідомив, що в нього є інша дитина від першого шлюбу, на утримання якої він сплачує аліменти. Має задовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 29 листопада 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1702, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22 травня 2020 року (а.с. 9). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 квітня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 382 (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами склались неприязні стосунки, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. З довідки № 00000000010 від 29 вересня 2020 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Ла Страда», вбачається, що відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ла Страда» з 17 березня 2020 року, на даний момент займає посаду подія автотранспортних засобів, дохід за період з 17 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року склав 43 654,35 грн., з яких сума до виплати - 35 141,75 грн. (а.с. 29). Судом також встановлено, що відповідач, окрім [PERSON] , [INFO] , має ще одного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача на користь [PERSON] на підставі судового наказу, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 10 грудня 2018 року по справі № 204/8873/18, стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 28). Вищезазначений судовий наказ перебуває на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Твердохліб Н.П. про відкриття виконавчого провадження від 25 квітня 2019 року (ВП № 58703745) (а.с. 34 (зворотній бік)). Крім того, у заяві [PERSON] , справжність підпису в якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. (зареєстровано в реєстрі за № 3558), зазначено, що [PERSON] виплачує аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] , у сумі 1 800,00 грн. щомісяця протягом останніх 6 місяців (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2 318 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітньому [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 6 повних років. Згідно довідки № 536 від 04 серпня 2020 року, виданої Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа № 6» Дніпровської міської ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в експериментальному 1-І класі комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 6» Дніпровської міської ради за програмою «Інтелект України» в 2020-2021 навчальному році; програма фінансується щомісячно за кошти батьків (а.с. 11). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 5 000,00 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 5 000,00 грн. щомісячно. Оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів буде 1 800,00 грн. щомісячно, оскільки стягнення аліментів у більшому розмірі з урахуванням сплати відповідачем аліментів на іншу дитину та розміру його щомісячного доходу, може призвести відповідача до скрутного матеріального становища Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене та враховуючи, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до у ваги розмір щомісячного доходу відповідача, враховуючи, що відповідач має ще одну дитину, на утримання якої з нього також стягуються аліменти, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 800,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 17 серпня 2020 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON] , що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України, та

Outcome: partial