Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

18.06.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі відокремленого безбалансового відділення № 10014/0174 філії - Миколаївського обласного управління звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею- 57,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачці. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 28.07.2008 року було укладено Договір про іпотечний кредит № 334, згідно умов якого [PERSON] було надано 230 000,00 грн. на придбання житлового будинку в [ADDRESS], під сплату процентів за користування Кредитом в розмірі 20,5 % річних, строком на 144 місяці з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 27.07.2020 року. Натомість позичальник зобов'язалася щомісячно до 20 числа місяця проводити погашення Кредиту рівними частками та сплачувати проценти визначених графіком погашення. В забезпечення виконання кредиту, між товариством та [PERSON] 28.07.2008 року було укладено Іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є житловий будинок в [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] Посилаючись на те, що відповідачка не виконує умови укладеного договору в строки, встановлені договором, через що виникла заборгованість в сумі 208452,69 грн., що дає право позивачу вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Дар»єва А.О. в судовому засіданні збільшила позовні вимоги до 227006,52 грн., позов підтримала надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, суду пояснила, що тривалий час не працює, тому не має можливості відшкодовувати заборгованість, наслідки задоволення позову розуміє. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 28.07.2008 року було укладено Договір про іпотечний кредит № 334, згідно умов якого [PERSON] було надано 230 000,00 грн. на придбання житлового будинку в [ADDRESS], під сплату процентів за користування Кредитом в розмірі 20,5 % річних, строком на 144 місяці з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 27.07.2020 року. Натомість позичальник зобов'язалася щомісячно до 20 числа місяця проводити погашення Кредиту рівними частками та сплачувати проценти визначених графіком погашення (а.с.4-6; 7-10). Відповідно до Змін до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України (а.с. 54-70 ). В забезпечення виконання кредиту, між Банком та [PERSON] 28.07.2008 року було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], за умовами якого предметом іпотеки є житловий будинок в [ADDRESS]( а.с.11-14). Предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» саме за відповідачкою (а.с. 71-74). Позичальник свої зобов'язання за Договором виконувала неналежним чином: останній платіж за кредитом здійснено 06 лютого 2012 р. за відсотками - 18 лютого 2014 р. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Матеріалами справи підтверджено та відповідачкою в суді визнано неналежне виконання нею умов Договору про іпотечний кредит № 334, через що утворилась заборгованість у розмірі 227006,52 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом в сумі 111805,40 грн., кредиту простроченого - 51111,00 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 51048,96 грн., супроводження - 2688.68 грн. пені- 10352.48 грн., а тому вказані суми на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягають стягненню з [PERSON] Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлене договором. Відповідно до частини 1 ст. 33, ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Вказана заборгованість стала підставою для кредитора та іпотекодержателя вимагати виконання зобов'язань на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 42-44 ). Право іпотекодержателя достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником будь-яких умов основного зобов'язання передбачено пунктом 6.1 іпотечного договору. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору (несвоєчасним та не в повному обсязі погашенням передбачених графіком сум) позивачем відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про іпотеку» 24.04.2013 року, 04.04.2014 року, 08.04.2014 року була направлена відповідачу та позичальнику письмова вимога про усунення порушень, тобто про необхідність у тридцятиденний строк погасити заборгованість, та попереджено про звернення стягнення на іпотечне майно, яка була останньою залишена без задоволення. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень. Позивачем по справі надані усі передбачені законом належні та допустимі докази обґрунтування заявлених вимог в цій частині, та у підтвердження розміру заявлених вимог надано детальних розрахунок виниклої заборгованості, який не викликає сумнівів, а відповідач у свою чергу не надала жодних належних доказів щодо виконання належним чином своїх зобов'язань, навпаки визнала позов, зазначила, та належним чином підтвердила, що в спірному будинку зареєстрована та проживає сама( а.с. 47-50). За таких обставин та з урахуванням положень ст. ст. 543, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12,33,39 Закону України «Про іпотеку» є підстави для звернення стягнення на заставлене майно - належний відповідачеві на праві власності житловий будинок. Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру, виходячи з розміру виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна і у відповідності до платіжних доручень від 12.06.2014 року та від 13.10.2014 року відповідач має відшкодувати позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 07 коп. ( а.с. 1, 39).

Outcome: approved