Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

17 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що з 7 вересня 2013 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. До народження дитини вона працювала медсестрою Камінь-Каширської центральної районної лікарні на 0,5 ставки, а з 06 жовтня 2014 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку і залишилася без засобів для існування, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. З відповідачем на даний час не проживає, останній матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює електриком Камінь-Каширської філії «Волиньобленерго» і його середньомісячний заробіток складає біля 5000 гривень. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з часу подання заяви і до досягнення дочкою трьох років. У запереченні на позов відповідач [PERSON] просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, окрім того навчається, що потребує додаткових коштів на придбання літератури, та допомагає матеріально своїй сестрі, яка хворіє, а тому може сплачувати аліменти на утримання дружини лише у розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу). Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково і підтримав пояснення відповідача [PERSON] Окрім того пояснив, що позовні вимоги позивачки [PERSON] належним чином немотивовані, оскільки на їх обґрунтування позивачка посилається не на положення ст. 84 СК України, якою передбачено право дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а на норму ст. 75 СК України, яка регулює інші правовідносини. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Згідно з ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, чинне законодавство України надає дружині, з якою проживає дитина, право на утримання від чоловіка. Судом встановлено, що від шлюбу, який зареєстровано 7 вересня 2013 року у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 2 зворот). Малолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідками Раково-Ліської сільської ради № 1971, № 1972 від 28 серпня 2014 року і № 2133 від 24 вересня 2014 року (а.с. 3, 4, 25) та чого не заперечував у судовому засіданні відповідач. Позивачка [PERSON] з 06 жовтня 2014 року по 28 липня 2017 року, згідно з наказом Камінь-Каширської центральної районної лікарні № 30/Д - відп. від 29.09.2014 року, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років (а.с. 26). З довідки № 1236 від 28.10.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює електромонтером у ВАТ «Волиньобленерго» і щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої за 6 місяців 2014 року становить 26612 грн., в тому числі за квітень 2014 року - 4327,55 грн., травень 2014 року - 4925,43 грн., червень 2014 року - 4612,77 грн., липень 2014 року - 4046,71 грн., серпень 2014 р. - 4710,02 грн., вересень 2014 р. - 3990 грн., а також отримав дохід у травні 2014 року у розмірі 3914,60 грн. Наведене свідчить про те, що відповідач отримує регулярний дохід та спроможний надавати своїй дружині матеріальну допомогу. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON], у відповідності до рішення Камінь-Каширського районного суду від 27 серпня 2014 року, що набрало законної сили 09 вересня 2014 року, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-28). Згідно з довідкою № 1949 від 28.10.2014 року відповідач [PERSON] навчається на шостому курсі факультету екології та приладо-енергетичних систем заочної форми навчання за державним замовленням у Луцькому національному технічному університеті (а.с. 15). При визначені розміру аліментів, суд, окрім вищенаведених обставин враховує стан здоров'я відповідача, відсутність в останнього, окрім власної малолітньої дитини, інших утриманців, матеріальне становище позивачки, яка не працює, її стан здоров'я, та, виходячи з принципів добросовісності і справедливості, вважає за доцільне та необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 17 жовтня 2014 року. На думку суду саме у такому розмірі відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини і вони забезпечать у необхідному обсязі матеріальні потреби останньої. Підстав для стягнення аліментів на утримання позивачки у більшому розмірі суд не вбачає. Доводи представника відповідача про те, що позивачка у позовній заяві посилається на норму ст. 75 СК України, якою регулюються інші правовідносини, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення, не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки у судовому засіданні з пояснень позивачки [PERSON] встановлено підстави пред'явленого нею позову, а саме, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що передбачено ст. 84 СК України. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою [PERSON] та адвокатом [PERSON] 04 листопада 2014 року укладено угоду про надання правової допомоги, у зв'язку з чим, останній ухвалою суду від 04 листопада 2014 року за клопотанням позивачки був допущений до участі у справі і як особа, яка надає правову допомогу, та брав участь у судовому засіданні. Окрім того, адвокатом була надана правова допомога, що полягала у підготовці до суду позову (а.с. 7). Згідно наданого розрахунку від 04 листопада 2014 року та квитанцій до прибуткового касового ордера № 17 від 07 жовтня 2014 року, № 22 від 04 листопада 2014 року всього позивачкою адвокату [PERSON] за надання правової допомоги сплачено 580 грн. (а.с. 7, 29, 30). Оскільки позовні вимоги задоволено на 68 %, то, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] належить стягнути понесені та документально підтвердженні останньою витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, у розмірі 394,40 грн. При визначені розміру судових витрат, що стягуються з відповідача на користь позивачки, суд бере до уваги також наступні обставини. Так, у наданому розрахунку оплати юридичної допомоги, поданому адвокатом [PERSON] вбачається, що на ведення справи у суді ним було затрачено 2 год. 25 хв. Згідно з журналом судового засідання від 04 листопада 2014 року адвокат [PERSON] приймав участь у судовому засіданні з 10 год. 37 хв. по 12 год. 46 хв., тобто 2 год. 9 хв. (а.с. 33-35). Між тим, розмір понесених позивачкою витрат по оплаті правової допомоги не є завищеним, оскільки відповідає наданому обсягу правової допомоги і граничному розміру, передбаченому Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно з яким розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді (розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.10.2014 р. становить 1301 грн., а 40 % мінімального розміру заробітної плати - 520,40 грн., отже розмір компенсації витрат на правову допомогу за 1 год. участі адвоката не може перевищувати 520,40 грн.) Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у мінімальному розмірі, що становить 243 грн. 60 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: partial