Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

18 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 травня 2006 року померла його мати [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому та його рідній сестрі [PERSON] Однак, своєчасно спадщину після матері він не оформив у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, він не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатись спадковим майном, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 15 травня 2006 року, тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 26). Представник відповідача Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 25). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Завідувач нотконтори надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 20). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії ЯТ №317716, батьками позивача [PERSON] російською мовою зазначені «Литвиненко Владимир Петрович» та «Литвиненко Прасковья Филиповна» (а. с. 6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №234222 батько позивача помер 25 травня 1990 року (а. с. 9). 15 травня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №234222 (а. с. 7). Згідно з наявною в матеріалах справи копією заповіту, посвідченого секретарем Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області 19 листопада 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №279, [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах [PERSON] позивачу у справі та [PERSON] (а. с. 8). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №014183, виданого Кальченківською сільською радою 17 грудня 1999 року на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №194, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,835 га в межах згідно з планом що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 11). З довідки Кальченківської сільської ради Білопільського району від 02 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 15 травня 2006 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. На день смерті [PERSON] у приватній власності мала земельну ділянку, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] відкрита спадщина. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Кальченківської сільської ради 19 листопада 2002 року за №279, реєстраційний номер у спадковому реєстрі №40875600. Вказаний заповіт не змінювався і не відмінявся (а. с. 10). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2015 року встановлено факт того, що [PERSON], [INFO] є сином померлої 15 травня 2006 року [PERSON] (а. с. 21). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом після матері [PERSON], яка померла 15 травня 2006 року, однак він не можуть реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 15 травня 2006 року, тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved