Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

18 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2008 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Ставрівської сільською радою Красноокнянського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 03. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та втрати поваги між подружжям. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з листопада 2015 року, а тому позивач просив шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Позивач, повідомлений належним чином у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надав заяву про розгляд справу у його відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 10.05.2008 року Ставрівською сільською радою Красноокнянського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 03, (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с. 5/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів та втрата поваги один до одного. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Крім того, згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не виявлено. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved