Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

18 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з лютого 2003 року по червень 2004 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В червні 2003 року [PERSON] переїхав проживати на [ADDRESS]. Рішенням Путивльського районного суду сумської області від 24 грудня 2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, починаючи з 09 грудня 2003 року і до досягнення нею повноліття. Відповідач після розірвання шлюбу в вихованні дитини участі не брав, не допомагав та не відвідував дитину, ухилявся від сплати аліментів. Зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї дитини позивачка просить позбавити його батьківських прав. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи повторно не з'явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, які позов підтримали, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 08 лютого 2003 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 24 грудня 2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його неповнолітньої дитини - [PERSON], в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 09 грудня 2003 року і до досягнення нею повноліття (а.с.10). Згідно з рішенням Путивльського районного суд Сумської області від 18 червня 2004 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.11), після чогодитина проживає разом з матір'ю - [PERSON], а відповідач проживає окремо та у вихованні участі не бере. Комісія з питань захисту прав дитини Путивльської районної державної адміністрації Сумської області дійшла висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], і в рішенні від 16 жовтня 2013 року № 40 вказано, що він після розірвання шлюбу виїхав до Російської Федерації, дитину не відвідує, не спілкується з нею, але систематично сплачує аліменти (а.с.13). Проте, як вбачається з довідки ВДВС Путивльського районного управління юстиції в Сумській області, станом на листопад 2013 року [PERSON] має заборгованість по аліментах в сумі 24598 грн. 01 коп. (а.с.18). Згідно з довідками Путивльського ДНЗ ясла-дитсадок №1, Путивльської ЗОШ №2 та характеристиками на [PERSON] вихованням дитини займається мати - [PERSON], батько вихованням дитини не цікавиться, батьківські збори жодного разу не відвідував (а.с.14, 15, 19, 20). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], що проживають по сусідству з [PERSON], показали, що близько десяти років вони не бачили [PERSON] Зі слів [PERSON] їм відомо, що [PERSON] з 2004 року перебуває у Росії, у вихованні доньки участі не бере, не відвідує її, коли приїздить до м.Путивля, навіть не телефонує та не цікавиться нею, аліменти на дитину сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач майже десять років не спілкується з дитиною, не бере участі в її утриманні та вихованні, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved