Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Апеляційного суду Волинської області від 07 жовтня 2014 року, яким змінено рішення Нововолинського міського суду від 28 серпня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що вона працює на посаді кранівника в ПАТ «Нововолинський ливарний завод», дитина проживає із нею та перебуває виключно на її утриманні. Відповідач, будучи здоровим, працездатним та не маючи на утриманні інших осіб, аліментних зобов`язань не виконує. Крім того, розмір аліментів не відповідає законодавчо гарантованому розміру аліментів та є недостатнім для повноцінного розвитку дитини, забезпечення сина усім необхідним. З огляду на вищевикладені обставини, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] в свою користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов визнав, не заперечив щодо його задоволення (а.с.36). У суді встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. У цьому шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4), який після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою начальника КП «УЖК №2» Герез З.О. від 09 грудня 2019 року (а.с. 10). Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 07 жовтня 2014 року було змінено рішення Нововолинського міського суду від 28 серпня 2014 року і вирішено з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 29 липня 2014 року Станом на 05 грудня 2019 року заборгованість відповідача [PERSON] по аліментним зобов`язанням складає 20 609,21 грн., що підтверджується довідкою Нововолинського МВ ДВС №27543 від 17 грудня 2019 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України, відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за № 143 цс 13 від 05 лютого 2014 року. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, суд задоволює позов та змінює спосіб стягнення аліментів встановлений рішенням Апеляційного суду Волинської області від 07 жовтня 2014 року та стягує із відповідача [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 50% судового збору, що становить 420,40 грн.

Outcome: approved