Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

17 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області померла його рідна баба по лінії батька - [PERSON] , яка проживала до дня смерті одна. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317, виданого 26 листопада 2020 року на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 14 серпня 2002 року за № 337. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину - [PERSON] , проте останній за своє життя юридично оформити спадкове майно не встиг, спадкова справа заведена не була. [INFO] [PERSON] помер. Позивач зазначає, що він є рідним онуком [PERSON] , тобто спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті спадкодавця. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Маючи намір прийняти спадщину після смерті рідної баби [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса та частково оформив свої спадкові права, йому було видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2020 року на земельні ділянки: площею 0,3234 га -сіножаті та 0,3205 га - пасовища для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317 від 26 листопада 2002 року, але в оформленні спадщини на земельну ділянку площею 3,4637 га - ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю згідно даного державного акту, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5914570692020 від 20 січня 2020 року відсутній запис про власника вищевказаної земельної ділянки. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивач не може набути права на спадщину після смерті баби, він звернувся до суду із захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,4637 га ріллі з кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317, виданого 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 14 серпня 2002 року за № 337, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 58 у порядку спадкування за законом після баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 18 червня 2020 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 41). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду клопотання про приєднання документів до справи та письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 76-83). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що позов визнають, просить розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 49). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова С.Ф. у підготовче засідання також не з`явилась, причини неявки не повідомила, будучи належним чином сповіщеною (а. с. 48). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення ( ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В силу ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). В свою чергу матір`ю [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованого 21 серпня 2019 року № 00023737642 (а. с. 8). Наведене вище свідчить про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що останні є матір`ю та сином. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317, виданого 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 14 серпня 2002 року № 337, виданого 26 листопада 2002 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 58, [PERSON] (згідно внесених виправлень) на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 4,11 га, з них: 0,3234 га -сіножаті та 0,3205 га - пасовища та 3,4637 га - ріллі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 10). За даними виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 05 серпня 2019 року за № 2369 вбачається, що [PERSON] постійно та на день смерті - [INFO] проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом посвідчено 19 квітня 2004 року за реєстрованим номером 101, який не змінювався і не скасовувався (а. с. 11). [PERSON] помер [INFO] в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Шамуковою С.Ф. від 11 березня 2020 року посвідчено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [INFO] баби [PERSON] , яка складається із земельної ділянки площею 0,3234 га - сіножаті за кадастровим номером 5920610300:01:006:0488 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради, яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії № Р2 № 648317, яка належала спадкодавцю, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 14-15). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Шамуковою С.Ф. від 11 березня 2020 року спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онук [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0,3205 га - пасовища за кадастровим номером 5920610300:01:003:0158 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради, яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії № Р2 № 648317, яка належала спадкодавцю, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 16-17). Зі змісту письмового роз`яснення приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової С.Ф. від 12 березня 2020 року з питань оформлення спадщини після баби [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 3,4637 га - ріллі з кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради не можливо, оскільки у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5914570692020 від 20 січня 2020 року відсутній запис про власника вищевказаної земельної ділянки (а. с. 18, 21-24). У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно звіту про експертну грошову оцінку - земельної ділянки 3,4637 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області станом на 03 червня 2020 року оціночна вартість об`єкта оцінки становить 43 300 грн. (а. с. 25-38). Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової С.Ф. вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі щодо спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 109/2019 за заявою [PERSON] . З витребуваної копії спадкової справи № 109/2019 вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2020року спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онук - [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із: земельної ділянки площею 0,3205 га - пасовища за кадастровим номером 5920610300:01:003:0158 та земельної ділянки площею 0,3234 га - сіножаті за кадастровим номером 5920610300:01:006:0488 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії № Р2 № 648317 (а. с. 51-75). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку загальною площею 3,4637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вбачається, що вказана земельна ділянка знаходиться у приватній власності орендаря ТОВ «Білопілля Агросвіт» (а. с. 71). Рішенням 7 скликання 20 сесії Ворожбянської міської ради від 21 грудня 2017 року надано ТОВ «Білопілля Агросвіт» в оренду земельні ділянки, паї померлих громадян, в т. ч. з кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 площею 3,4637 га , пай [ADDRESS] (а. с. 77). Угодою від 11 лютого 2020 року припинено дію договору оренди землі від 22 грудня 2017 року та згідно з актом повернено земельні ділянки, в т. ч. із кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 площею 3,4637 га ріллі, пай № 74 (а. с. 78-79). З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 09 вересня 2020 року вбачається, що речове право припинено на підставі угоди про припинення дії договору оренди землі земельна ділянка із кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 площею 3,4637 га ріллі, яка знаходилась в оренді ТОВ «Білопілля Агросвіт» (а. с. 80-81). На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,4637 га ріллі з кадастровим номером 5920610300:01:006:0445 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 648317, виданого на ім`я померлої [INFO] на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 14 серпня 2002 року за № 337, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 58 у порядку спадкування за законом після баби [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved