Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

17.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей. Життям дітей не цікавиться. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування Кур'ята В.Ц. також підтримав вимоги позовної заяви. Прокурор Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури Мельник І.В. не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Надіслав заяву, у якій просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, прокурора Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури, дослідивши письмові докази у справ та давши їм належну оцінку дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 9-10). Батько життям дітей не цікавиться, жодного разу у школі та садочку не навідував, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість за аліментами. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно наданої заяв позивача позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При дослідженні справи судом знайдено достатні підстави, які в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання відповідачем свого сина. Винна поведінка відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками також позивачем суду доведено. Суд, на підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю, відповідач у виконанні батьківських обов'язках на шлях виправлення не став, на судові засідання не з'являвся, долею дітей не цікавиться, вирішив задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав.

Outcome: approved