Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

19 липня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 07 січня 2010 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,25 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Бондури Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва житлового будинку та господарських споруд і будівель. Спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 12.07.2016 року [PERSON], представнику [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, тому [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заява представника позивача, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 01-16/1386 від 25.07.2016 року про розгляд справи без його участі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 016508, виданого Полузірською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області25.05.1998 року, перебувала земельна ділянка площею 0,25 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Бондури Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва житлового будинку та господарських споруд і будівель (а.с. 7). [PERSON] помер 07 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 150665, виданим Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 08.01.2010 року (а.с. 14). З постанови державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 12.07.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що 13.07.2010 року була відкрита спадкова справа після померлого 07.01.2010 року [PERSON] за заявою про прийняття спадщини згідно закону від дружини [PERSON]. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нот контори не надходило (а.с. 12). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved