Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 21 вересня 2013 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції, за актовий записом № 43. За час подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спільне життя фактично припинили, поновлювати стосунки не бажають. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заявою, якою просить справу розглядати у її відсутність позов підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Лавренко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву якою просить слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 43. За час подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через відсутність взаєморозуміння та довіру, різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Спорів щодо поділу спільного майна немає. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України позивачка має право після розірвання відновити своє дошлюбне прізвище «Лавренко». На підставі викладеного,

Outcome: approved