Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

18 серпня 2020 року [PERSON] , звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] , в якій також зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , проте останні у зазначеній квартирі не проживають, спільним побутом вони не пов`язані, [PERSON] проживає та зареєстрований на території Російської Федерації, місце проживання [PERSON] йому не відоме, а з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімаються, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. На підставі ухвали суду від 02 квітня 2021 року по даній справі скасовано заочне рішення суду від 28 жовтня 2020 року, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають більше року, так відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований на території Російської Федерації, відповідачка [PERSON] самовільно залишила місце реєстрації та проживає за іншою адресою в орендованій квартирі, її неповнолітні діти залишились проживати у спірній квартирі з ним, як дідусем та з його дружиною (бабусею) про яких вони піклуються. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість, стверджуючи, що вона не має у власності інше житлове приміщення та коштів на його придбання, при цьому не оспорювала факт свого не проживання за місцем реєстрації, та зазначила, що проживає в орендованій квартирі, оскільки має неприязні відносини з позивачем та його дружиною, а її неповнолітні діти залишились проживати у спірній квартирі разом із дідусем та бабусею. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явились на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 19 січня 1998 року відділом приватизації Херсонського відділення Одеської залізничної дороги, позивачу [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки виданої 17 серпня 2020 року виконавчим комітетом Таврійської міської ради Херсонської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , неповнолітні: [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO], а також відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] . З паспорту громадянина України, виданого 10 березня 1998 року Чаплинським РВ УМВС України у Херсонській області, серія [NUMBER] , [PERSON] з 25 серпня 2009 року зареєстрований на території Російської Федерації. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 08 липня 2011 року Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від зареєстрованого шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Статтею 405 ЦК України передбачено, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що відповідач [PERSON] у спірному житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає та має інше зареєстроване місце проживання на території Російської Федерації; відповідачка [PERSON] у спірному житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає та винаймає інше житлове приміщення, що нею в судовому засіданні не оспорювалось, проте реєстрація відповідачів за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі, тому суд відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідачів права користування спірним житловим приміщенням, задовольнивши позов у повному обсязі. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved