Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Миргородського міськрайонного суду від 05.09.2013 року яким зобовязано її звільнити та передати [PERSON], [PERSON] в стані, придатному для використання за цільовим призначенням земельні ділянки площею 0,1825 га та 0,10 га, що належать останнім на праві власності на підставі державних актів серії ЯЛ № 086890 і серії ЯЛ № 086891, зареєстрованих 21.09.2011 року, та розташовані в м. Миргороді Полтавської області по вулиці Миргородських дивізій, 12/1, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON]. М. 3157,90 грн., в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,1825 га та 195,21 грн., в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0834 га на земельній ділянці площею 0,10 га. та стягнуто судові витрати. Підставою для перегляду рішення заявник зазначає ухвалення 24.03.2016 року Миргородським міськрайонним судом рішення яким визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №086891 площею 0,10 га, яка розташована в м. Миргороді Полтавської області по вулиці Миргородських дивізій, 12/1, що належить на праві власності [PERSON] і [PERSON] та скасовано державну реєстрацію права власності за останніми. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.02.2017 року заяву [PERSON] про перегляд рішення суду від 05.09.2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено, рішення Миргородського міськрайонного суду від 05.09.2013 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про повернення земельних ділянок із чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, третя особа Державна інспекція сільського господарства в Полтавській області скасовано. Ухвалою суду 29.03.2017 року провадження по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про звільнення та передання власникам [PERSON], [PERSON], в стані придатному для використання за цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої по вул. Миргородських дивізій,12/1 в м. Миргороді Полтавської області, що належить власникам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №086891, зареєстрованого 21.09.2011 року, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] солідарно 3353,11 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок по вул. Миргородських дивізій, 12/1 в м. Миргороді Полтавської області, закрито (а.с.). Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310900000:50:006:0034 розташовану по вул. Миргородських дивізій,12/1 в м. Миргороді Полтавської області, що належала [PERSON], [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №086891, зареєстрованого 21.09.2011 року залишено без розгляду. Після залишення без розгляду позовних вимог по зустрічному позову [PERSON] та закриття провадження по частині позовних вимог по первинному позову, судом розглядається позовна вимога [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про зобовязання [PERSON]С, звільнити та передати власникам [PERSON] та [PERSON], в стані придатному для використання за цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,1825 га., розташовану по вулиці Миргородських дивізій № 12/1 в м. Миргороді Полтавської області, що належить їм на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 086890, зареєстрованого 21.09.2011 року. В судовому засіданні представник позивача по первинному позову [PERSON], [PERSON], позовні вимоги, щодо звільнення та передачі власникам [PERSON] та [PERSON], в стані придатному для використання за цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,1825 га., розташовану по вулиці Миргородських дивізій № 12/1 в м. Миргороді Полтавської області, підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачі по первинному позову [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, в направленій на адресу суду заяві просили розглянути справу у їх відсутність(а.с.216 т1). Представник відповідача по первинному позову [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області в судове засідання не зявився, заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено 10 липня 2013 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просили зобовязати відповідача звільнити та передати їм в стані, придатному для використання за цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,1825 га, що належить їм на праві власності та розташована в м. Миргороді Полтавської області по вулиці Миргородських дивізій, 12/1, В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що вони на підставі державного акта серії ЯЛ № 086890, зареєстрованого 21.09.2011 року, є власниками вказаної земельної ділянки, площею 0,1825 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2001 року є власником житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, і самовільно зайняла, володіє і користується суміжною земельною ділянкою площею 0,1825 га. В звязку з цим власники [PERSON] і [PERSON] звернулись до Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області, якою в ході перевірки було встановлено факт самовільного зайняття та використання відповідачем земельних ділянок позивачів, її дії кваліфіковані як порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст.53-1 КУпАП, про що складено відповідний акт від 18.01.2013 року та видано припис № 16 від 18.01.2013 року, яким відповідачку зобовязано усунути порушення вимог земельного законодавства до 18.02.2013р. Зважаючи на те, що у добровільному порядку відповідач не погоджується припинити незаконне володіння та користування їхньою земельною ділянкою, вони звернулися до суду з цим позовом. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 086890, , зареєстрованого 21.09.2011 року, мають на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,1825 га. яка розташована по вулиці Миргородських дивізій № 12/1 в м. Миргороді Полтавської області ( том 1 а.с.8-9 ). Вказаний державний акт є дійсним. 18 січня 2013 року посадовою особою Державної інспекції сільського господарства у Полтавської області [PERSON], у межах повноважень покладених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011р. № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за N 34/20347, Про затвердження Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства [PERSON], в результаті якої встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла та використовує спірну земельну ділянку в м. Миргороді по вулиці Миргородських дивізій, 12/1, яка на підставі державного акту на праві спільної власності належать [PERSON] і [PERSON] Про це було складено відповідний акт (том.1 а.с.12) та видано [PERSON] припис про усунення порушення вимог земельного законодавства до 18 лютого 2013 року (том. 1 а.с.13). Згідно вказаних документів та акту обстеження земельної ділянки від 22.01.2013 року (том.1 а.с.14) площа самовільного зайняття становить 0,1825 га земель сільськогосподарського призначення. Зазначені дії та рішення державного органу контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності відповідачкою [PERSON] не оскаржені і у суду також немає підстав ставити під сумнів вказані дії та рішення цього органу. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позовна вимога про зобовязання [PERSON], звільнити та передати власникам [PERSON] та [PERSON] В,М., в стані придатному для використання за цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,1825 га., розташовану по вулиці Миргородських дивізій № 12/1 в м. Миргороді Полтавської області, що належить останнім на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 086890, зареєстрованого 21.09.2011 року підлягає до задоволення.

Outcome: approved