Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування Новокадацької районної у місті Дніпрі ради про зобов`язання вчинити дії, визначення способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні із дитиною (а.с.2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 08.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач почала перешкоджати позивачу зустрічатись та спілкуватись із дитиною. Відповідач не надає позивачу можливості бачитися з дитиною, тому він вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому змінивши позовні вимоги просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] ; визначити такі способи моєї участі у спілкуванні з донькою без присутності відповідача: - \~ \~ \~ \~будь-де кожного вівторка після закінчення шкільних занять до 08.00 год. середи; - \~ \~ \~ \~будь-де кожного четверга після закінчення шкільних занять до 08.00 год. п`ятниці; - \~ \~ \~ \~будь-де на новорічні свята - кожного непарного року з 18.00 год. 31 грудня до 18.00 год. 1\~січня; - \~ \~ \~ \~будь-де під час літніх шкільних канікул - кожного року з 1 по 31 липня включно; стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір в розмірі 640,00 грн.. 19 липня 2018 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування Новокадацької районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення, визначення способу та порядку участі у вихованні дитини (а.с.62-63). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 18 листопада 2016 року за заявою відповідача виконавчим комітетом Новокодацької районної у м.Дніпрі ради винесено рішення яким встановлено графік побачень з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] . У вересні 2017 року відповідач звернувся до суду із позовом [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування Новокадацької районної у місті Дніпрі ради про зобов`язання вчинити дії, визначення способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, в якому просить встановити графік побачень із дитиною. Позивач зазначає, що графіки зустрічей із дитиною абсолютно різні, а рішення виконавчого комітету є чинним та не скасовано, тобто позивач наголошує,що для того щоб суд встановив новий графік побачень треба скасувати існуюче рішення. Крім того, розклад занять дитини не співпадає із графіком. Який пропонує відповідач. Посилаючись на викладені обставини та обґрунтування позову позивач просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Новокадацької районної у місті Дніпропетровську ради від 18.11.2016 року; відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі; встановити наступний графік побачень: батько [PERSON] забирає свою доньку [PERSON] , [INFO] : - \~ \~ \~ \~кожний парний четвер місяця після закінчення занять в школі до себе додому за адресою: [ADDRESS] до 08-00 год. п`ятниці. Відвести до школи. - \~ \~ \~ \~кожну непарну п`ятницю після закінчення занять в школі до себе додому за адресою: [ADDRESS] до 12-00 неділі. О 12-30 привести доньку додому за адресою: [ADDRESS] . - \~ \~ \~ \~під час літніх канікул кожний вівторок з 13-00 до 10-00 год. середи та кожний четвер з 13-00 до 10-00 п`ятниці. - \~ \~ \~ \~кожен непарний рік вдень 31 грудня з 15-00 до 15-00 1-го січня. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідачем [PERSON] 30.07.2018 року подано заяву про відвід головуючому судді, у зв`язку із чим провадження по справ було зупинено в період з 31.07.2018 року по 01 жовтня 2018 року до завершення розгляду заяви (а.с.80). Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року залучено експерта (спеціаліста з питань психологічних досліджень) Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України задля проведення допиту малолітньої дитини (а.с.108-109). Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України. Позивач за первісним позовом та відповідача за зустрічним Жадан О.О. та його представник [PERSON] М.О. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Вимоги зустрічного не визнали. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] в особі свого представника [PERSON] .В.., в судовому засіданні проти позовних вимог первісного позову не заперечувала, але наполягала на затвердженні графіку побачень викладеного у зустрічному позові. Третя особа Орган опіки та піклування Новокадацької районної у місті Дніпрі ради в особі представника за дорученням Нікіфорової Ю.В., в судовому засіданні проти вимог первісного позову не заперечувала та просила його задовольнити. В судове засідання з`явився експерт задля проведення допиту малолітньої [PERSON] [INFO] , [PERSON] , але у зв`язку із тим, що дитина в судове засідання не з`явилась, допит дитини не відбувся. Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні, повний текст судового рішення складено 13 червня 2019 року. \~ \~ \~ \~ За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України, тому що підставою звернення позивачів як за первісним так із зустрічним позовом до суду є захист гарантованих ст.51 Конституції України особистих немайнових прав на батьківське виховання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.4), які перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року по 08.06.2015 року (а.с.5). Дитина навчається КЗО «Середня загальноосвітня школа №97 ім. П.І. Шкідченка» ДМР (а.с.53), відвідує спортивну секцію Айкідо на базі СШ №97 по понеділках, середах і п`ятницях з 19-00 до 20-00 год.(а.с.55). Проживає малолітня [PERSON] із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради №627 від 18.11.2016 року встановлено дні побачень [PERSON] з його малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , кожний тиждень місяця з вівторка 16-00 до середи 8-00, та з четверга 16-00 до п`ятниці 8-00, зобов`язано матір [PERSON] не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною (а.с.35). Із довідки виданої Повним товариством «Ломбард «Комод» від 25.09.2017 року вбачається, що [PERSON] працює на посаді керівника Відокремленого підрозділу «Ломбардне відділення №74» за основним місцем роботи з 21.05.2013 року (а.с.34). Також, судом досліджувалися у судовому засіданні характеристики на позивача, медична довідка про психологічне обстеження, довідка про проходження профілактичного наркологічного огляду (а.с.32,33,34). Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, Прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ст.. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. У відповідності до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, дослідивши усі докази у справі, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, в тому числі врахувавши інтереси дитини, її вік, суд дійшов висновку задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] та визначити такі способи участі його у вихованні і спілкуванні з дитиною: без присутності матері [PERSON] , кожний тиждень місяця з вівторка 16.00 до середи 8.00 та з четверга 16.00 до п`ятниці 8.00; кожного непарного року на новорічні свята з 18.00 год. до 18.00 год. 1-го січня; під час літніх канікул в період із 01 липня по 15 липня, а також зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні із дитиною [PERSON] , [INFO] . Щодо вимог зустрічного позову, з огляду на вищевикладене, та із врахуванням того, що позивач за зустрічним позовом не заперечує проти вимог позивача за первісним позовом, але вважає, що запропонований нею графік побачень є більш доцільним так як ним враховано розклад занять дитини, приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, зокрема з огляду на те, що [PERSON] не виконувались вимоги рішення виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради №627 від 18.11.2016 року яким було встановлено графік побачень [PERSON] із дитиною, що вимусило його звернутися до суду із первісним позовом, а тому скасовувати вказане рішення виконавчого органу немає підстав. Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи вік дитини, особливості її сімейного розвитку та виховання, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги первісного позову, а у задоволенні зустрічного відмовити у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у сумі 300 грн. З урахуванням вищенаведеного,

Outcome: partial