Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

18 квітня 2019 року Кіріченко В.М. , який є представником акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою,предметом якої є: стягнення з відповідача 19 168 грн 30 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н. В обґрунтування позову зазначив, що 15 грудня 2006 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 2 030 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26 березня 2019 року має заборгованість перед банком. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання взятих на себе за договором зобов`язань, представник змушений звернутися з позовом до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (а.с. 95, 101, 104). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 15 грудня 2006 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника (а. с. 11). Згідно з цією заявою, відповідачу встановлений кредитний ліміт в сумі 2000 грн, а базова відсоткова ставка за кредитним лімітом становить 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 11- зворотній бік). З матеріалів справи вбачається, що долучені цієї заяви довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 12), а також витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 13-27) не містять підпису відповідача. За змістом наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 грудня 2006 року, станом на 26 березня 2019 року за Ревою обліковується заборгованість у розмірі 19 168 грн 30 коп., з яких: 1 043 грн 83 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 685 грн 50 коп. - заборгованість за пенею, 3 050 грн 00 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 500 грн - штраф (фіксована частина), 888 грн 97 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 9-10). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). З дослідженої судом заяви позивальника вбачається, що відповідачем підписано лише заяву на отримання кредиту в сумі 2000 грн з відсотковою ставкою 3 відсотки на місяць. При цьому, підписаний сторонами договір не містить умов щодо сплати пені та штрафу. В той же час, долучені до позовної заяви довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 12), а також витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 13-27) не містять підпису відповідача, а отже не можуть визнаватися кредитним договором. При цьому суд зазначає, що підписана відповідачем заява на кредитування, що містить посилання на умови та правила надання банківським послуг не містить прив`язки до редакції таким умов та правил, а тому не дозволяє встановити, які саме умови мали на увазі сторони у 2006 році (рік укладення договору). Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічну позицію висловила Велика палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, зазначивши, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору. З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачем, про те, що він приймає умови щодо нарахуванням пені та штрафів, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог - стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та відмови в позові в частині стягнення суми пені та штрафів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, суд стягує на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 1921 грн 00 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial