Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

19 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), треті особи - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], Троїцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис №3266 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиплачених грошових коштів в сумі 650 065,03 грн за кредитним договором №LGBOAK06381260 від 03.07.2007 року. З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, оскільки вважає, що з дня виникнення права вимоги минуло майже 10 років. Також, на його думку, нотаріус не отримав від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Крім того, позивач вважає, що розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафів та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування його думки та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис, вчинений на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків, не можу бути доказом безспірності грошових вимог. У зв'язку з чим позивач просить визнати зазначений вище виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір. В судове засідання сторони та представники третіх осіб не з'явились. Від позивача на адресу суду надійшла письмова заява, згідно якої він просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] також надав письмову заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі. Причини неявки представника відповідача та представник Троїцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання суду невідомі, про дату, місце та час судового засідання вони повідомлялись завчасно, належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Як вбачається з рішення Апеляційного суду Харківської області від 25.05.2015 року, 03 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №LGBOAK06381260, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 110 943,02 грн на придбання автомобіля зі сплатою 9% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 03.07.2014 року (а.с.10-12). Факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору також встановлений рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 12.10.2017 року, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №LGBOAK06381260 від 03 липня 2007 року в сумі 382 773,26 грн, і яке набрало законної сили 15.12.2017 року. Провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 24.02.2016 року (а.с.13-16). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №LGBOAK06381260 від 03 липня 2007 року, 15 серпня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», який знаходиться за адресою: вул.Набережна Перемоги, б. 50, м.Дніпро, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №LGBOAK06381260 від 03.07.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29.06.2016, грошових коштів в сумі 650 065 грн 03 коп з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 84 352,99 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 112 101,88 грн; заборгованості з комісії - 15 067,19 грн; заборгованості з пені - 438 542,98 грн. Стягнення здійснено за період з 03 липня 2007 року по 29 червня 2016 року (а.с.17). Згідно вимоги виконання від 21.04.2017 року Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в провадженні Троїцького районного відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області перебуває виконавче провадження №3266 від 19.10.2016 року з примусового виконання виконавчого напису №3266, виданого 15.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №LGBOAK06381260 від 03 липня 2007 року в сумі 650 065,03 грн (а.с.24-25). З копій постанов про арешт коштів боржника вбачається, що на підставі зазначеного вище виконавчого напису був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у ТВБВ №10012/064 (смт Троїцьке) філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», а також у АТ «Райффайзен Банк Аваль», які належать [PERSON] (а.с.27-28, 30-31, 33-34). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п.3,1, 3.2., 3.5. п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п. 2 вищезазначеного Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими допущено прострочення платежів, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як було встановлено вище судом, ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 24 лютого 2016 року було відкрите провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням суду від 12.10.2017 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено в повному обсязі. Зазначене судове рішення набрало законної сили 15.12.2017 року (а.с.13-16). Таким чином, на час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в суді перебував спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором №LGBOAK06381260 від 03.07.2007 року. Ця обставина свідчить про те, що вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не були безспірними. Підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису були відсутні. З правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс15, вбачається, що та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. З огляду на це суд вважає, що виконавчий напис нотаріуса належить визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПКУкраїни, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, сплачений ним згідно квитанції від 13.03.2018 року №0.0.984996430.1 (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved