Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20.10.2017 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дітей, хоча спроможний сплачувати аліменти, оскільки знаходиться на території проведення ООС на сході України та перебуває на військовій службі за контрактом, отримує постійний заробіток, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, наслідки вказаної процесуальної дії були роз`яснені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 20.10.2017 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 15.03.2019 року. Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved