Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

18 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що впродовж 2000-2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], 2004 року народження. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 06 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано. На теперішній час з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному її утриманні. Батько неповнолітнього матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, у зв'язку з чим [PERSON] вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву із проханням провести розгляд справи без його присутності, не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 06 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції (актовий запис №1120 від 12 жовтня 2004 року). На даний час дитини проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], на умовах оренди. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову У зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів у вигляді ? частки доходів відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved