Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

17.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Заповіту спадкодавець не залишив. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема: 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй як члену колгоспного двору та 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку вона прийняла після смерті чоловіка - [PERSON] . 09 грудня 1997 року [PERSON] залишила заповіт посвідчений виконавчим комітетом Багатянської сільської ради згідно умов якого усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не складалося, і взагалі все те, що за законом на день своєї смерті їй належатиме вона заповіла - [PERSON] . Останній звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, і таким чином прийняв спадщину.При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності та належності вказаного майна спадкодавцеві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1752 від 09.07.2013 року, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №64 від 09.01.2019 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.1997 року , виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/26 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54681151 від 08.01.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І ., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцемза законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 22.10.1950 року Багатянською сільською радою Суворовського району Ізмаїльської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Багатянської сільської ради № 1899 від 01 листопада 2018 року, на час смерті [PERSON] та протягом 6 місяців з дня його смерті, спільно з ним з кола спадкоємців першої черги проживала його жінка - [PERSON] , і таким чином прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.02.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті Пинтийської Феодори Яковлівни згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала їй як члену колгоспного двору та 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] яку вона прийняла після смерті чоловіка - [PERSON] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 09 грудня 1997 року виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 139, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не складалося, і взагалі все те, що за законом на день своєї смерті їй належатиме - [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48713227 від 10.08.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І ., заповіт [PERSON] від 09.12.1997 року, зареєстрований за № 139, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що до осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту належить [PERSON] , донька спадкодавця, однак вона відмовляється від прийняття обов`язкової частки у спадщині, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І . із заявою про прийняття спадщини, і таким чином прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І . 567/02-14 від 12 грудня 2018 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності та належності вказаного майна спадкодавцеві. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved