overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14739,30 грн. за кредитним договором № б/н від 12.02.2013 року та судових витрат - 243,60 грн. Підставою позову явилось те, що 12.02.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконує і на 31.01.2015 року має заборгованість у сумі 14739,30 грн., яка складається: 4857,26 грн. - заборгованість за кредитом, 6912,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1791 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 678,06 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 12.02.2013 року (а.с.5), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.6-7), Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31), підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач з лютого 2014 року постійно не проживає в належній їй квартирі без поважних причин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Будучі допитаною в якості свідка підтвердила, що з лютого 2014 року відповідач добровільно покинув квартиру, в зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до м. Севастополя АРК Крим. З цього часу він не проживає в квартирі без поважних причин, при цьому не сплачує за житлово-комунальні послуги, чим порушує її права. Позивач також показала, що вона не чинить відповідачу перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований й відповідач (а. с. 3, 4, 6). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 5) та показань позивача, допитаної судом як свідка, які узгоджуються між собою, відповідач постійно не проживає в цій квартирі без поважних причин з лютого 2014 року. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідача в квартирі позивача без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач з початку 2008 року постійно не проживає в належній їй квартирі без поважних причин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Будучі допитаною в якості свідка підтвердила, що у 2008 році відповідач добровільно покинув квартиру, в зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. З цього часу він не проживає в квартирі без поважних причин і не сплачує за житлово-комунальні послуги. Позивач також показала, що вона не чинить відповідачу перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований й відповідач (а. с. 9, 12). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 10) і показань позивача, допитаної судом в якості свідка, які узгоджуються між собою, відповідач постійно не проживає в цій квартирі без поважних причин з 2008 року. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідача в квартирі позивача без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

18.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась через відсутність порозуміння. Саме це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 05.02.2010 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина- [PERSON] [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в серпні 2014 року. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

18.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що 09.11.2002 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 983. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що спільне життя не склалось, взаєморозуміння відсутнє. З лютого 2014 року сторони сімейні відносини не підтримують. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просить розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією паспорта (а.с. 4-6) свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.3/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

18.03.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 10.03.2011р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2014 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

18.03.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № MKMWGА00000011 від 03.08.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 доларів США на термін до 31.07.2009 р. та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір поруки. Станом на 27.02.2015 р. відповідачі мають заборгованість на суму 2433,41 доларів США, а саме: 448,40 доларів США - заборгованість за кредитом; 718,85 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,77 доларів США. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1234,39 доларів США -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] таку. Представник позивача на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] два рази на розгляд справи не з'явилися, будучи належними чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Згідно відмітки пошти 09.04.2015 року на судовій повістці адресати відмовилися від одержання такої. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2005 року [PERSON]. уклав кредитний договір відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 5000,00 доларів США на термін до 31.07.2009 р.. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором № MKMWGА00000011 від 03.08.2005 року укладено договір поруки 05.08.2015 року з поручителем [PERSON]. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 03.08.2005 року заборгованість по кредиту станом на 27.02.2015 року складає в сумі 2433,41 доларів США. Виходячи з цього суд вважає, що факт заборгованості відповідачем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є безспірним, і обгрунтовано доведеним. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

18.03.2016р. [PERSON], звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що 24.10.1995 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, однак при зверненні до державного нотаріуса було виявлено відсутність правовстановлюючих документів, в результаті чого немає можливості підтвердити родинні звязки між позивачкою [PERSON], та її батьком [PERSON] В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в звязку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні звязки між [PERSON], та [PERSON], який помер 24.10.1995 р. Заявниця в судове засідання не зявився, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідне клопотання. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, просив провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подав відповідну заяву № 703-3.1-04-31 від 24.03.2016 року заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні зокрема, свідоцтвом про одруження [PERSON] (а.с. 5), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер 24.10.1995р. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер 24.10.1931р., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

18.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною із них повноліття (а.с. 1-2). Позивачка не зявилась в судове засідання, надала заяву (а.с. 17), в якій підтримала позовні вимоги та заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, надав заяву (а.с. 16), в якій визнав позовні вимоги у повному обсягу, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін, представника відповідача. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 26.02.2000 р. (а.с. 3), мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), які мешкають з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дітей. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дітей. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 16). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.12.2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 194, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинено з вересня 2015 року, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, спору про майно немає. На підставі викладеного, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], останній залишити прізвище «[PERSON]». [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просила розглядати за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 29.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 194 /а.с. 6/. Сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 165, [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 62 /а.с. 8, 9/. За домовленістю сторін діти проживатимуть разом із [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

18.03.2016року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року, який був зареєстрований Тернівським відділом запису реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №519. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили влітку 2010 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Судом встановлено, що з 20.10.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.4. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.5 Шлюбні відносини припинили влітку 2010 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 11.07.1992 року, зареєстрованим відділом ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №249. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними з 2011 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.07.1992 р., шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №249 (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що з 2011 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2011 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повлягаються стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved