Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

17 квітня 2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі 6000 грн., але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 09.09.2017 року від спільного шлюбу з відповідачем у них народилась дитина [PERSON] . Дитина проживає разом з матерю. Угоди про добровільну сплату аліментів між батьками не має. За позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів провадження у справі відкрито ухвалою судді від 23.05.2019 року. Розгляд справи\~призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій до 26 червня 2019 року. 03 червня 2019 року на пред`явлений [PERSON] позов відповідач [PERSON] надав відзив, у якому вказав, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач зазначає, що у нього є двоє непрацездатних батьків, які потребують його матеріального утримання. В теперішній час він не має роботи і відповідно не отримує доходу, а прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлений: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень; з 1 липня -1699 гривень; з 1 грудня 1779 гривень Відповідач вважає, що аліменти повинні бути визначений судом у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на теперішній час у сумі 813 гривень. 18 червня 2019 року позивач [PERSON] надала відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що відповідач [PERSON] не довів факту, що на теперішній час не має роботи, а навпаки зазначає, що є неофіційно працевлаштованим. До відповіді на відзив позивач надала роздруківку статей витрат на дитину щодо харчування з порівнянням набору продуктів харчування для дитини віком від 1 до 3 років, згідно норм МОЗ, а також розрахунок щодо витрат на розвиток дитини, одяг, взуття, побутових потреб, комунальні витрати. 20 червня 2019 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача, в якому відповідач зазначив, що позивач зі свого боку не надала будь-яких доказів щодо розміру витрат, що нею здійснюються на утримання дитини. Розмір витрат на місяць складає 4411,83 грн, а в опалювальний сезон 4841,83 грн, і всі зазначені витрати повинні стягуватися з відповідача. Однак позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Також позивач в обґрунтування позовних вимог навела витрати на розвиток та освіту дитини в розмірі 1300 грн на місяць. Але витрати на розвиток здібностей дитини є додатковими витратами, а від так позивач може стягувати їх за окремим позовом до нього. Тому відповідач вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню та наполягає на стягненні з нього аліментів в розмірі 813 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після прийняття заяв сторін по суті справи, суд призначив справи до розгляду по суті, про що 04.07.2019 року постановив відповідну ухвалу. В ході розгляду справи суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі, [INFO] , у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 вересня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. В свідоцтві про народження дитини в графу «батько» внесено: \~«Громадянин України [PERSON] ». [PERSON] проживає окремо від свого сина [PERSON] та його матері [PERSON] . Ці обставини визнанні сторонами та додатковому доказуванню не підлягають. За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] просить суд присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у розмірі 6000.00 гривень, але не менше розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, проаналізувавши зміст позовних вимог [PERSON] та зміст частини першої статті 185 СК України, якою врегульовано питання участі батьків у додаткових витратах на дитину, дійшов висновку, що позивачем розмір щомісячних аліментів визначено з урахуванням витрат, які носять характер періодичних, та право на отримання яких набуває особа, у випадку пред`явлення позову про стягнення додаткових витрат на дитину. В свою чергу позивач ставить перед судом питання щодо первісного присудження та визначення розміру щомісячних аліментів на утримання дітей. Суд, при наданні оцінки обставинам щодо правової природи витрат на навчання та інші неперіодичні потреби дітей, враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі\~№ 6-1489цс17. Так, Верховний Суд України роз`яснив, що положення частини першої статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктами 2 та 3 частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. У відповідності\~до частини\~другої статті\~13\~та частини\~першої статті\~81\~ЦПК України\~збирання доказів\~у цивільних\~справах не\~є обов`язком\~суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не надав доказів того, що не є працевлаштованим, а також того, що батьки відповідача проживають та перебувають у його на утриманні. Суду також не надано доказів того, що станом на час розгляду справи матеріальний стан [PERSON] чи склад членів його родини змінився, а також доказів того, що [PERSON] визнаний у встановленому законом порядку у відношенні будь-яких осіб, в тому числі і своїх батьків похилого віку, піклувальником чи тимчасовим помічником. У відзиві відповідач [PERSON] просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, присудивши до стягнення з нього на утримання сина [PERSON] , 2017 року народження, аліменти у сумі 813 гривень, виходячи з розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами частин другої та третьої статті 182 ЦПК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд дійшов висновку про призначення стягнення аліментів у розмірі, не нижчому за мінімально рекомендований частиною другою статті 182 ЦПК України. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлений: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень; з 1 липня -1699 гривень; з 1 грудня 1779 гривень. Суд надіє оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи буде встановлення аліментів у розмірі по 2600 гривень щомісячно на [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу [PERSON] виконувати свій юридичний та соціальний обов`язок по утриманню сина та позбавляли б його реальної можливості платити аліменти у визначеному судом розмірі та порядку. При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України; обов`язок того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також того з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), у відповідності до статті 185 ЦПК України, та право стягувача аліментів звернутись із відповідним позовом до суду. Згідно зі\~статтею 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ статті 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial