Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

17 вересня 2021 року поштовим зв`язком до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що акціонерне товариство\~Оператор газорозподільної\~системи «Чернігівгаз»\~є оператором\~газорозподільної системи,\~який на\~підставі ліцензії\~забезпечує населення\~міста Чернігова\~та Чернігівської\~області природним\~газом для\~побутових потреб. Відповідач по справі [PERSON] є споживачем послуги з розподілу природного газу, оскільки існує документальне підтвердження споживання ним природного газу, зафіксоване в акті про встановлення лічильника газу від 28 липня 2018 року та відомостях обліку споживання газу з відповідними показниками лічильника газу, які підписані останнім, як споживачем. Разом з тим, своїх обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ [PERSON] не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01 червня 2021 року виникла заборгованість за вказану послугу за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2021 року у сумі 942 грн, на яку нараховані інфляційні втрати у сумі 79, 47 грн та 3% річних у сумі 25, 63 грн, яку і просить стягнути позивач на його користь, також наполягає на вирішенні питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд справи на 25 жовтня 2021 року. 11 жовтня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач заявлені позовні вимоги АТ Оператора газорозподільної системи «Чернігівгаз» не визнає, у зв`язку з цим, просить суд анулювати нарахований позивачем борг у розмірі 942 грн. Обґрунтовує свою позицію зокрема тим, що на даний час здійснюються незаконне нарахування на його особистий рахунок заборгованості за транспортування газу в житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач вказує, що у 2017 році, на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області, ухваленого в межах цивільної справи №731/62/17, між ним та його дружиною було здійснено поділ в натурі даного житлового будинку. У виділеній йому у власність частині будинку система газопостачання відсутня. У зв`язку з цим, останній фактично не користується вказаними послугами, проте особовий рахунок належний відповідачу, як користувача за вказаною адресою, який був зареєстрований до поділу будинку, - залишився. Таким чином, нарахування такої заборгованості, на думку відповідача безпідставне, адже споживачем газопостачання за вказаною адресою є його дружина, яка продовжує користуватися вказаними послугами та відкрила відповідний особистий рахунок. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 25 жовтня 2021 року, в режимі відеоконференції. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 25 жовтня 2021 року, в режимі відеоконференції. 25 жовтня 2021 року, з підстав необхідності направлення відповідачем стороні позивача відзиву на позовну заяву та надання часу для надання позивачем відповіді на відзив, судове засідання було відкладене на 22 листопада 2021 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 22 листопада 2021 року, в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом м. Чернігова. 03 листопада 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Відповідно до змісту якої, позивач заявлені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Обґрунтовує свою позицію відомостями аналогічними змісту позовної заяви. Додатково зазначивши, що 12 грудня 2020 року представниками АТ «Чернігівгаз» було припинено газопостачання до плити споживача, шляхом перекриття крану та встановлення заглушки, як того вимагає п. 5 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС. Проте, позивач стверджує, що таке фізичне припинення не тягне зменшення газорозподільній мережі замовленої потужності, яка забезпечується позивачем на рівні, визначеному Кодексом ГРС, виходячи з об`єктів споживання, адже відповідачем, на період утворення боргу, не було внесено змін до заяви-приєднання щодо вилучення об`єкту споживання, жодних заяв про внесення таких змін або розірвання договору розподілу природного газу ним не подавалося. Механічне від`єднання від газопостачання об`єкта споживача було здійснено за заявою [PERSON] лише 01 червня 2021 року. Таким чином, позивач вказує, що заборгованість яка виникла за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2021 року у сумі 942 грн, є правомірною (а.с. 123-126). З підстав закінчення робочого часу, судове засідання, призначене на 22 листопада 2021 року, було відкладено на 09 грудня 2021 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 09 грудня 2021 року, в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом м. Чернігова. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволення в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. В обґрунтування своєї позицію надав пояснення, аналогічні змісту поданого ним відзиву на позовну заяву. Додатково вказав, що після розподілу житлового будинку його право власності було скасовано, рішення суду виконані не були, газорозподільна мережа залишилась в будинку колишньої дружини. Відповідачем не забезпечено встановлення приладу обліку газу, зважаючи на що нарахування плати за доставку є неправомірним. Крім того, вказав, що він неодноразово звертався з вимогами про відключення газопостачання, сплатив заборгованість, яка була в 2019 році, однак, вимоги про відключення так і не були виконані. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» є оператором газорозподільної системи, на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Чернігова та Чернігівської області (а.с. 33-35). З матеріалів цивільної справи №731/121/16-ц (провадження №2/731/67/16), дослідженої судом за клопотанням сторони позивача, зокрема, з копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] , виданого 11 грудня 1981 року виконавчим комітетом Варвинської селищної ради (справа №731/121/16-ц а.с. 56) та довідки №478 від 24 березня 2016 року КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (справа №731/121/16-ц а.с. 10), вбачається належність на праві особистої власності [PERSON] будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що також було встановлено відповідним рішенням суду по даній справі. За результатами розгляду даної справи, 21 червня 2016 року рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та, визнано за [PERSON] : 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0799 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. Відповідно до виконавчої технічної документації №35/297, об`єкту споживання [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , було видано будівельний паспорт внутрідомового (внутріцехового) газового обладнання (а.с. 128, 131). Згідно з копією Акту про приймання об`єкту системи газопостачання, що закінчений будівництвом, затвердженого 09 лютого 2009 року приймальною комісією, було розглянуто та прийнято об`єкт системи газопостачання: опалювальний котел «Вулкан-10» №0660811, 2006, за адресою [ADDRESS] (а.с. 134). На підставі листка дозволу на пуск газу та Акту від 12 березня 2010 року за адресою: [ADDRESS] , в літню\~кухню було здійснено пуск газу, до газопровідної системи якої входить газова плита (ПГ-4) (а.с. 129, 130). Наявність газопровідної системи проведеної до приміщення даної літньої кухні, також, доводиться відповідним фотозображенням, де чітко відображена газова труба, один кінець якої введено в стіну приміщення (справа №731/62/17 а.с. 76). 05 жовтня 2016 року [PERSON] з метою укладення договору щодо розподілу природного газу (для побутового споживача) з ПАТ «Чернігівгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», підписав відповідну Заяву-Приєднання, згідно умов якої виявив бажання користуватися послугами даного постачальника (а.с. 24). У даній заяві зазначено, що [PERSON] , як споживач, за особовим рахунком № [NUMBER] , приєднується до умов Договору з наступними персоніфікованими даними, зокрема: адреса об`єкту: [ADDRESS] ; параметри лічильника газу: 6 ОКТАВА-А G6-1 №395559; група споживання: (15) абоненти, що використовують газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) з опалювальною площею від 50 до 100 м.кв включно; перелік газових приладів: котел - 1 шт, плита 2 шт, колонка 1 шт; опалювальна площа 83 м.кв; кількість зареєстрованих осіб: 2. Також, у змісті даної заяви наявна примітка, де визначено, що у випадку заміни лічильника чи газових приладів (пристроїв), зміни кількості зареєстрованих осіб та/або опалювальної площі, такі заходи здійснюються в установленому порядку за погодженням з Оператором ГРМ (а.с. 24). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року, вказаний договір є публічним, його умови однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Кодексу газорозподільних систем. Цей договір є договором приєднання. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Суд зважає, що факт підписання [PERSON] вказаної Заяви-Приєднання останнім не спростований та не оспорюється. За таких обставин, суд констатує, що 05 жовтня 2016 року між ПАТ «Чернігівгаз»,\~правонаступником якого\~є акціонерне\~товариство Оператор\~газорозподільної системи\~«Чернігівгаз»,\~та [PERSON] виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір, відповідно до якого відповідач став споживачем послуг з розподілу природного газу за об`єктом споживання, розташованим за адресою: [ADDRESS] . На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Разом з тим, суд бере до уваги, що з зазначеного житлового будинку, який являється об`єктом надання послуг з розподілу природного газу споживачу [PERSON] , після фактичного оформлення встановлених судом договірних відносин, на підставі заочного рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року, ухваленого в межах цивільної справи №731/621/17, було здійснено виділ [PERSON] у власність в порядку поділу спільної часткової власності 1/2 частки житлового будинку з належною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , з відступом від ідеальних часток 1/2 та 1/2, а саме: 9,1 кв.м житлової кімнати №1-5, вартістю 16\~973 грн; 10,1 кв.м житлової кімнати № 1-6, вартістю 18 839 грн; 19,1 кв.м прибудови «а-1» вартістю 52 332 грн; 4,7 кв.м тамбура «а-1», вартістю 13\~806 грн, що менше ідеальної частки на 0,65 кв. м в одиницях площі та більше ідеальної частки на 9\~660,50 грн в одиницях вартості, а також: гараж «Г-1», вартістю 27\~460 грн; сарай «Б-1» вартістю 15 041 грн; погріб «Пг-1» вартістю 11\~649 грн, що в підсумку більше ідеальної частки на 8\~607,50 грн у домоволодінні в одиницях вартості та разом складає 53/100 частки у домоволодінні вартістю 156\~100,00 грн (справа №731/62/17 а.с. 99-103). В свою чергу, відповідно до взятого судом варіанту №1 розподілу даного житлового будинку, на підставі висновку експерта №С-137, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 14 квітня 2017 року судовим експертом Денисенком А.В., до складу домоволодіння іншого співвласника [PERSON] ввійшло: 24,5 кв.м житлової кімнати № 1-7, вартістю 45\~697 грн; 9,9 кв.м житлової кімнати № 1-8, вартістю 18\~466 грн; 9,9 кв.м житлової кімнати № 1-9, вартістю 18\~466 грн, що більше ідеальної частки на 0,65 кв.м в одиницях площі та менше ідеальної частки на 9\~660,50 грн в одиницях вартості, а також: літня кухня «Д-1», вартістю 18\~095 грн; гараж «В-1» вартістю 30\~630 грн; вбиральня «У-1», вартістю 4\~221 грн; ворота з хвірткою «N-1», вартістю 904 грн; огорожа «N-2», вартістю 2\~406 грн, що загалом менше ідеальної частки на 8\~607,50 грн у домоволодінні в одиницях вартості та разом складає 47/100 частки у домоволодінні вартістю 138\~885, 00 грн (справа №731/62/17 а.с. 50-78). Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили, за результатами чого було видано відповідні виконавчі листи, які були виконані (справа №731/62/17 а.с. 110, 111, 113, 114). Суд зважає, що згідно з п. 5 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до абзацу 1 п. 1 Розділу 3 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ (абзац 4 п. 1 Розділу 3 розділу V Кодексу газорозподільних систем). З розрахунку за наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу вбачається наявність на об`єкті надання послуг з розподілу природного газу - житловому будинку: [ADDRESS] , одного лічильника на два особових рахунки, належних відповідачу [PERSON] - № [NUMBER] та [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 9) Вказані обставини сторонами по справі не заперечується та фактично доводяться відомостями з обліку споживання газу з відповідними показниками належного споживачу лічильника за період з 09 жовтня 2018 року по 20 червня 2020 року (а.с. 11-23). У зв`язку з цим, зважаючи на факт поділу житлового будинку, як об`єкту газопостачання за вищезазначеним договором, та визнання [PERSON] окремим споживачем послуг з розподілу природного газу за даним об`єктом, адже їй було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] , то характеризуючі відомості житлового будинку, як об`єкта споживання, та персоніфікованих дані, також, зазнали змін, оскільки фактично поштова адреса, група споживання, перелік газових приладів, опалювальна площа та кількість зареєстрованих осіб була змінена. Згідно з п. 6 підрозділу 3 розділу V Кодексу газорозподільних систем, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Відповідно до\~п.\~12.4\~Розділу XIІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року, якщо в установленому порядку відбуваються зміни персоніфікованих даних до заяви-приєднання, споживач повинен у місячний строк звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін. Суд бере\~до уваги,\~що матеріали\~цивільної справи\~не містять\~доказів на\~підтвердження обставин\~щодо повідомлення\~відповідачем постачальника\~АТ АГС\~«Чернігівгаз» щодо\~наявності зміни\~саме його персоніфікованих даних, які були раніше внесені до заяви-приєднання. Так, відповідач не надав доказів на обґрунтування того, що він діючи добросовісно, вчасно надав позивачу інформацію про зміну форми власності будинку, зміну поштової адреси, власників об`єкту нерухомості, кількості підключених газових приладів у приміщеннях, які залишились у його власності, тощо. Натомість, відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що він 11 березня 2019 року письмовою заявою просив не надсилати рахунки по оплаті послуг, оскільки в його приміщеннях взагалі відсутня газопостачальна мережа, у зв`язку з чим просив опломбувати систему у будинку. Вказана заява не може бути сприйнята судом як належна вимога щодо розірвання договірних відносин, оскільки по-перше, відповідач у вказаній заяві вочевидь повідомляє недостовірні дані щодо відсутності в належних йому помешканнях газової мережі, по-друге, ставить питання про опломбування загальної системи газопостачання в цілому будинку, по-третє, не додав до вказаної заяви будь-яких документів, з приводу переходу права власності, зміни персоніфікованих даних. У відповідності до акту №162 від 02 жовтня 2020 року за адресою [ADDRESS] , у належній частині домоволодіння відповідача було здійснено опломбування опуску до газової плити на заглушку (а.с. 68). Аналогічно, суд критично ставиться до заяви відповідача від 03 листопада 2020 року, як підстави для розірвання договору, зважаючи на те, що вимоги про розірвання договору фактично він не висловив, натомість вказував на відсутність в його приміщеннях газорозподільної системи, не надав документів щодо зміни персоніфікованих даних споживача та відсутності заборгованості по рахунку. З метою встановлення наявності споживчого обладнання та газорозподільної мережі на об`єкті, належному відповідачу, 04 грудня 2020 року позивачем було здійснено обстеження (а.с 69) та встановлено наявність одного лічильника на два особових рахунки, відсутність можливості перекриття газового стояка, у зв`язку з його перебуванням у користуванні іншого споживача та наявності у користуванні відповідача [PERSON] газової плити ПГ4, яка була від`єднала від газопостачання, шляхом перекриття крану. У відповідності до пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. 11 травня 2021 року відповідач надіслав на адресу позивача заяву, в якій поставив питання про розірвання договору, закриття його особового рахунку з підстав фактичного обмеження газопостачання в грудні 2020 року та додав до своєї заяви відповідні копії рішень суду (а.с. 66-67). Згідно з п. 12.5. Розділу XIІ Типового договору розподілу природного газу, у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) Споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим Договором до вказаного Споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. 01 червня 2021 року, за заявою [PERSON] від 11 травня 2021 року було проведено механічне від`єднання від газопостачання об`єкта споживача, за адресою [ADDRESS] . про що складено акт №214 від 01 червня 2021 року (а.с. 70, 136). З вказаного періоду, нарахування заборгованості позивачем не здійснювалось. Підсумовуючи, суд констатує перебування сторін у договірних відносинах саме до 01 червня 2021 року, та надання позивачем відповідних послуг до цього періоду, зважаючи на те, що відповідачем було вчинено всі необхідні дії для розірвання договору лише у травні 2021 року. Суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо його попередніх намірів розірвання договору, оскільки його заяви були вмотивовані повною відсутністю в належному йому майні газової мережі, несвоєчасного повідомлення про зміну персоніфікованих даних об`єкта та надання підтверджуючих документів. В частині розрахунку заборгованості відповідача суд вказує наступне. Відповідно до розрахунку за наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу на об`єкті надання послуг з розподілу природного газу - житловому будинку: [ADDRESS] , розрахунок обсягу нарахування заборгованості за розподіл природного газу здійснювався позивачем на два особових рахунки, наступним шляхом, зокрема: річний обсяг з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року склав 1\~447 куб. м, з яких: 743, 47 куб.м зараховано по суміжному особовому рахунку № [NUMBER] , а 733, 61 куб. м нараховано за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] , у зв`язку з цим, місячний обсяг останнього склав 61, 1342 куб.м. Річний обсяг з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року склав 1\~638, 25 куб.м, з яких: 1\~472, 09 куб.м - зараховано по суміжному особовому рахунку № [NUMBER] , а 168, 51 куб.м - нараховано за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] , у зв`язку з цим, місячний обсяг останнього склав 14, 0425 куб.м. Ціна на розподіл природного газу за період нарахованої заборгованості відповідачу змінювалася, зокрема: з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року за 1 м.куб. - 1, 068 грн; з 01 липня 2020 року по 01 січня 2021 за 1 м.куб. - 1, 128 грн; з 01 січня 2021 року за 1 м.куб. 1, 944 грн (а.с. 9). Виходячи з цього, суд констатує, що нарахування заборгованості за надані позивачем послуги з розподілу природного газу на особистий рахунок відповідача, здійснювалося з урахуванням іншого, суміжного споживача [PERSON] з особистим рахунком № [NUMBER] . Проте, фіксація показників на даному об`єкті споживання здійснюється одним лічильником газу ОКТАВА-А №395559, про що свідчать відомості обліку споживання газу з відповідними показниками лічильника (а.с. 11-23). Відповідно до п. 5.2 розділ V Типового договору розподілу природного газу, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. У зв`язку з цим, суд оцінюючи вищезазначений розрахунок (а.с. 9), вважає його необґрунтованим, оскільки порядок розподілу позивачем обсягів спожитого газу між суміжними споживачами на даному газифікованому об`єкті, саме в такому розмірі, не був доведений під час судового розгляду. Адже, загальний облік об`ємів спожитого газу на даному об`єкті здійснюється одним лічильником ОКТАВА-А №395559, а відомості щодо можливого механізму відмежування обсягу спожитого газу між такими суміжними споживачами, позивачем не доведено відповідними доказами. За Типовим договором\~розподілу природного\~газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1 Договору). Згідно з\~пунктами 6.1-6.6\~Типового договору\~оплата вартості\~послуги Оператора\~ГРМ з\~розподілу природного\~газу здійснюється\~Споживачем за\~обов`язковим для\~сторін тарифом,\~встановленим Регулятором\~для Оператора\~ГРМ,\~що сплачується\~як плата\~за річну\~замовлену потужність,\~з урахуванням\~вимог Кодексу\~газорозподільних систем,\~яким і\~визначається величина\~річної замовленої\~потужності об`єкта\~(об`єктів)\~Споживача на\~розрахунковий календарний\~рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до\~пункту 2\~глави 6\~розділу VІ\~Кодексу ГРС\~річна замовлена\~потужність (за\~замовчуванням)\~об`єкта (об`єктів)\~споживача за\~розрахунковий календарний\~рік визначається\~Оператором ГРМ,\~виходячи з\~фактичного обсягу\~споживання природного\~газу цим\~об`єктом за\~газовий рік,\~що передував\~розрахунковому календарному\~року,\~який визначається\~відповідно до\~вимог цього\~Кодексу,\~крім випадків,\~передбачених цією\~главою.\~З 01\~січня 2021\~року річна\~замовлена потужність\~об`єкта (об`єктів)\~споживача на\~розрахунковий календарний\~рік визначається\~Оператором ГРМ\~виходячи з\~фактичного обсягу\~споживання природного\~газу цим\~об`єктом\~за газовий\~рік,\~що передував\~розрахунковому календарному\~року,\~який визначається\~відповідно до\~вимог цього\~Кодексу,\~але не\~може бути\~меншою за: 39\~куб.м\~-\~для об`єкта\~побутового споживача,\~на якому\~природний газ\~використовується тільки\~для приготування\~їжі; 126\~куб.м\~-\~для об`єкта\~побутового споживача,\~на якому\~природний газ\~використовується для\~підігріву води\~та приготування\~їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Пунктом 4\~глави 6\~розділу VІ\~Кодексу ГРС\~передбачено,\~що за\~умови відсутності\~споживання природного\~газу споживачем\~та/або\~його об`єктом\~протягом усього\~попереднього газового\~року річна\~замовлена потужність\~споживача (його\~об`єкта)\~визначається Оператором\~ГРМ за\~замовчуванням на\~рівні: 39\~куб.м\~-\~для об`єкта\~побутового споживача,\~на якому\~природний газ\~використовується тільки\~для приготування\~їжі; 126\~куб.м\~-\~для об`єкта\~побутового споживача,\~на якому\~природний газ\~використовується для\~підігріву води\~та приготування\~їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Як вже встановлено судом, на належному газифікованому об`єкті відповідача, [PERSON] , було наявне єдине газоспоживче обладнання, зокрема: ПГ-4 (плита газова). Зважаючи на відсутність у відповідача окремого від суміжного споживача лічильника газу, тобто відсутність документального підтвердження фактичного обсягу спожитого ним природного газу цим об`єктом за газовий рік, беручи до уваги перелік належного йому газоспоживчого обладнання, яке відносить відповідача до категорії споживачів, які використовують природний газ тільки для приготування їжі, то на переконання суду, нарахування заборгованості повинно здійснюватися відповідно до 2 глави 6 розділу та п. 4 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, у мінімальному розмірі - 39 куб.м, щомісячно, З цих підстав, суд приходить до висновку, що нарахування відповідачу об`ємів спожитого природного газу за 2020 рік у розмірі 61, 1342 куб.м, щомісячно, є неправомірним та документально не доведеним, оскільки в основу розрахунку за кожен місяць 2020 року повинно братися мінімальний розмір - 39 куб.м, щомісячно, що в загальному розмірі за період 2020 року, за підрахунками суду становить 468 куб.м. Розрахунок нарахованих відповідачу об`ємів газу за період 2021 року, у розмірі 14, 0425 куб.м, щомісячно, враховуючи принцип диспозитивності, сприймається судом як належний. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з цим, оскільки відповідач [PERSON] своїх обов`язків по оплаті нарахованої позивачем заборгованості за розподілений йому природний газ за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2021 року, не виконав, АТ Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» звернувся до відповідача з письмовою вимогою щодо добровільної сплати такої заборгованості (а.с. 25, 26), яка залишена останнім без уваги, що стало підставою для нарахування позивачем інфляційних втрат у сумі та 3% річних у розмірі (а.с. 10). Доказів щодо оплати послуг з розподілу природного газу до суду не надано. Разом з тим, розмір заборгованості відповідача за спожиті ним послуги з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2021 року, враховуючи висновки суду викладені вище, становить - 636, 29 грн ((39х12)х1,068 + (14,0425х5)х1,944), інфляційні втрати 58,\~75 грн, 3% річних 17,\~28 грн. За таких підстав, зважаючи на вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що зазначений позов підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2021 року у сумі 636 (шістсот тридцять шість) гривень 29 копійок, інфляційні втрати у сумі 58 (п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок, 3% річних у сумі 17 (сімнадцять) гривень 28 копійок, а також, суми судових витрат зі сплати судовго збору. Суд зважає, що позивачем також заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат, в тому числі, щодо повернення переплаченої суми судового збору в розмірі 227 грн, яка була сплачена ним при зверненні до суду з про стягнення вказаних коштів з відповідача в межах наказного провадження. У зв`язку з цим, з метою з`ясування підстав для повернення переплаченої позивачем суми судового збору, судом було витребувано з архіву Варвинського районного суду Чернігівської області цивільні справи: №731/108/21 (провадження №2-н/731/13/21) та №731/140/21 (провадження №2-с/731/2/21). З матеріалів цивільної справи №731/108/21 вбачається, що 17 березня 2021 року акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» звернулося до Варвинського районного суду Чернігівської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з розподілу природного газу. У зв`язку з чим, заявником було сплачено судовий збір у розмірі 227 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення №23 (#676758674626) від 10 березня 2021 року (справа №731/108/21 а.с. 5). За результатами розгляду вказаної заяви, в межах цивільної справи №731/108/21, 26 березня 2021 року Варвинським районним судом було винесено судовий наказ, який в подальшому за заявою [PERSON] від 08 квітня 2021 року, в межах цивільної справи №731/140/21, був скасований, про що свідчить відповідна ухвала Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Суд зважає, що при зверненні позивача з вказаним позовом, предмет спору якого аналогічний заяві про видачу судового, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2\~270,00 грн (а.с. 1, 8). Таким чином, враховуючи зміст ч. 2 ст. 165 ЦПК України, слід вважати, що сплачений позивачем розмір судового збору за звернення до суду з вказаним позовом складає 2\~497 (2\~270 + 227) грн. Положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270, 00 грн. Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 2 270, 00 гривень та не більше 794 500, 00 гривень. Предметом даного позову є вимоги майнового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги розподілу природного газу у загальному розмірі 1\~047, 10 грн. За таких обставин, при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2\~270 грн. Таким чином, позивач, під час сплати судового збору надлишково сплатив його на 227 (2\~497 - 2\~270) грн. На підставі положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суд, зокрема, у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У зв`язку з цим, вимога позивача АТ ОГС «Чернігівгаз» про повернення судового збору підлягає задоволенню, і сплачена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом у розмірі 227 грн поверненню заявнику, а решта сплаченого судового збору, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,03%\~, що становить 1\~544, 28 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial