Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

18 червня 2015 року прокурор Білопільського району Сумської області, діючи в інтересах Комунального закладу Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня», звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] проживає в [INFO]. Разом із ним мешкає його донька [PERSON] та двоє малолітніх дітей останньої [PERSON] і [PERSON] В ході перевірки встановлено, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Білопільській ЦРЛ з діагнозом: рецидив туберкульоз легень (дисемінований) Деструкція (+) Мікобактерії туберкульозу (+) Мікроскопічно (+) культурально (+) Резистентність 1 (-) 11 (0) Гістологія (0) категорія 2 когорта 1. Останній відноситься до категорії хворих на активну форму туберкульозу і є небезпечним для оточуючих. [PERSON] самовільно залишив відділення протитуберкульозного диспансеру, де перебував на лікуванні з 16 березня 2015 року по 06 травня 2015 року. Посилаючись на те, що [PERSON], будучи хворим на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування, внаслідок чого становить загрозу для здоровя малолітніх дітей, які проживають разом з ним, а також для інших оточуючих, прокурор просив примусово госпіталізувати [PERSON], хворого на заразну форму туберкульозу, до Сумського обласного протитуберкульозного диспансеру. В судовому засіданні прокурор Федоренко Ю. І. уточнила заявлені вимоги, просила примусово госпіталізувати [PERSON], хворого на заразну форму туберкульозу, до Сумського обласного протитуберкульозного диспансеру строком на два місяці Представник КЗ Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» [PERSON] в судовому засіданні заяву прокурора підтримав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву прокурора підтримує. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви прокурора не заперечував. Суду зазначив, що не може продовжувати лікування від туберкульозу у звязку з відсутністю коштів та тяжкими сімейними обставинами. Заслухавши прокурора Федоренко Ю. І., представника заявника [PERSON], [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Пунктами 12, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05 липня 2001 року визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу це хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Відповідно до ч. 3 ст. 20 вказаного Закону на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05 липня 2001 року у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. У відповідності до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, обов'язковому медичному нагляду і карантину у встановленому порядку. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 286 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Судом встановлено, що згідно з рішенням ЛКК Комунального закладу Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» №96/15 від 25 травня 2015 року хворий [PERSON], [INFO], мешканець с. Тімірязівка Білопільського району Сумської області знаходиться на диспансерному обліку в туберкульозному кабінеті з діагнозом: рецидив туберкульоз (05.03.2015) легень (дисемінований) Деструкція (+) Мікобактерії туберкульозу (+) Мікроскопічно (+) культурально (+) Резистентність 1 (-) ІІ (0) Гістологія (0) категорія 2 когорта 1 (2015). [PERSON] відноситься до категорії хворих на активну форму туберкульозу, злісно ухиляється від лікування, самовільно залишив відділення Сумського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру, де перебував на лікуванні із 16 березня по 06 травня 2015 року. За викликами медичного персоналу на прийом до фтизіатра не зявляється. Є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення. [PERSON] підлягає обовязковій госпіталізації до Сумського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру для стаціонарного лікування, проведення інтенсивної фази лікування протягом двох місяців до припинення розмноження мікробактерій туберкульозу і значного зменшення бактеріальної популяції в організмі хворого та досягнення клініко-рентгенологічного покращення. У випадку збереження бактеріовиділення та поганої переносимості протитуберкульозної терапії лікування в стаціонарі продовжувати до абацилювання (а. с. 5). У відповідності до амбулаторної карти [PERSON] та виписки з неї, 06 травня 2015 року останній був виписаний із стаціонару у звязку із самовільним залишенням відділення. 12 та 19 травня 2015 року хворий відвідувався на дому. На прийом для продовження лікування не зявився, надати розписку про відмову від лікування відмовився, про наслідки був попереджений, що було задокументовано в присутності свідків. На даний час у хворого діагноз: РТБ (05.03.15) легень (дисемінований) Дестр (+) МБТ + м+ к+ Резист І (-) ІІ (0) Гіст 0 кат 2 ког 1 (2015). Хворий потребує продовження лікування за категорією 2 в умовах стаціонару Сумського ОПТД до припинення бактеріовиділення (а. с. 6-13). Згідно з довідкою Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області №1911 від 15 червня 2015 року, [PERSON], [INFO], мешкає в с. Тімірязівка Білопільського району Сумської області по вул. Травневій, 5/1 та має наступний склад сімї: донька [PERSON], [INFO], онуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим і ставить під загрозу зараження туберкульозом малолітніх онуків [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також інших осіб. Доводи [PERSON] в судовому засіданні щодо неможливості продовження лікування проти туберкульозу у звязку з відсутністю коштів та тяжкими сімейними обставинами нічим не підтверджені і не є підставою для відмови в задоволенні заяви прокурора про примусову госпіталізацію останнього до протитуберкульозного закладу. Крім того, як підтвердив у судовому засіданні представник КЗ Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» [PERSON] лікування від туберкульозу здійснюється за рахунок державних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог прокурора Білопільського району Сумської області та примусову госпіталізацію [PERSON] до Сумського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру для стаціонарного лікування строком на два місяці. На підставі викладеного

Outcome: approved