Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

18 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.1996 року між [PERSON] та [PERSON], тобто батьками позивача, було укладено шлюб, який 23.12.2005 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі, у них 21.11.1997 року народилася [PERSON] У 2017 році позивач вступила до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, і в даний момент навчається на 1 курсі денної форми навчання, факультету Цивільної інженерії та екології. Згідно учбового плану строк закінчення академії 2020 рік. Проте, відповідач, будучи рідним батьком позивача не вважає за необхідне матеріально допомагати позивачу під час продовження її навчання у вищому учбовому закладі, маючи таку фінансову можливість (офіційно працевлаштований, не є інвалідом, на його утриманні не перебувають інші неповнолітні/повнолітні діти, непрацездатні батьки, не є опікуном). В той же час, позивач, у звязку із постійним навчанням позбавлена можливості працювати, та потребує матеріальної допомоги, яку на сьогодні їй надає лише мати [PERSON] Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, що і стало причиною звернення її до суду.\~ 26 жовтня 2017 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі (а.с.15). Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі,\~ повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). З 2017 року [PERSON] є студенткою І курсу, денної форми навчання, факультету Цивільної інженерії та екології Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», строк закінчення 30.06.2020 року (а.с.9, 25). Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обовязком. Оскільки письмовими доказами була підтверджена та обставина, що [PERSON] в дійсності є донькою відповідача, наразі навчається на денній формі навчання та не має змоги заробити на життя самостійно у звязку із навчанням, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Змістом ч.1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище позивача, яка навчається і не має змоги заробляти самостійно, а тому приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 18.10.2017 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial