Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

18.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №77.1/АК-01209.08.2, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17600 доларів США 00 центів, з процентною ставкою 7,7% річних, з кінцевим терміном повернення 04.07.2015 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язалась повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно. Зазначив, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17600 доларів США 00 центів. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року належним чином не виконала. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року, утворилась заборгованість, яка станом на 14.10.2013 року становить 11490 доларів США 04 центи та 556202,06 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.07.2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №77.1/АК-01209.08.2, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17600 доларів США 00 центів, з процентною ставкою 7,7% річних, з кінцевим терміном повернення 04.07.2015 року. Відповідно до п.п. 3.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом в сумі 209,52 доларів США шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 17600 доларів США 00 центів. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року належним чином не виконала. Відповідно до п.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитами нараховуються щомісячно, в останній робочий день місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами, але не пізніше строку в п.1.1 кредитного договору Відповідно до п. 1.5 кредитного договору №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року процентна ставка за користування кредитом становить 7,7% річних. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року, утворилась заборгованість, яка станом на 14.10.2013 року становить 10136,03 доларів США - заборгованість за кредитом; 15589,07 грн. - плата по кредиту;1354,01 доларів США - проценти; 2766,27 грн. - 3% річних; пеня в сумі 537711,72 грн.; інфляційні витрати в сумі 135,00 грн. Позивач просив стягнути вказану заборгованість, на що слід зазначити наступне. Відповідно до п.п. 5.2 кредитного договору, у разі недотримання позичальником умов цього договору банк має право вимагати, в односторонньому порядку дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору №77.1/АК-01209.08.2 від 04.07.2008 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 10136,03 доларів США; плату по кредиту в сумі 15589,07 грн.; проценти в сумі 1354,01 доларів США; 3% річних в сумі 2766,27 грн., а всього 11490,04 доларів США та 18355,34 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 537711,72 грн., то слід зазначити наступне. Згідно ч. 3 ст. 251 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач звернувся до суду 18.06.2014 року. Розрахунок наданий позивачем щодо нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту станом на 14.10.2013 року в сумі 537711,72 грн. є значно завищеним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту та вважає за доцільне стягнути з [PERSON], пеню в сумі 10000,00 грн. Що стосується вимоги про стягнення індексу інфляції в сумі 135,00 грн., то слід зазначити наступне. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог щодо стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, оскільки дана умова не була передбачена кредитним договором, а також через те, що сторони у договорі встановили еквівалент суми кредиту до долара США, який є іноземною валютою захищеною від інфляції по відношенню до гривні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 1224,01 грн., пропорційно до частини задоволених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial