Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

19 вересня 2013 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору № KRХRRХ21500064 від 18 серпня 2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 4417,50 грн. зі сплатою за користування кредитом 12 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 18 серпня 2010 року. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 05 вересня 2013 року його заборгованість склала 44935,32 грн. Ухвалою зазначеного суду від 09 квітня 2014 року дану позовну заяву направлено для розгляду за підсудністю до Березнегуватського районного суду Миколаївської області. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, направила заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовним вимог позивача за виключенням відсотків. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № KRХRRХ21500064 про отримання кредиту, в розмірі 4417,5 грн., зі сплатою за користування кредитом 1 % на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, в розмірі 53,01 грн., з кінцевим терміном повернення 18 серпня 2010 року. Зазначений договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.5-8). Згідно п.5.1. умов надання споживчого кредиту, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Крім того, у відповідності до п.5.3 умов надання споживчого кредиту, при порушенні Позичальником строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим даним договором більше, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів, проценти за користування кредитом та комісію, а тому станом на 05 вересня 2013 року йому нараховано заборгованість 44 935,32 грн., з яких 4258,10 грн. - заборгованість за кредитом, 474,22грн. - заборгованість за відсотками, 795,15 грн. - заборгованість за комісією, 36791,88 грн. пеня та 2615,97 грн. - штраф, у відповідності до п.5.3. умов надання споживчого кредиту (а.с.4). Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 вищевказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає частковому задоволенню, а саме щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, в розмірі 4258,10 грн., відсотками 474,22 грн. та комісією, в розмірі 795,15 грн. Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд виходить з того, що за ч.2 ст.549 ЦПК України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. За змістом цього зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання. А тому обґрунтованим є стягнення штрафу лише в розмірі фіксованої частини - 500,00 грн., яка передбачена п.5.3. умов надання споживчого кредиту. Частина 3 ст.551 ЦК України визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку позивача його збитки внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за даним кредитним договором, становлять 5527,47 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 4258,10, заборгованості за відсотками - 474,22 грн. та комісією - 795,15 грн. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, в розмірі 36791,88 грн. за порушення ним зобов'язань, підлягають частковому задоволенню, оскільки її розмір слід зменшити до розміру збитків за договором, які становлять 5527,47 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial