Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі - ПАТ ВіЕйБі Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 35924 грн. 63 коп. В позовній заяві зазначав, що 31 серпня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № BLaЖГА00068385, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік строком до 31 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору та станом на 08 серпня 2015 року з урахуванням заяви про уточненя за ним рахується заборгованість в сумі 35924 грн. 63 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5873 грн. 42 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 919 грн. 98 коп., заборгованості за комісіями в розмірі 2462 грн. 42 коп., заборгованості за пенею в розміроі 26568 грн. 81 коп., просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, в надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти задоволення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, в звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 31 серпня 2011 року між банком та відповідачем був укладений в письмовій формі договір № BLaЖГА00068385 про надання кредиту в розмірі 10000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення кредиту 31 серпня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % на рік, комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Розділом 2 кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань. Так, відповідно до п.2.5.2 кредитного договору позичальник зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ ВіЕйБі Банк, вказаний в п.6 Спеціальної частини договору (надалі Рахунок-кореспондент) у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. На підставі п.4.3 кредитного договор, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини договору, яка складає 0,50 % та розраховується за методом факт/360. Зі змісту п.6.4 кредитного договору вбачається, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (а.с.8-15). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (а.с.26) Згідно ч.3 ст.47 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник, навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів, в зв'язку з чим станом на 08 серпня 2015 року за ним рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5873 грн. 42 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 919 грн. 98 коп., заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом в розмірі 2462 грн. 42 коп. (а.с.22-23). Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена та підлягає стягненню в цій частині в повному обсязі на підставі ст.ст.526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України . Щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором в сумі 26568 грн. 81 коп., то на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з тим, Постановою ВСУ від 03 вересня 2014 року, якою сформульовано правові позиції (у справі №6-100 цс 14), що відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, визначено, що ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Приймаючи до уваги розмір заборгованості відповідача перед Банком, ступінь її погашення, суд не може погодитись з розміром пені в сумі 26568 грн. 81 коп., яка є явно завищеною, не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1,2 ст.627 ЦК України - засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Таким чином, кредитор бажає стягнути зі споживача надмірні грошові суми як неустойку, а тому такий засіб стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання не є розумним, а сама неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело невиправданих додаткових прибутків кредитором. Виходячи з неведеного, в частині стягнення пені суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача пеню в розмірі 9300 грн. 00 коп. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 185 грн. 56 коп.

Outcome: partial