Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

19.07.2021 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] - позивача у справі звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить: - зменшити розмір аліментів, що стягуються, згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2014 року по цивільній справі № 750/12472/13-ц, з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; - зменшити розмір аліментів, що стягуються, згідно судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.05.2021 року по справі № 751/2585/21, з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивач потребує лікування і не взмозі знайти постійну роботу внаслідок чого погіршилось матеріальне становище позивача і йому тяжко виплачувати аліменти на утримання дітей у визначених розмірах. Відповідач - [PERSON] у відзиві на позов, зважаючи на те, що у позивача дійсно погіршилось здоров`я, частково визнає позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2014 року по цивільній справі № 750/12472/13-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач - [PERSON] у відзиві на позов заперечує проти позовних вимог і просить у позові відмовити. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2014 року по цивільній справі № 750/12472/13-ц, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8-9) Також, відповідно до судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.05.2021 року по справі № 751/2585/21, з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11) Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Позивач в своїй позовній заяві посилається на ту обставину, що у нього із заробітної плати стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку, але за станом здоров`я він не може сплачувати аліменти в такому розмірі. Таким чином, суд вбачає зміну стану здоров`я у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його станом здоров`я на момент ухвалення першого за часом судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, та не врахування як вказаної обставини, так і наявності вищезгаданого судового рішення, на момент ухвалення судового наказу, в силу особливості його видачі, що відповідно до положень ст.192 СК України та ч. 7 ст. 170 ЦПК України, є підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених обома судовими рішеннями. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судових рішень, з урахуванням принципу юридичної визначеності, а також враховуючи стан здоров`я позивача та його матеріальне забезпечення, включаючи наявні пільги від держави, відсутність протипоказань щодо працевлаштування, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів з 1/4 частини до 1/5 на утримання окремо кожної неповнолітньої дитини, що, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей та буде відповідати інтересам дітей та сторін. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Даною нормою звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Правовий статус учасників бойових дій, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 12 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими [PERSON] звернувся у цій справі. Тому, оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір в розмірі пропорційно відхилених позовних вимог у сумі 681 грн. 00 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави. Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19). Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з кожного відповідача підлягає до сплати на користь держави в розмірі пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 113 грн. 50 коп. судового збору.

Outcome: partial