Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

19.12.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11.04.2017 року за результатами розгляду справи Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення (а.с. 61-63). Ухвалою суду від 19.07.2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2017 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Звернувшись до суду з цим позовом, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» зазначило, що 14.10.2010 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов котрого остання отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість у розмірі 49610,33 грн., що складається з: 14230,57 грн. - тіла кредиту; 31441,17 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1100,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафів: 500,00 грн. - фіксованої частини, 2338,59 грн. - процентної складової. Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 49610,33 грн. і судові витрати у справі. Представник позивача Задорожний С.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Трофименко В.В. в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначивши, що кредитний договір з Банком відповідач не укладала, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не підписувала, а лише підписала анкету-заяву позичальника. Також представник відповідача зазначив, що позивач незаконно нараховував їй відсотки за користування кредитними коштами за збільшеною в односторонньому порядку відсотковою ставкою. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості останній платіж за кредитом відповідач здійснила 31.10.2013 року, в той час як з цим позовом до суду позивач звернувся лише 19.12.2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити позивачеві у задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку № [NUMBER] зі строком дії до 06.2014 року та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 8). В подальшому кредитний ліміт відповідачеві був збільшений до 16000,00 грн. та відповідач отримувала ще дві картки; остання картка зі строком дії до 10.2015 року (а.с. 201,202). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8 зворотній бік). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 9-10,11-34). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31.10.2016 року становить 49610,33 грн., що складається з: 14230,57 грн. - тіла кредиту; 31441,17 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1100,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафів: 500,00 грн. - фіксованої частини, 2338,59 грн. - процентної складової (а.с. 186-194). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14230,57 грн., що є тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 14.10.2010 року. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 31441,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та комісії у розмірі 1100,00 грн. та штрафів: 500,00 грн. - фіксованої частини, 2338,59 грн. - процентної складової, задоволенню не підлягають. У постанові від 03.07.2019 року у справі № 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як встановлено матеріалами справи надані представником позивача Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачем і не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.10.2010 року. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача лише тіло кредиту у розмірі 14230,57 грн. за кредитним договором між сторонами від 14.10.2010 року і відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 31441,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та комісії у розмірі 1100,00 грн. та штрафів: 500,00 грн. - фіксованої частини, 2338,59 грн. - процентної складової. Суд критично ставиться до заяви представника відповідача щодо застосування до вимог позивача строку позовної давності з наступних підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до наданої представником позивача виписки з рахунку відповідача за кредитним договором від 14.10.2010 року та розрахунку заборгованості, останній платіж відповідач здійснила 12.10.2015 року (а.с 194,100 зворотній бік), а з цим позовом до суду позивач звернувся 19.12.2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial