overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17 березня 2015 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ХР 075728 від 29 червня 2000 року, виданий Богодарівською сільською радою [PERSON], належить їй, [PERSON], вказуючи на те, що по-батькові «[PERSON]» було записано помилково замість правильного «[PERSON]». [PERSON] до суду не з'явилась, просила справу розглянути без її участі підтримала вимоги, викладені у своїй заяві. Представник заінтересованої особи - Богодарівської сільської ради до суду не з'явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним заяву задовольнити. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР 075728 від 29 червня 2000 року, виданого Богодарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області убачається що він оформлений на ім'я [PERSON] Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року у с. Костюхнівка Маневицького району Волинської області. З копії трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], 1939 року народження, убачається, що з 03 березня 1955 року по 20 лютого 1964 року та з 15 червня 1964 року по 01 серпня 1991 року [PERSON] працювала в КСП ім. Куйбишева. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Посилався на те, що за рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10.07.2013 року з нього утримують аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу. [INFO] у нього народилась донька [PERSON] від шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 08.08.2014 року.Розмір аліментів, який стягується з його заробітної плати на утримання сина є непомірно великим для нього, оскільки на даний час на повному його утриманні знаходиться малолітня донька та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Просив, зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 10.07.2013 року на користь [PERSON] до 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Посилалась на те, що вона самостійно виховує 5-ти річного сина, який з кожним роком потребує здійснення додаткових витрат. Також, витрати на харчування, одяг, взяття, лікування, витрати на дитсадок лише збільшуються, крім того у вересні цього року сину виповнюється 6 років і він буде йти в перший клас, на що потрібні будуть значні кошти. Вона перебуває у важкому матеріальному становищі, власного житла не має, проживає разом з матір'ю та братом, її заробітної плати не вистачає на неї та дитину. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні відповідача. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 липня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.06.2013 року до досягнення повноліття. 08 серпня 2014 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У позивача змінився матеріальний стан, на його утриманні знаходиться ще одна дитина, а також непрацездатна дружина, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 12 липня 2012 року у Малинецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 06 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні. Вказує, що подружні відносини між ними з відповідачкою припинені з травня місяця 2013 року. В позовній заяві зазначає, що до реєстрації шлюбу вони з відповідачкою домовилися, що будуть проживати біля його батьків, проте після реєстрації шлюбу, у жовтні 2012 року, відповідачка пішла проживати до своїх батьків, з чим він не погодився. Також вказує, що після народження дитини він декілька місяців проживав з відповідачкою біля її батьків, а потім пішов звідти, так як не міг більше там проживати. Тому вважає, що їхня з відповідачкою сімя розпалася, оскільки вони з відповідачкою тривалий час разом не проживають, шлюб носить лише формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності. Також просить не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 12 липня 2012 року, зареєстрованому у Малинецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 06 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні. Сторони з травня місяця 2013 року припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру, тому суд вважає, що його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.11.2005 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 550 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 11.09.2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 550 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 11.09.2014 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 25 травня 2011 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 4. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2011 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, життєві інтереси, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з грудня 2014 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 25 травня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 4 (а.с. 7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з довідки Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 292 від 12.03.2015 року позивач зареєстрована в [INFO] (а.с. 6). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

17 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Миколаївобленерго збитки в сумі 437,01 грн., завдані позаобліковим споживанням електроенергії, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго до [PERSON] про відшкодування збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією відмовлено. 03 серпня 2015 року представником позивача на рішення Жовтневого райнного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року подана апеляційна скарга. Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 10 серпня 2015 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго разом з матеріалами справи повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Оскільки у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією відмовлено, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК відмовити позивачу у стягненні з відповідача на корист Товариства судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

17 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2006 року. Відповідно до довідки у вказаному житлі зареєстрований відповідач костенко [PERSON], якого на прохання вона формально зареєструвала у квартирі. Вказує, що з листопада 2013 року, відповідач не мешкає у квартирі. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймає. В зв'язку з тим, що відповідач більш одного року не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується, позивач просить суд визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, будинок, 104, квартира 24. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву (а.с. 19 - заява) позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлен у встановленому законом порядку ( а.с. 20.21,22, 30 - повідомлення). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.12 - копія свідоцтва), позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії довідки від 16.03.2015 року (а.с. 9- копія довідки), відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 14 - довідка) відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно акту від 16.03.2015 року (а.с. 8 копія акту) відповідач не проживає в вищевказаній квартирі. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла абозаконом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживає у вищевказаній у квартирі, не користується нею, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

17 березня 2015 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд справи у її відсутності, та зазначала, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 05 лютого 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с. 3). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

17 березня 2015 року позивач звернулася до Кілійського районного суду Оде-ської області із позовом до відповідача , в якому просить стягнути з нього на її утримання аліменти в розмірі 1378 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач зазначає, що під час проживання з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 2014 року, в них народився син [PERSON], [INFO]. З серпня мі-сяця 2014 року вони з відповідачем припинили спільне проживання , син проживає з нею. Відповідач сплачує на утримання сина аліменти відповідно до рішення Кілійського район-ного суду в розмірі 1000 грн щомісячно. В звязку з народженням дитини віком до трьох років вона втратила працездатність , в звязку з чим потребує допомоги від чоловіка, яку той не надає. Відповідач з позовом згоден частково. Не заперечуючи фактичні обставини справи та обовязок надавати допомогу дружині на час непрацездатності , з розміром алі-ментів згоден частково в розмірі 376 грн. Пояснює, що постійної роботи, доходу він не має , працюючи за наймом заробляє близько 2300 грн. на місяць , з яких сплачує на ко-ристь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Дослідивши докази надані сторонами та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню. Обставини справи, викладені позивачем підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини , рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 березня 2015 року , яким на користь позивача стягнуто аліменти на утри-мання дитини в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 84 СК України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утри-мання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або в твердій грошовій сумі , розмір аліментів суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, батьків та з урахуванням інших обставин , що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: partial