Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

18.12.2018 тво начальника Харківського Національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба, О.В. Турінський, звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути 291436,67 грн. на відшкодування витрат пов'язаних з утриманням відповідача під час навчання, 4371,55 грн. судових витрат. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 02.09.2015 по 07.03.2018 на посаді курсанта. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 02.09.2015 року. 07.03.2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 06.03.2018 року № 53. Позивач зазначає, що [PERSON] зобов'язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання частинами, про що свідчить його особистий підпис на загальному рахунку № 217 від 07.03.2018. Проте, відшкодування заборгованості на користь Університету з боку відповідача не відбувається в наслідок чого утворилася вказана заборгованість. Ухвалою суду від 03.01.2019 відкрите загальне позовне провадження по справі, почато підготовче провадження по справі, справа призначена до розгляду на 31.01.2019. 28.02.2018 ухвалою суду було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду о суті на 04.04.2019. 05.02.2019 до канцелярії суду надійшла письмова заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі. Аналогічна заява надійшла до суду 26.02.2019. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те що він є учасником бойових дій, навчався за кошт держави, а тому університету не має нічого відшкодовувати. Після відрахування із університету до нього представники університету не зверталися, вимог не пред'являли. Суд, вислухавши пояснення відповідача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] дійсно проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 02.09.2015 по 06.03.2018 року на посаді курсанта, про що свідчить фотокопія контракту про проходження військової служби (навчання), укладеного між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем. При цьому у контракті, підписаному [PERSON] та тво. начальника університету 02.09. 2015, зазначено, що [PERSON] добровільно, поряд із іншим, взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати з утримання у закладі, в якому проходить службу (навчання) для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а.с.6). Отже уже при вступі в університет [PERSON] був ознайомлений з тим, що в разі дострокового розірвання контракту з причин зазначених вище наступає обов'язок відшкодування витрат за навчання. 29.01.2018 [PERSON] було складено рапорт, в якому він клопоче про відрахування його з університету у зв'язку із розірванням контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчального закладу. У рапорті він вказав і те, що з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964 якою був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», ознайомлений (а.с.16). Отже і при написанні рапорту про відрахування із університету [PERSON] було відомо про обов'язок відшкодування витрат за навчання. Контракт був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 06.03.2018 року № 53(а.с.7). Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964 затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 «Порядок відшкодування курсантами витрат», пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем, 02.09.2015 [PERSON] взяв на себе зобов'язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу». Як вбачається з загального розрахунку коштів на відшкодування витрат пов'язаних з утриманням курсанта №217, фактичні витрати, пов'язані з утриманням курсанта [PERSON] складають: по грошовому забезпеченню 253274,05 грн.; по продовольчому забезпеченню 30187,94 грн.; по речовому забезпеченню 0 грн.; по медичному забезпеченню 137,09 грн.; по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - 0 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 7837,59 грн., що в загальній сумі становить 291439,67 грн.(а.с.8). Крім того окремо надані розрахунки по грошовому забезпеченню, по продовольчому забезпеченню, по медичному забезпеченню, по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв(а.с.9,10-12-14). На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету відповідачем не здійснюється і не здійснювалося, про що ним повідомлено у судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводами відповідача по справі вимоги позивача не спростовані. Судом було роз'яснено [PERSON] його право на заявлення клопотань, в тому числі про призначення експертиз, чим [PERSON] не скористався.

Outcome: approved