Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

17 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалися на те, що вона є власником житлового приміщення, яка складає 11/100 частини жилого будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 1990 року посвідченого державним нотаріусом 7-ї ХДНК Балдаковою І.О. за № 1-190, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». В вищевказаній квартирі зареєстровані рідний брат позивача [PERSON] , однак після реєстрації виїхав до Росії та не проживає в зазначеному житловому приміщенні, житлом не цікавиться, не сплачує за комунальні послуги тощо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні власністю, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - в будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з`явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву проти позову не подав. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Треті особи до суду не з`явилися. Про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, письмових пояснень на позовну заяву не подали. Враховуючи положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] є власником житлового приміщення, яка складає 11/100 частини жилого будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 1990 року посвідченого державним нотаріусом 7-ї ХДНК Балдаковою І.О. за № 1-190, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, проте з дня реєстрації там не проживає. Зазначене підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] . Свідок також пояснив, що відповідач [PERSON] за власною волею не проживає у житловому приміщенні в будинку [ADDRESS] . Позивач будь-яких перешкод у його проживанні та користуванні квартирою не чинить. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в буд. [ADDRESS] з жовтня 2009 року. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved