overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

18.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 01.09.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1092; також просить встановити місце проживання малолітнього - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2014 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечував проти встановлення місця проживання сина разом із матір'ю. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1092 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 01.09.2002 року/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 2653, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 25.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 6/. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з листопада 2014 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що 12.09.1997 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Голопристанським ВРАГС Херсонської області. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та в майбутньому буде проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Із матеріалів справи судом встановлено, що 12.09.1997 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 103 (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за домовленістю сторін проживає та в майбутньому проживатиме з відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтуєтья на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. В судовому засіданні судом було вжито заходів щодо примирення подружжя та надано місячний строк на примирення, проте згоди між ними не було досягнуто, позивач підтвердив той факт, що їхній шлюб розпався, фактично шлюбні відносини припинилися. Подальше примирення між ними не можливе, наполягав на розірванні шлюбу. В зв'язку з цим суд вважає, що зберегти сім'ю не видається можливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Спір про розподіл майна позивач має намір вирішувати в судовому порядку окремо. Відповідно до норм ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначив, що його двоюрідний дідусь [PERSON] помер [INFO] року. Він являється спадкоємцем п'ятої черги за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не може, оскільки пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання спадкодавця. Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позов підтримує. Відповідач - представник Піщанської сільської ради Балтського району у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. З позовної заяви вбачається, що спадкодавець був двоюрідним дідусем позивача. Отже, позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON] Позивач спадщину не прийняв через пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно довідки Кодимської районної державної нотаріальної контори від 06.12.2014 р. № 988/01-16 спадкоємці після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання спадкодавця. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

18.11.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2011року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.5,6). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дочка фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), діти знаходяться на утриманні матері, позивача- [PERSON] (а.с.9,10), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8,11,12) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до окремого доручення, від відповідача [PERSON], який знаходиться під вартою в Артемівському Слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області до суду надійшло його пояснення та заява в якій він просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] (а.с.3), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.09.2007 року відділом РАЦС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 854. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що чоловік зловживає спиртними напоями при цьому влаштовує сварки, бійки. Все це негативно впливає на психологічний стан дітей. Змінити своє ставлення до сім'ї він не бажає. В жовтні 2014 року припинили подружні віжносини і ведення спільного господарства. За час окремого проживання відповідач певних висновків не зробив, періодично приходить у нетверезому стані та влаштовує сварки. За строк наданий судом для примирення не помирились. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 09 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, бійки, що негативно впливає на виховання дітей. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору та спору про місце проживання дітей на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

18.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 09 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 651, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулась до Краматорського міського суду з позовом до КС «Мрія» про захист прав споживачів та повернення вкладу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та КС «Мрія» укладено договір про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок [NUMBER] від 21.03.2013 року на суму 30000 грн.. строком на тринадцять місяців. 22.04.2014 року між [PERSON] та КС «Мрія» було укладено додаткову угоду до договору №0249/2013, якою було подовжено строк дії вкладу з 13 місяців на 16 місяців. Строк дії договір сплинув, відповідач гроші не сплачує, просить стягнути з відповідача на її користь суму внесків (вкладів) на депозитні рахунки з відсотками на загальну суму 39200 грн., 3% річних за період з 22.07.2014 року по 01.12.2014 року в сумі 425 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, судовою повісткою. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок [NUMBER] від 21.03.2013 року на суму 30000 грн.. строком на тринадцять місяців. (а.с.6). Згідно додаткової угоди до договору №0249/2013 про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строк дії внеску було змінено з 13 місяців на 16 місяців. (а.с.7) Як вбачається з копії договорів про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строк дії договорів сплинув, а КС «Мрія» зобов'язання по договорам не виконала, суми внесків не сплачує. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимоги вкладника. Відповідно ч.1,ч.5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому в договорі банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь державного бюджету підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 396,25 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 700,00грн. щомісячно, зазначивши, що 25.09.2010 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - №540. Від шлюбу народилась дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року з відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис -592. Як вбачається з довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя [PERSON] проживає в [ADDRESS], з дочкою [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 700,00грн. щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved