Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

19.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 14.06.2018, а саме суму основної заборгованості 9489,32 грн., відсотки 6379,58 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.06.2018 між КС «Сімейна позика» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено договір № 229/18-12601/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 10000, 00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 17,8 % річних та 2,6 % щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 14.06.2020. Зазначив, що відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 15868,90 грн. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 19.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 22.12.2018 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 24.12.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками була повернута на адресу суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 14.06.2018 між КС «Сімейна позика» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено договір № 229/18-12601/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 10000, 00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 17,8 % річних та 2,6 % щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 14.06.2020 (а.с.6). Встановлено, що КС «Сімейна позика» виконала свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснила видачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 10000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.06.2018(а.с.12). В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до п.2.4., 2.5. договору погашення кредиту і відсотків здійснюється позичальником згідно з графіком місячних платежів рівними частками в сумі 826 грн. щомісячно не пізніше 22 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після надання кредиту, до повного погашення боргу згідно з даним договором. Пунктом 2.8, 2.9. договору передбачено, що при затримці сплати кредиту і відсотків по ньому цей договір вважається таким, що має підвищений ступінь ризику, і в цьому випадку, починаючи з наступного дня після 22 числа, відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 0,3 % від суми кредиту, вказаної в п.1.1. Договору. В разі затримки платежів більше ніж на 90 календарних днів, цей договір вважається особливо ризикованим, і в цьому випадку, починаючи з 91 календарного дня прострочення відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 0,8 % за кожен день прострочення від суми кредиту, вказаної в п.1.1. Договору. Відповідно до п.п.1.1, 2.2., 2.3., 2.6. договору, відсотки за користування кредитом становлять 17,8 % річних та 2,6 щомісяця від суми кредиту строком погашення не пізніше 14.06.2020. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 17.12.2018 становить 15868,90 грн., з яких: 9489,32 грн. - сума заборгованості за кредитом; 6379,58 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.7). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 229/18-12601/04 від 14.06.2018 в розмірі 15868,90 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved