Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

19 жовтня 2021 року на адресу Варвинського районного суду Чернігівської області поштовим зв`язком надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог, позивачі посилаються на те, що [INFO] , у віці 82 роки, померла [PERSON] , яка доводиться позивачам, зокрема: [PERSON] - матір`ю, а [PERSON] - бабою. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять грошові кошти, що знаходяться в установі «Ощадбанк» № [NUMBER] на двох банківських рахунках: № [NUMBER] та № [NUMBER] , за двома вкладами «Мій пенсійний депозит», відповідно до умов Договору №40584525 від 23 травня 2017 року та Договору №36404025 від 17 листопада 2016 року. Відомості щодо наявності вказаних банківських вкладів позивачам стало відомо лише 08 серпня 2021 року, під час знаходження ними в документах померлої відповідних заповідальних розпоряджень ПАТ АТ «Державний ощадний банк України» ОПЧ Варва від 18 серпня 2015 року та від 26 червня 2018 року. З метою прийняття спадщини, позивачі звернулася до приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердава Н.О. із відповідними заявами, на що отримали відмову з підстав пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі зазначають, що пропустили зазначений строк з об`єктивних причин, оскільки їм було не відомо про існування вищезазначених заповідальних розпоряджень померлої [PERSON] на їхню користь. Крім того, в обґрунтування пропуску даного строку, позивачі посилаються на значну територіальну віддаленість між їх місцем постійного проживання та місцем знаходження спадкового майна, а також на перебування позивача [PERSON] , в стані вагітності. У зв`язку з цим, зважаючи на неможливість вирішення спору в позасудовому порядку, просять суд визначити їм додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 22 листопада 2021 року. Додатково задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів та зобов`язано: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надати суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у 1967 році у смт Варва Чернігівської області та приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьову-Гезердаву Н.О. повідомити суду про те, чи відкривалася спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , а в разі відкриття спадкової справи надати її належним чином засвідчену копію. На виконання вищезазначеної ухвали суду, 03 листопада 2021 року з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшов витребуваний судом витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбі №00033422438 від 29 жовтня 2021 року (а.с. 66). 22 листопада 2021 року від приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердава Н.О. надійшла інформації щодо відсутності відомостей про відкриття спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 76). 22 листопада 2021 року в зазначеній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 13 грудня 2021 року. Представник позивачів, - адвокат Дубовик Н.М. в судове засідання не з`явилася, шляхом використання поштового зв`язку, звернулася до суду з заявою про здійснення розгляду справи без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Саверська-Лихошва В.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі (а.с. 63). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Н.О. в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 91). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в смт Варва Чернігівської області, у віці 82 роки померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09 лютого 2021 року серії [NUMBER] (а.с. 20). З копій Договору №40584525 «Мій пенсійний депозит» від 23 травня 2017 року та Договору №36404025 «Мій пенсійний депозит» від 17 листопада 2016 року вбачається, що за життя між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено відповідні договори, на умовах платності та строковості, предметом яких були грошові кошти, які були внесені на депозитні рахунки банку, зокрема: 50 000 грн на рахунок № [NUMBER] та 60 000 грн на рахунок № [NUMBER] , відповідно (а.с. 29-30, 31-32). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). На переконання суду, вказані правочини є правомірними, адже в розумінні ст. 204 ЦК України їх недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання вищезазначених Договорів недійсними у суду відсутні. Таким чином, судом встановлено, що за життя між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» виникли договірні відносини банківського вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв`язку з цим, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема: право вимоги на суму вкладу та відповідних відсотків у банку ПАТ «Державний ощадний банк України», на підставі Договору №40584525 «Мій пенсійний депозит» від 23 травня 2017 року та Договору №36404025 «Мій пенсійний депозит» від 17 листопада 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Скориставшись вищезазначеним правом, [PERSON] , за життя, було складено наступні заповідальні розпорядження, зокрема: 18 серпня 2015 року, відповідно до якого, остання, будучи жителькою [ADDRESS] , заповіла кошти, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] в установі Ощадбанку №10024/0148, смт Варва ОПЧ, на користь [PERSON] , про що свідчить копія даного розпорядження, яка підписана [PERSON] та посвідчена працівником ПАТ «Держаний ощадний банк України» [PERSON] (а.с. 33); та 26 червня 2018 року, відповідно до умов якого [PERSON] , будучи жителькою [ADDRESS] , заповіла кошти, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] в установі Ощадбанку №10024/0148, смт Варва ОПЧ, на користь [PERSON] , про що свідчить копія даного розпорядження, яка підписана [PERSON] та посвідчена працівником ПАТ «Держаний ощадний банк України» [PERSON] (а.с. 34). З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі [PERSON] являється донькою померлої [PERSON] , а [PERSON] доводиться померлій онукою (а.с. 18, 19, 21, 22-23, 24-15, 66) Згідно копії довідки №01-17/1248, виданої 26 серпня 2021 року КНП «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки», [PERSON] з 10 серпня 2021 року перебувала на обліку по вагітності у жіночій консультації, термін вагітності 13 тижнів (а.с. 27) Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих на запит суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена, відомості щодо складених останньої заповітів відсутні (а.с. 94, 95,). Відомості щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] чи визнання зазначеної спадщини відумерлою, матеріали цивільної справи не містять. З інформаційної довідки №100/02-31 від 28 серпня 2021 року приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О. вбачається, що [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини по закону після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустивши передбачений законом шестимісячний термін для такого звернення. У зв`язку з чим, для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с. 26). Відповідно до інформаційної довідки №241/02-31 від 16 листопада 2021 року приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О., [PERSON] також зверталася з відповідною заявою про прийняття спадщини по закону після смерті [PERSON] , пропустивши передбачений законом шестимісячний термін для такого звернення, у зв`язку з цим, їй також було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 74). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд констатує, що позивачі по справі не прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк, у зв`язку з цим, у відкритті спадкової справи їм було відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частинами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзаців 6-7 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, що також узгоджується з постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 241/372/18. Суд зважає, що під час визначення співвідношення поняття заповіту та розпорядження банку (фінансовій установі) слід враховувати, що відповідно до ст. 1223 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У свою чергу, заповідальне розпорядження банківського вкладу, в розумінні ст. 1228 ЦК України, стосується тільки часткового визначення правової долі такого вкладу, як окремого виду об`єкту спадщини, що по своїй природі та меті, відповідає заповіту, що слугує підставою для доцільності застосування в даних правовідносинах вищезазначених правових висновків. За таких обставин суд констатує, що позивачі по справі не могли своєчасно реалізувати свої спадкові права та вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , з підстав їх необізнаності про наявність здійсненого спадкодавцем розпорядження банку на їх користь, що матеріалами цивільної справи не спростовується та не заперечується іншими учасниками справи. Таким чином, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що у позивачів існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ними дій щодо подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачами у позові судом приймаються, як поважні. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. У зв`язку з цим, суд, також, бере до уваги, що шестимісячний строк для подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 08 серпня 2021 року, а звернення [PERSON] до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини відбулося 20 серпня 2021 року, тобто пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, що, в розумінні правового висновку Верховного суду від 17 жовтня 2018 року, здійсненого в межах цивільної справи №681/203/17-ц, є підставою для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що позивачі позбавлені можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилаються позивачі, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню, а тому позивачам необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved