Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

19.11.14 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення сином повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що 25.07.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 675. Від даного шлюбу, [INFO] року народився син [PERSON], який мешкає з матір'ю та яка несе усі обов'язки по утриманню сина самостійно. Відповідач не виконує обов'язку щодо утримання сина в добровільному порядку, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом. До судового засідання позивачка надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (актовий запис №191 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а.с. 2). Батьки неповнолітнього [PERSON] проживають окремо, відповідач самоусунувся від обов'язку утримувати неповнолітнього сина. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації наданої КП ЖКС «Чорноморський» №3385 від 17.11.14 року ( а.с.5). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положення статті 183 ч.1 СК України наголошують на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, тому суд вважає за доцільне стягувати аліменти у розмірі 1/4 ( 25%) частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2015 року становить 1032,00 гривень, з 01.12.15 року становитиме 1167, 00 гривень. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн. підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved