Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

18.06. 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 16 квітня 2013 року близько 12 години 15 хвилин вона знаходилась за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці саджала редис. До неї підбігла собака, що належить відповідачеві [PERSON], та передніми лапами штовхнула її в спину, від чого вона впала на праву руку. Потім собака зубами стала хватати її за одяг та вкусила за ліву кисть руки. В результаті даного нападу на неї собаки, їй було спричинено тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують тривалий час для свого загоєння, строком більш 21 дня, а саме: укушена рана зовнішньої поверхні лівої кисті біля основи правої п'ясної кістки, закритий вколочений перелом правої променевої кістки в типовому місці, який ускладнився посттравматичною невропатією середнього нерва правої кисті з чутливими порушеннями. На місце пригоди були викликані працівники міліції, які зафіксували адміністративне правопорушення та склали адміністративний протокол. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.154 ч.2 КУпАП за порушення правил вигулу собак, що призвело до тілесних пошкоджень середньої тяжкості та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає, що відповідач по справі - [PERSON] повинен нести відповідальність по відшкодуванню завданої їй матеріальної та моральної шкоди, так як він є власником джерела підвищеної небезпеки, а саме собаки породи вівчарка, яка завдала їй тілесних ушкоджень. Так, завдана їй матеріальна шкода складається з витрат на лікування, а саме на придбання медичних препаратів. В результаті нападу на неї собаки їй було причинено тілесні пошкодження - закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці. З 16.04.2013 року по 13.05.2013року вона знаходилась на лікуванні у лікаря-травматолога. З 30.05.2013 року по 21.08.2013 року знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікаря - невропатолога з ДЗ: посттравматична невропатія середнього нерва з чуттєвими порушеннями, антено-невротичний синдром. 22.04.2013 року зверталася до лікаря - психіатра з приводу розладу адаптації. За час лікування нею було витрачено 958,8.1 грн. на придбання медичних апаратів, про що свідчать довідки з лікарні, товарні та касові чеки та довідки з лікарні. Крім завданої їй матеріальної шкоди, позивач вважає, що їй також була спричинена і моральна шкода, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях, викликаних тілесними ушкодженнями та протиправною поведінкою щодо неї. Тривалий час вона знаходилась на лікуванні, не мала можливості користуватись своєю рукою, що спричиняло незручності. Крім того, після отриманих нею травм, вона постійно відчуває страх, стала дуже вразливою та дратівливою. Свої моральні страждання вона оцінює у 10 000 гривень,які просить стягнути з відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 958,81 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10000грн. моральної шкоди та судові витрати -700 грн., сплачені нею при складанні позову . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім того, суду пояснила, що відповідач постійно порушує умови утримання собаки, собака і раніше вибігала з його двору та забігала на її подвір'я, намагаючись її покусати, але вона встигала заховатись від собаки в своєму будинку, а цього разу собака підібралась до неї раптово, ззаду, вона не чекала нападу. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що його собака була в його дворі і не могла покусати позивачку. Крім того, пояснив, що живе з дружиною та сином [PERSON] , якому 10 років. Має собаку породи «Алобай» чорного з білим кольору, собака сторожова. 16 квітня 2013 року близько 11 години він поїхав на роботу, вдома залишались дружина та син. Близько 18.00 години він повернувся додому. Там були працівники міліції та позивачка, вона сказали, що його собака покусала [PERSON], та працівниками міліції щодо нього було складено адміністративний протокол за ст.154 ч.2 КУпАП. Постановою суду від 14 травня 2014 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.2 КУпАП і накладено покарання у вигляді штрафу, штраф він сплатив, постанову не оскаржував, але вважає, що його провини в спричиненні тілесних ушкоджень позивачці немає і відшкодовувати шкоду він не бажає. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт отримання тілесних ушкоджень позивачкою [PERSON] від укусів собаки, що належить відповідачеві [PERSON] дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав: Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що 16.04.2013 року о 12год. 15 хв. за адресою: [ADDRESS] гр.[PERSON] порушив правила утримання собак у вигляді правил вигулу собак, яке відповідно до висновку експерта №184 від 26.04.2013 року призвело до тілесних ушкоджень середньої тяжкості гр. [PERSON] Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.154 ч.2 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51грн. (а.с.12). Згідно висновку експерта № 184 від 16 жовтня 2013року, при судово-медичному огляді і зверненні за медичною допомогою у гр.-ки [PERSON] виявлені такі тілесні ушкодження: укушена рана зовнішньої поверхні лівої кисті біля основи правої п'ясної кістки, яка утворилась від безпосередньої дії шляхом стискування і розтягування тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, що має заточені ділянки, якими могли бути ікла тварини, можливо в зазначений термін 16 квітня 2013 року і при обставинах, вказаних потерпілою, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, як такі, що потребують для свого лікування строк більше 6, але не більше 21 дня; закритий вколочений перелом правої променевої кістки в типовому місці, який ускладнився посттравматичною невропатією середнього нерва правої кисті з чутливими порушеннями. Це тілесне ушкодження утворилось від безпосередньої дії тупого предмету по осі верхньої кінцівки при падінні на поверхню з упором на кисть, можливо в строк 16.04.2013 року і при обставинах, вказаних потерпілою, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують довгого часу для свого лікування, строком більше 21 дня (а.с.10-11). Із довідки за підписом головного лікаря Красноармійської ЦРЛ Шутько С.Л. від 05.06.2014 року №01-17/1126 вбачається, що [PERSON] знаходилась на лікуванні в Красноармійській ЦРЛ у лікаря - травматолога з 16.04.2013 року по 13.05.2013 року з приводу укушеної рани лівої кисті собакою, з діагнозом: закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці. Отримувала перев'язки, гель троксевазин, лікування перелому в гіпсовій пов'язці, потім фізіолікування. 30.05.2013 року звернулась до лікаря невропатолога. Діагноз: посттравматична невропатія серединного нерва з чуттєвими порушеннями, антено- невротичний синдром. Лікування проходила амбулаторно з 30.05.2013 року по 21.08.2013 року, призначено: нейротропін, трентал, нейровітан, німе сіл, нейромідін, мідокалм, сінметон, медичні препарати були придбані за власні кошти (а.с.6,7). Згідно чеків та накладної (а.с.8-9) на придбання медичних препаратів позивачкою [PERSON] було затрачено коштів на суму 958,81 грн. Таким чином, загальна сума невідшкодованої [PERSON] матеріальної шкоди складає 958,81грн. Відповідно до п.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням або утриманням транспортних засобів механізмів та обладнання,використанням, зберіганням хімічних,радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Відповідно до п.5 ст.1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]. в частині стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] . на її користь матеріальну шкоду в розмірі 958,81 грн. Суд критично відноситься до пояснень відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON] про те, що їх собака не могла покусати позивачку, оскільки ці пояснення спростовуються матеріалами цивільної справи, зокрема постановою суду, висновком судово- медичної експертизи, показаннями позивачки та свідків. Щодо стягнення моральної шкоди, спричиненої позивачці джерелом підвищеної небезпеки а саме собакою, суд зазначає наступне. Статтею 1167 ч.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ч.2 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я При цьому розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Щодо моральної шкоди, то з врахуванням характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, вимоги позивачки [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити як необґрунтованих. В задоволенні вимог [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 700 грн. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки адвокат [PERSON] не приймала участь в судовому розгляді цивільної справи і обґрунтування зазначеної суми та розрахунок суду не надала. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового здору при зверненні до суду.

Outcome: partial