Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

19.12.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок № [ADDRESS], який згідно технічного паспорта від 28.03.2016 року має загальну площу 100,90 кв.м, до якої входять: коридор 1-1 площею 6,40 кв.м, кухня 1-2 площею13,60 кв.м, коридор 1-3 площею 6,30 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 18,10 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 17,60 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 10,20 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 18.30 кв.м, прихожа 1-8 площею 10,40 кв.м , що належав [PERSON], який, побудувавши даний будинок, не провів його державну реєстрацію, передбачену законодавством України та не отримав за життя свідоцтво про право власності на заначений житловий будинок. 19.12.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 30.12.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 11.01.2017 року. В судовому засіданні, яке відбулося 11.01.2017 року, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 11.01.2017 року, представник відповідача, - Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду від відповідача надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позов визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - житловий будинок, який розташований на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в якому він проживав по день смерті, та який побудував в 1965 році. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок, складено не було. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишився лише його син, - [PERSON], який є позивачем по даній справі, інших спадкоємців першої черги за законом не залишилось, оскільки інших дітей у [PERSON] не було, а дружина, - [PERSON] померла ще в [INFO]. Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після [PERSON] немає, Позивач відповідно до ст. 1261 Цивільною кодексу України, як спадкоємець за законом першої черги, успадковує всю спадщину [PERSON]. До складу спадкового майно померлого [PERSON] відповідно до ст. 1218 ЦК України ввійшли земельний пай, присадибна земельна ділянка, автомототранспорт та житловий будинок, який є в даній справі предметом спору. 03.02.2009 року позивач [PERSON] в установлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про спадкування після померлого [PERSON] Нотаріус, розглянувши документи, лситом від 22.04.2016 року за №730/01-16 відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька на житловий будинок № [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Позивач [PERSON] звернувся до для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок та з'ясування питання, чи було зареєстровано [PERSON] за його життя право власності на житловий будинок в органах БТІ. На звернення Позивача [PERSON] КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» 28.03.2016 року було виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 154, та встановлено, що [PERSON] за життя будинок в установленому законом порядку в органах БТІ зареєстрований не був. В зв'язку з вищевикладеним, нотаріусом було рекомендовано Позивачу [PERSON] звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який за життя належав спадкодавцю, - [PERSON] Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON], Позивач [PERSON] не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається іщ підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 - VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійного [PERSON] на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець [PERSON], відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008року відповідачамиу такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved