Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

19.11.2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку позначеного літерою «А», з прибудовою позначеною літерою «а», терасою позначеною літерою «а-1», загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд: сарая - літньої кухні, позначених літерою «Д», сарая позначеного літерою «Д-1», убиральні позначеної літерою «Д-2», погріба з шиєю позначеного літерою «В», літнього душу-убиральні позначених літерою «Ж», вигрібної ями позначеної за номером 1, що розташовані по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 78. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] . Зазначена частина житлового будинку, господарських будівель та споруд належали спадкодавцю на підставі мирових угод, визнаних ухвалами Погребищенського районного суду Вінницької області від 12 червня 2008 року ( справа № 2-70/08), від 14 березня 2012 року (справа 2п-70/08). За життя спадкодавець [PERSON] залишив належне йому право власності на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд. Заява на прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана згідно чинного законодавства ( спадкова справа № 31/2020). Він є єдиним спадкоємцем на спадкове майно спадкодавця. Після його звернення до нотаріального органу із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державним нотаріусом в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належали спадкодавцю [PERSON] було відмовлено та роз`яснено, що відповідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Ним не було подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме не було подано інформації щодо державної реєстрації правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на спадкове майно. Правовстановлюючі документи, ухвали суду за життя спадкодавця в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не були зареєстровані, а на померлих дані документи не реєструються. З моменту відкриття спадщини і по даний час він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за законом на будинок з господарськими будівлями та спорудами, у зв`язку з тим, що його брат [PERSON] на момент смерті не встиг виготовити правовстановлюючі документи на вказаний будинок. За таких обставин та з метою захисту своїх спадкових прав він змушений звернутися із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 59). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшла заява представника Погребищенської міської ради Вінницької областіВ.В.Андрійчука, в якій він просив розглянути справу без участі представника Погребищенської міської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 34). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями і спорудами від 16.06.2010 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1961 по 1965 роки (а.с. 10-12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 78 (а.с. 6). На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований один в [ADDRESS] , що підтверджується копією домової книги щодо домоволодіння в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 12.06.2008 року в справі №2-п-70/08, ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.03.2012 року в справі №2п-70/08 ( а.с. 14-15), записами у домовій книзі (а.с. 57-58), довідкою Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області №2428 від 03.09.2008 року (а.с. 16), довідкою керівника Липовецького РСП КП «ВООБТІ» від 27.01.2020 року №41, згідно із якою станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано Ѕ частку вищезазначеного житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами. Позивач у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи №31/2020 від 23.01.2020 року. Відомостей щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями матеріали спадкової справи не містять (а.с. 46-54). Однак, нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швець О.В. після відкриття спадкової справи позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з погосподарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на спадкодавця (а.с. 9). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивач бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved