Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 93 та про визначення місця проживання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з 07.06.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. З лютого 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. Їх малолітня донька проживає з позивачкою в чотирьохкімнатній квартирі в м. Южноукраїнську Миколаївської області пр-т. Леніна, 1 кв. 207. Їй створені всі умови для проживання та нормального розвитку, матеріальної забезпеченості, [PERSON] слідкує за станом здоровя дитини. Вважає, що донці краще буде проживати з матірю. Просить суд позов задовольнити, визначивши місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з нею. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради, [PERSON] суду пояснила, що беручи до уваги вік дитини, особливості гігієни та стать, служба надає переваги у проживанні дитини з матірю, що відповідатиме найвищим інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2013 року (а.с. 8) та є батьками [PERSON], яка народилася 20.07.2013 року в м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с.9). Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.05.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та на її утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення донькою трьох років (а.с. 15-16). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] станом на 11.08.2015 року зареєстровані та проживають в [INFO] по пр-ту. Леніна, 1 кв. 207 (а.с. 23). Позивач же станом на 20.08.2015 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 32). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов позивача від 11.08.2015 року встановлено, що квартира №207 по пр-ту. Леніна, 1 в м. Южноукраїнську Миколаївської області складається з чотирьох кімнат, коридору, кухні, санвузла. Умови проживання створені належним чином. У квартирі є необхідні меблі, побутова техніка та предмети тривалого вжитку. Дитина з матірю проживає в окремій кімнаті, яка об лаштована всім необхідним. Є в наявності іграшки,одяг, все в охайному стані. Комісія вважає, що умови для проживання та виховання дитини створені належним чином. Згідно довідки №116-д від 13.08.2015 року позивач з 04.04.2011 року працює на ДП ЕМ ПАТ «Атомсервіс» на посаді сторожа (а.с.20), а з 23.09.2013 року і по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.19). До лютого 2014 року [PERSON] проживала як з батьком, так і з матірю в м. Южноукраїнську, зараз проживає з матірю в квартирі №207 по пр-ту. Леніна, 1 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, 1/2 частка якої, згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1999 року належить їй на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] (її матірю) (а.с. 10). Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Частиною 1 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 СК України). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 р. № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідач позитивно характеризуються за місцем проживання (а.с.22). Дитина відвідує комунальний заклад «Центр розвитку дитини «Гармонія» (а.с. 21). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 07 жовтня 2015 р., беручи до уваги вік дитини, особливості гігієни та стать, здатність [PERSON] забезпечити належне виховання доньки, проживання малолітньої [PERSON] з матірю [PERSON], орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], 20.07.2013 року з матірю [PERSON] (а.с.42-43). За такого, враховуючи наведені припису закону та міжнародних актів щодо неможливості, окрім виняткових випадків розлучення матері та дитини, не досягнення дитиною 10 річного віку (ч. 2 ст. 160 СК України), враховуючи висновок органу опіки і піклування та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею при пред'явленні позову до суду судовий збір 487,20 грн. згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved