Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

18 грудня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільна дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання дитини та дружини, тому позивач змушена звернутись до суду. 24 грудня 2020 р. зазначений позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд. Позивач надала заяву, в якій просить про розгляд справи без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на дитину. Заперечує проти стягнення аліментів на дружину, посилаючись на відсутність такої можливості у зв`язку з навчанням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наведеного нижче. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народились дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 1\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За такого, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивача на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших утриманців, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову 16 грудня 2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно дост.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, таке залишається і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що спільна дитина сторін, яка проживає з позивачем, не досягла трьох років. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що навчається. Із довідки Миколаївського національного аграрного університету від 17.05.2021 № 264, суд робить висновок, що [PERSON] дійсно навчається на контрактній основі в Миколаївському аграрному університеті до 30 червня 2021 р. Однак, вказана довідка не підтверджує відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Разом з тим, заявленим позивачем до стягнення розмір аліментів 1/3 частка від доходу платника аліментів, на думку суду є необґрунтованим і завищеним. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Враховуючи, що у разі стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/3 частки доходу (заробітку), сукупний розмір аліментів (на утримання дружини та на утримання дітей), перевищить 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до досягнення дитиною трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 908,00 грн. за кожну вимогу, а всього 1816,00 грн.

Outcome: partial