Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кредитної спілки «Народний кредит», [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання поручительств та договору поруки припиненими, в якому просять суд визнати поручительства з боку [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору поруки від 05.12.2013 року, укладеного з КС «Народний кредит», як кредитором з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON], як поручителями з іншої сторони, на виконання основного зобов'язання позичальника [PERSON] відповідно до умов кредитного договору від 05.12.2013 року №376-2-10457-1042 перед КС «Народний кредит», припиненими з 05.12.2014 року, а договір поруки від 05.12.2013 р. таким, що припинив свою дію з 05.12.2014 р. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та мотивують їх тим, що 5.12.2013 р. між філією № 1 КС «Народний кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 18000,00 грн. зі сплатою 49 % річних на суму залишку кредиту за кожен день користування терміном на 12 місяців. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] перед КС «Народний кредит» за кредитним договором від 05.12.2013 року №376-2-10457-1042, ними ([PERSON], [PERSON]) та [PERSON] було укладено 05.12.2013 року договір Поруки з КС «Народний кредит», відповідно до якого поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором по зобов'язанням позичальника в повному обсязі, тобто за повернення позики, виплату плати за її користування, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. На порушення п.2.2 договору Поруки кредитор не повідомив їх (поручителів) письмово про неналежне виконання грошового зобов'язання позичальником [PERSON], чим порушив їх (поручителів) право на обізнаність щодо виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором. У червні 2015 р. вони дізналися про звернення КС «Народний кредит» до суду з заявою про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05.12.2013 р. в сумі 8803,78 грн. З позовної заяви та доданих до неї документів вони (позивачі) дізналися про додаткову угоду, укладену 05.12.2014 року між КС «Народний кредит» та [PERSON] про пролонгацію дії кредитної угоди №376-2-10457-1042 на строк 180 днів на умовах сплати процентів з погодженням нового строку (графіку) погашення кредиту та процентів. Додаткова угода була укладена без їх (позивачів) згоди. Даною додатковою угодою було збільшено період, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, встановлено новий Графік розрахунків, згідно якого здійснюється погашення кредиту та процентів за користування кредитом, відповідно до якого збільшується загальна сума боргу за відсотками на 1847,27 грн., а це є збільшенням обсягу їх (поручителів) відповідальності. Дані обставини є підставою для визнання поручительства з боку [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору поруки від 05.12.2013 року, укладеного між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], припиненими з 05.12.2014 року, а договір поруки від 05.12.2013 р. таким, що припинив свою дію з 05.12.2014 р. Представник відповідача - Кредитної спілки «Народний кредит» в судовому засіданні заперечує проти позову, вважає позовні вимоги необгрунтованими з наступних підстав. Пунктом 6.2 договору Поруки передбачено, що у разі продовження дії Кредитного договору, договір Поруки вважається автоматично продовжений на той самий термін, що і Кредитний договір, тобто поручителі, підписавши договір поруки, дали згоду на продовження терміну дії основного зобов'язання і на збільшення самої відповідальності. 05.12.2014 року за домовленістю КС «Народний кредит» та [PERSON] відповідно до п. 5.3.2 Кредитного договору термін дії Кредитного договору було пролонговано на 180 днів, що автоматично продовжило дію договору поруки від 05.12.2013 р. Крім того, пунктом 3.6 Кредитного договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно до графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 2.1 кредитного договору, так й після закінчення цього строку протягом користування Позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Внаслідок порушення позичальником графіку розрахунків (додаток №1) збільшувалася сума нарахованих процентів з початку дії Кредитного договору. Таким чином, виходячи з викладеного, пролонгацією терміну дії Кредитного договору на 180 днів відповідальність поручителів не збільшилась. Пунктом 3 договору Поруки від 05.12.2013 року передбачено, що дія Договору поруки припиняється з виконанням забезпеченого ним зобов'язання. Зобов'язання по кредитному договору №376-2-10457-1042 від 05.12.2013 року станом на 17.08.2015 року не виконані, тобто подія, яка мала настати, не настала, кредитні кошти кредитній спілці «Народний кредит» [PERSON] не повернула. З позовом в суд КС «Народний кредит» до позичальника та поручителів звернулась 26.05.2015 року, тобто в межах шестимісячного терміну. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2013 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 376-2-10457/1042, згідно якого КС «Народний кредит» надала [PERSON] кредит в сумі 18000,00 грн. на строк дванадцять місяців: з 05.12.2013 р. по 05.12.2014 р., зі сплатою 49 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.3 Кредитного договору - позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, на який надається кредит. Відповідно до п.3.4 Кредитного договору - погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно Графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. Графіком розрахунків, що є невід'ємною частиною Кредитного договору № 376-2-10457/1042, передбачено, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячними платежами, починаючи з січня 2014 р. по грудень 2014 р., загальна сума процентів за користування кредитом становить 4763,07 грн. В забезпечення виконання зобов'язання позичальника по кредитному договору № 376-2-10457/1042 від 05.12.2013 р. було укладено договір поруки від 05.12.2013 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно п.1.1 Договору поруки - поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника [PERSON], що витікають із Кредитного договору № 376-2-10457/1042 від 05.12.2013 р. Згідно п. 4.2 Договору поруки - кожен з поручителів та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручителі відповідають по зобов'язанням позичальника в повному обсязі, тобто за повернення позики, виплату плати за її користування, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Згідно з п. 3.1 Договору поруки - договір поруки припиняється з виконанням забезпеченого ним зобов'язання. Судом встановлено, що через неналежне виконання позичальником графіку погашення кредиту за кредитним договором № 376-2-10457/1042 від 05.12.2013 р., станом на момент закінчення строку дії кредитного договору - 05.12.2014 р. виникла заборгованість у сумі 8416,39 грн. Судом встановлено, що 05.12.2014 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про пролонгацію строків дії кредитної угоди № 376-2-10457/1042, згідно якої сторони прийшли до згоди про пролонгацію строку дії кредитної угоди №376-2-10457/1042 від 05.12.2013 р. в сумі 8416,39 грн. на строк 180 днів на умовах сплати процентів. Даною додатковою угодою Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] погоджено строки погашення кредиту та процентів, що здійснюється згідно Графіка розрахунків, відповідно до якого погашення кредиту (в сумі 8416,39 грн.) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячними платежами, починаючи з січня 2015 р. по червень 2015 р., загальна сума процентів за користування кредитом за даний період становить 1847,33 грн. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (частина перша статті 628 ЦК України). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя статті 509 ЦК України, пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Згідно роз'яснень, наданих у п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.06.2012 р. у справі № 6-73 цс 12, від 20 .02. 2013 р. у справі № 6-172цс12, від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-97цс13, від 10.09.2014 р. № 6-70цс14. Таким чином, судом встановлено, що КС «Народний кредит» без згоди поручителів уклав з позичальником [PERSON] додаткову угоду про пролонгацію строків дії кредитної угоди № 376-2 10457/1042, за умовами якої продовжений строк дії Кредитного договору (збільшено кінцевий строк користування кредитом з 05.12.2014 р. до 05.06.2015 р.), встановлений новий графік погашення кредиту та процентів, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, та свідчить про збільшення обсягу відповідальності поручителів без згоди поручителів, та відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для визнання поруки припиненою. Згідно ч.1 ст.60 ЦКП України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.59 ЦКП України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Представник КС «Народний кредит» не надав в судовому засіданні доказів про надання поручителями [PERSON] та [PERSON] згоди на укладання додаткової угоди, а отже і на збільшення обсягу їх відповідальності. Договором поруки, укладеним 05.12.2013 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] не передбачена можливість зміни окремих умов основного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, без додаткового повідомлення про це поручителів та без укладення окремої угоди з ними. Доводи представника КС «Народний кредит» про те, що підтвердженням згоди поручителів на пролонгацію строку дії Кредитної угоди № 376-2 10457/1042 є пункт 6.2 Договору поруки від 05.12.2013 року, яким передбачено, що у випадку продовження терміну дії Кредитного договору договір Поруки вважається автоматично продовженим на той саме термін, що й Кредитний договір, - суд не бере до уваги, так як положення даного пункту договору Поруки не свідчать про те, що поручителі надали згоду на зміну умов основного зобов'язання, які збільшують період, за який нараховуються проценти за користування кредитом, що, в свою чергу, призводе до збільшення загальної суми боргу за відсотками на 1847,33 грн., а отже, не звільняє сторони основного зобов'язання від обов'язку погодження з поручителями змін, унаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителів. Враховуючи, що пролонгація без згоди поручителів строків дії кредитної угоди № 376-2 10457/1042 на умовах сплати процентів збільшує обсяг відповідальності поручителів, суд вважає за необхідне визнати поруку [PERSON], [PERSON], що виникла з договору поруки від 05.12.2013 р., укладеного між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], - припиненою. Позовні вимоги в частині визнання договору поруки від 05.12.2013 р., укладеного між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] припиненим, не підлягають задоволенню з наступних підстав. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК, ст.ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України). Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12, від 5 грудня 2012 р. у справі № 6-147цс12, від 10.09.2014 р. № 6-32 цс 14). Згідно ст. 88 ЦПК України з Кредитної спілки «Народний кредит» на користь [PERSON], [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. по 121,80 грн. кожному. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 509, 553, 554, 559 ЦК України, постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved