Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

17 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 2005 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 13, посилаючись на те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, життя. Близько останнього року ведення спільного господарства припинено, спільне життя з відповідачем не склалося та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Оскільки спільно нажите майно під час шлюбу відсутнє, то майнового спору між сторонами немає. Подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини немає, дочка проживає разом з [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивач вважала, що шлюб розпався остаточно, примирення неможливе, а подальше сімейне життя суперечить інтересам [PERSON] у зв`язку з чим є підстави для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також шляхом доставки СМС-повідомлення. Причин неявки суду відповідач не повідомив, відзиву на позов не надавав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13 - Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 6 (а.с. 5). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім`я існує формально, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Приймаючи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved