Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

18.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона [PERSON] та відповідач [PERSON] володіють у рівних частинах, по 1/2 частині кожному, квартирою [ADDRESS] . Квартира має три ізольовані кімнати - №2 площею 12 кв.м., №3 площею 10 кв.м., №8 площею 17,1 кв.м. [PERSON] перешкоджає їй у користуванні квартирою, забрала ключі, не впускає до приміщення. У зв`язку із цим, просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом вселення її у квартиру та зобов`язання передати ключі від квартири, а також встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй у користування кімнату №8 площею 17,1 кв .м., [PERSON] виділити у користування кімнати №2 площею 12 кв.м., №3 площею 10 кв.м., у загальному користуванні залишити інші приміщення. 14.01.2020 року суддя відкрив загальне позовне провадження у справі (а.с. 22). 17.02.2020 року відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому просить залишити без задоволення позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні квартирою, оскільки вона не чинить перешкод у доступі [PERSON] до квартири. Відповідач не заперечує проти встановлення порядку користування квартирою, проте вказує, що вона тривалий час проживає з чоловіком в кімнаті №8 площею 17,1 кв.м., вони зробили в цій кімнаті ремонт. Вона згодна встановити такий порядок користування квартирою, за якого їй буде виділена кімната площею 17,1 кв.м., а [PERSON] отримує у користування дві кімнати загальною площею 22 кв.м. Не заперечує проти того, що житлова площа, якою буде користуватись [PERSON] , буде перевищувати її житлову площу (а.с. 34-35). 04.03.2020 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що не заперечує проти порядку користування квартирою, який запропонувала [PERSON] у відзиві на позов. Вказала, що вона не має доступу до квартири, оскільки [PERSON] змінила замок на двері (а.с. 39-40). 06.04.2020 року суд за клопотанням відповідача витребував у департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про осіб, зареєстрованих в квартирі [ADDRESS] (а.с. 52). 28.04.2020 року суд закрив підготовче провадження по справі, призначив справу до розгляду, залучив до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 58). В судовому засіданні представник позивача адвокат Мєдвєдєва А.В. підтримала позицію позивача [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою, за якого [PERSON] буде виділена кімната площею 17,1 кв.м., а [PERSON] отримує у користування дві кімнати загальною площею 22 кв.м. Відповідач [PERSON] пояснила, що постійно проживає в кімнаті площею 17,1 кв.м., тому просить виділити дану кімнату їй. Вона не заперечує проти вселення [PERSON] у квартиру, проте бажає, щоб позивач вселялась в квартиру у її присутності, оскільки в квартирі знаходяться її особисті речі. Бажає, щоб знайомі відвідували позивача [PERSON] лише з її дозволу. Третя особа [PERSON] суду пояснив. що він проживає в кімнаті площею 17,1 кв.м. разом із дружиною [PERSON] , підтримує виділення у користування [PERSON] цієї кімнати. Треті особи [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є дітьми [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] не проживають, підтримують встановлення порядку, за умови якого [PERSON] буде виділена у користування кімната площею 17,1 кв.м., а [PERSON] дві кімнати площею 10 кв.м. та 12 кв.м. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/2 частині кожному співвласнику (а.с. 23-25). Так, [PERSON] належить 1/4 частка на підставі договору дарування від 30.12.2003р., який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. №3413; 1/4 частка на підставі свідоцтва №1682 про право власності на житло від 28.06.1993 року (а.с. 7-9,12). [PERSON] належить 1/4 частка на підставі свідоцтва №1682 про право власності на житло від 28.06.1993 року; 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 26.06.2001 року (а.с. 7,8,10). Квартира складається з трьох кімнат: кімната №2 площею 12,0 кв.м., кімната № 3 площею 10,0 кв.м., кімната №8 площею 17,1 кв.м. (а.с. 15). В квартирі зареєстровані (а.с. 55): -[PERSON] , з 27.10.2015 року ; -[PERSON] , з 27.10.2015 року; -[PERSON] , з 20.09.1990 року; -[PERSON] , з 19.02.2013 року; -[PERSON] , з 27.10.2015 року. Судом була допитана в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] . Донька [PERSON] не впускає [PERSON] в квартиру, змінила ключі від замків. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Верховний Суд України в постанові пленуму №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у пункті 14 вказав, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Таким чином, для захисту прав сторін по справі, які є співвласниками квартири, судом може бути встановлений порядок її користування, оскільки позивачем заявлено відповідні позовні вимоги. Відповідно до статті 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частиною першою статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні спірною квартирою, незважаючи на те, що [PERSON] як співвласник має рівні права із відповідачем користуватись житловим приміщенням. Так, [PERSON] неодноразово протягом останніх двох років зверталась до органів поліції із заявами щодо перешкод з боку [PERSON] у доступі до квартири (а.с. 29,30). Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] змінила замки і не впускає в квартиру [PERSON] . Також сама відповідач [PERSON] хоча і заперечила зміну нею замків, пояснила, що бажає щоб [PERSON] вселялась в квартиру її присутності. Дані обставини свідчать про те, що [PERSON] не має вільного доступу до свого житла, а тому її право підлягає захисту шляхом вселення в квартиру та зобов`язання відповідача передати ключі від квартири. При встановленні порядку користування житловим приміщенням, суд встановив, що житлова площа квартири складає 39,1 кв.м., в той час як кімнати мають площу 17.1, 12 та 10 кв.м., а тому дотриматись рівного розподілу житлової площі не є можливим. Тому суд враховує обставини, на які посилаються сторони, про те, що [PERSON] із чоловіком [PERSON] фактично користуються кімнатою площею 17,1 кв.м., зробили там ремонт, бажають, щоб суд їм виділив у користування саме цю кімнату. За таких умов, [PERSON] буде користуватись більшою житловою площею 22 кв.м., яка складається із двох ізольованих кімнат. Зважаючи на згоду відповідача на встановлення такого порядку, та позицію [PERSON] , яка в ході розгляду справи погодилась на такий порядок, суд частково задовольняє вимоги [PERSON] та встановлює порядок користування квартирою [ADDRESS] , відповідно до якого виділяє у користування [PERSON] кімнату №3 площею 10 кв.м., кімнату №2 площею 12 кв.м. з лоджією площею 3,25 кв.м.; виділяє у користування [PERSON] кімнату №8 площею 17,1 кв.м, у спільному користуванні сторін залишає кухню, ванну кімнату, вбиральні, коридор, комору та інші підсобні приміщення. У зв`язку із тим, що суд задовольнив одну немайнову позовну вимогу позивача, а іншу немайнову позовну вимогу фактично залишив без задоволення, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за одну позовну вимогу в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial