Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

17 грудня 2020 року [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 28 серпня 2017 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось, з листопада 2017 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивач просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . 31 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 18 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 28 серпня 2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось, з листопада 2017 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відновити позивачеві її дошлюбне прізвище [PERSON] , яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved