Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

17 липня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Виконком Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дітей, в якій просила суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 24 травня 2008 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Водночас, відносини між позивачем та батьком дітей стали погіршуватися, вони перестали знаходити спільну мову з будь-яких питань, змінилися їх погляди на життя, виховання дітей, організацію та ведення домашнього господарства, що відобразилося на їх почуттях та відносинах, тому з березня 2020 року останні фактично припинили подружні відносини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі від 04.05.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач у позові зазначає, що батько дітей проживає з березня 2020 року у своїх батьків, окремо від неї і дітей. Відповідач грошові кошти чи іншу матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №210/2750/20 від 18.05.2020 р. було видано судовий наказ про стягнення з 15 травня 2020 року аліментів на утримання дітей в примусовому порядку. Крім того, Позивач зазначила, що син [PERSON] та дочка [PERSON] , проживають постійно разом з нею, за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її вихованні та утримані. Позивач зазначає, що останнім часом Відповідач при спілкуванні з їх спільними дітьми, висловлює намір забрати їх до себе, вчиняє скандали на очах дітей та сусідів, погрожує їй в присутності дітей. З цих приводів вона неодноразово зверталась в Металургійне відділення поліції Криворізького ВП та службу у справ дітей виконкому Металургійної районної у місті ради. На даний час вказаними службами проводиться перевірка. Агресивна поведінка Відповідача по відношенню до неї призвела до розладу здоров`я дітей. Тому, позивач зазначає, що виключно в інтересах дітей, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, з метою визначення місця мешкання дітей з нею за рішенням суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2020 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В. (а.с.32) Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконком Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дітей. Призначено підготовче судове засідання.(а.с.33) Позивач у судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання 24 вересня 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без застосування засобів технічної фіксації. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, однак, 21 вересня 2020 року від відповідача по справі [PERSON] до суду надійшла заява про проведення судового засідання по вказаній справі без його участі, в заяві зазначив, що позов він визнає у повному обсязі та просить суд його задовольнити. (а.с.50) Представник третьої особи Виконкому Металургійної районної у місті ради в підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься Висновок від 10.09.2020 року про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. (а.с.51) Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому засіданні. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 03 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області та складено актовий запис № 183, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 24.05.2008 року. (а.с.15) Від спільного життя позивачки з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 03 лютого 2009 року в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний запис № 129, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2009 року та [PERSON] , [INFO] , про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 23 серпня 2011 року в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний запис №753, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 2011 року (а.с.13-14) Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.16-17) Відповідно до Довідки №1822 від 02.06.2020 року, виданої головним спеціалістом Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . (а.с.19) 28 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1592. (а.с.54-55) Відповідно до п.2 вказаного Договору спільним сумісним майном подружжя, придбаним ними під час перебування у шлюбі, є двохкімнатна квартира загальною площею 438, кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., яка розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 Договору право спільної сумісної власності подружжя на майно, зазначене в п. 2 цього договору, припиняється, у зв`язку з чим: [PERSON] набуває права особистої приватної власності на 1/2 частку квартира за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] набуває права особистої приватної власності на 1/2 частку квартира за адресою: [ADDRESS] . 28 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки квартири. Вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1593. (а.с.56-57) Відповідно до п.1 Договору Продавець ( [PERSON] ) передає у власність, а Покупець ( [PERSON] ) приймає у власність 1/2 частку двохкімнатної квартири загальною площею 438, кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., яка розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 795386312110. Вказана квартира належить на праві власності [PERSON] . За приписами ч.1, ч.2 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Нормами ч.ч. 3, 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з абз.1 ч.1 ст.161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. На час звернення [PERSON] до суду з позовом малолітній [PERSON] , [INFO] досяг десяти років, а [PERSON] , [INFO] , не досягла десяти років, їх батьки мешкають окремо, вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти. Відповідно до ст.51 Конституції України, кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Нормами ч1, ч.2 ст.161 цього Кодексу передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» ЄСПЛ зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. За приписами ч.4, ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. П.72 Порядку вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Виконкомом Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, складено Висновок №1п/29-2274 від 10.09.2020 року про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини малолітні [PERSON] та [PERSON] висловили бажання проживати з матір`ю. Тому,

Outcome: partial