Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

«19» березня 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO] та визначити способи участі у вихованні дитини, а саме: встановити систематичні побачення з дитиною щотижня в з 09:00 години в суботу до 09:00 години неділі. Свох вимоги мотивує тим, що їх спільний з відповідачем неповнолітній син [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою разом із батьком [PERSON], проте проживає більший час разом з позивачем [PERSON]. Відповідач постійно чинить перешкоди у побаченні з сином, що проявляється в наступному: він коли йому заманеться забирає дитину з дитячого садку до себе додому, не ставлячи позивача до відома про це, постійно погрожує забрати дитину до себе та не давати позивачу спікуватися з дитиною. Позивач вважає необхідним встановити графік побачень з дитиною та визначити способи участі батьків у вихованні спільного сина, тому й звернулася до суду з позовом. 15 квітня 2015 року позивач та відповідач подали до суду спільну заяву про врегулювання зустрічей з дитиною та погоджений ними графік побачень з дитиною (а.с. 29). В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить вирішити спір відповідно до спільного графіку врегулювання зустрічей з дитиною. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити спір відповідно до спільного графіку врегулювання зустрічей з дитиною. В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 23.04.2015 року представник подала суду заяву про розгляд справи без її участі, погоджується з визначеним батьками способом участі у вихованні дитини. 30.03.2015 року до суду було подано висновок органу опіки та піклування з питання спору відносно участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони та представник третьої особи скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.12.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 17.09.2010 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи колишнє подружжя [PERSON], [PERSON] та їх двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Фактично [PERSON] проживає разом з старшим сином [PERSON], [INFO] за вказаною адресою, та [PERSON] з молодшим сином [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьки зверталися до органів опіки та піклування для вирішення цього спору. Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку № исп/24/395 від 17.02.2015 року органу опіки та піклування Рубіжанської міської ради з питання спору відносно участі батьків у вихованні дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним встановити наступний графік зустрічей батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]: за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON], щоденно з п'ятниці після відвідування дитячого садку до 18:00 годин суботи; серед тижня, у вихідні дні батька, на добу, після відвідування дитячого садку з ночівлею до ранку. За умови, що батько буде забирати сина з дитячого садку, водити сина на додаткові заняття та наступного дня приводити дитину в дитячий садок, а в суботу до матері (а.с.25). Відповідно до частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, суд зазначає, що обов'язки щодо забезпечення повноцінного розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний постійно та повно приймати участь у вихованні дитини, а не формально час від часу. Між батьками та дитиною повинен існувати системний зв'язок, контакти батьків з дитиною повинні бути постійними. Разом з цим слід дотримуватися розумного балансу участі обох батьків у вихованні дитини, виходячи з інтересів дитини. Судом встановлено, що висновок органу опіки та піклування Рубіжанської міської ради № исп/24/395 від 17.02.2015 року з питання участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO], не влаштовує батька [PERSON]. 15.04.2015 року сторонами було подано до суду спільний погоджений порядок від 07.04.2015 року їх участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], обох батьків. Згідно заяв сторін від 23.04.2015 року сторони просять суд вирішити їх спір з урахуванням погодженого ними порядку участі у вихованні дитини та встановленому ними спільному графіку побачень (а.с. 29-31). Представник Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради не заперечує проти погодженого сторонами порядку участі у вихованні дитини, оскільки це не порушує її режиму дня та відповідає інтересам дитини (а.с. 32). На думку суду, визначений у висновку органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні сина [PERSON], [INFO], не повністю відповідає інтересам дитини та її батьків, оскільки не вирішує спір між сторонами щодо участі у вихованні. Поряд з цим, сторонами визначений власний спільний порядок участі кожного з батьків у вихованні сина [PERSON], 2008 року, з врахуванням його інтересів, який влаштовує обидві сторони, та саме з огляду на цей погоджений ними порядок, сторони просять суд ухвалити рішення та вирішити їх спір, також спеціаліст Служби у справах дітей погоджується з цим порядком. Суд приходить до висновку, що доцільно визначити порядок участі батьків у вихованні дитини [PERSON], [INFO], з урахуванням погодженого сторонами порядку та це буде відповідати інтересам дитини. При визначені судом порядку участі батьків у вихованні сина, судом враховуються такі обставини: · ставлення батьків до виконання своїх обов'язків - і мати, і бітько бажають та реально мають можливість приймати участь рівною мірою у вихованні сина [PERSON], [INFO]; · вік дитини - 7 років, та стан добрий стан його здоров'я; · проживання старшого сина [PERSON], 2001 року народження разом з батьком [PERSON] та проведення часу з батьком та старшим братом за місцем їх проживання буде йти на користь вихованню [PERSON], 2008 року народження; · характеристика матері та її фінансове становище відповідає можливості виховувати сина [PERSON], 2008 року народження, належним чином; · необхідності забезпечення потреб неповнолітнього [PERSON], 2008 року народження, у систематичному та повноцінному спілкуванні з батьками та старшим братом; · забезпечення можливості оздоровлення дитини влітку, необхідність повноцінного відпочинку дитини під час канікул та свят тощо. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що необхідно визначити наступний спосіб участі батьків у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]: побачення з батьком [PERSON] щотижня починаючи з 14:00 години п'ятниці до 14:00 години неділі, з ночівлею з п'ятниці на суботу та з суботи на неділю за місцем проживання батька, з правом батька забирати дитину з навчального закладу; на період літніх канікул перебування у батька з ночівлею кожний другий тиждень, тобто один тиждень дитина перебуває у батька, наступний тиждень - у матері за їх місцями мешкання або за місцями тимчасового перебування на відпочинку для оздоровлення дитини; на період зимових, весняних, літніх канікул, в залежності від тривалості цих канікул, половину днів канікул дитина проводить у батька, іншу половину днів канікул дитина проводить у матері; відвідування в святкові дні, дні народження дитини та батьків визначаються за попереднім погодженням між батьками засобами телефонного зв'язку. Разом з цим, суд звертає увагу сторін, що більш конкретні місця та час побачень визначити не є можливим, та вони мають бути визначені батьками спільно виключно з урахуванням інтересів дитини, з огляду на стан здоров'я сина, потреб відповідного віку та інших життєвих обставин тощо. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, а саме визначено способи участі у вихованні дитини обох батьків, тому суд вважає за необхідне поділити судові витрати порівну на кожну зі сторін та відповідно стягнути половину сплаченого позивачем судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 121,80 гривень, решту судового збору у розмірі 121,80 гривень слід залишити за позивачем.

Outcome: partial