Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

18.04.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що від укладеного 05.12.2014 року шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просили позов задовольнити. Позивач зауважила, що доходи відповідача дають змогу останньому сплачувати аліменти в заявленому обсязі. Дитина має генетичне захворювання, яке потребує витрат на лікування та реабілітаційні процедури. Наслідки заочного розгляду роз`яснені та зрозумілі. Проти заочного розгляду та винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання, проведення судового розгляду без його участі від відповідача до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2014 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Дитина хворіє, що підтверджується медичними документами. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, вік дитини, стан здоров`я дитина, яка хворіє, виходячи з потреб дитини та її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.84, 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved