Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

18.11.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 29.04.2009р. в Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 242. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 07.04.2009р. народження. У позовній заяві позивачка вказує, що шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з вересня 2015р., коли сторони стали проживати окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, постійні сварки з різних побутових питань, в ході яких відповідач неодноразово застосовував фізичну силу до позивачки. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Після розірвання шлюбу просила прізвище « Бабенко» не змінювати. В судове засідання позивачка не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином ( а.с. № 12). До канцелярії 20.11.2015р. надійшла заява, в якій позивачка просила шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. (а.с. № 14). Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка ( а.с. № 13). 24.11.2015р. до суду надійшла заява відповідача згідно якої він проти задоволення позову не заперечував, просив винести рішення суду в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, про що 24.11.2015р. надав до суду відповідну заяву (а.с. № 17). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.2009р. в Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 242. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 07.04.2009р. народження (а.с.№ 7-8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через психологічну несумісність характерів подружжя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, втрату почуття любові та поваги. Крім того, негативно на подружні стосунки впливали конфлікти на побутовому підґрунті. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з вересня 2015 р., з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved