overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] в інтересах та за довіреністю онуки [PERSON] звернувся з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Баглійський відділ державної виконавчої служби, в якій просить зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 жовтня 2013 року, який накладений постановою від 03.11.2000 року відділом державної виконавчої служби Баглійського району Дніпродзержинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. [PERSON] є власником квартири. Немає будь-якого боргу. Бажає розпорядитись квартирою на свій розсуд, тому просить захистити свої права як власника шляхом зняття арешту з нерухомого майна, квартиру [ADDRESS]. Представник Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] Дар`я Сергіївна позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту визнала, пояснила, що Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області не заперечує проти зняття арешту та заборони на відчуження квартири [ADDRESS]. Суд вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] дідусь [PERSON]. За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 18 жовтня 2013 року, за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] загальною площею 22,3 кв.м та житловою площею 12,8 кв.м після померлого 28 серпня 2009 року [PERSON]. Представник Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що відсутні виконавчі провадження стосовно [PERSON] або [PERSON]. 03.11.2000 року внесено арешт нерухомого майна, квартиру [ADDRESS], який з 2005 року не діє. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а на квартиру накладено арешт, обставини якого невідомі та не надані власникові щодо існування будь-якого боргу, відсутні відомості щодо стягувача, тому порушено її право, яке підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна. Витрати, пов`язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1989 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб за згодою обох сторін шляхом подачі заяв до відділу РАЦС. З 2001 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, з того ж часу мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стало те, що між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Подальше існування сімї стало неможливим, шлюб носить формальний характер та шкодить його інтересам, у звязку з чим просить не надавати строк на примирення. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Спору щодо поділу майна між ними немає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 серпня 1989 року у Відділі ЗАГС Новоукраїнського райвиконкому, актовий запис №135. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шевчук». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 1989 року Відділом ЗАГС Новоукраїнського райвиконкому, актовий запис №135 ( а.с. 4 ). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2001 року. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив стягувати з відповідача на його користь понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в 2014 році, внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2012 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №187. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в червні 2015 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Судом встановлено, що з 25.07.2012 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.3. Шлюбні відносини припинили в червні 2015 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

18.11. 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 08.03.2006 року, який було зареєстровано Литовезькою сільською радою, актовий запис № 2. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 08 березня 2006 року, який було зареєстровано Литовезькою сільською радою, про що видано свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №011951 від 08 березня 2006 року. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], 12.02.2007року народження. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 05.06.1999р., зареєстрованим Глухівським міськвиконкомом за актовим записом №88. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з липня 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.06.1999р., шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськвиконкому, актовий запис №88 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з липня 2014 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19.11.2014 року, зареєстрованим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №408. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з лютого 2015 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.11.2014 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №408 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з лютого 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 540, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО №305203. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через розміщення оголошення про виклик відповідача на веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області від 07.12.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №540 від 10.11.2012 року, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО № 305203 (а.с. 4). Згідно матеріалів справи, позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище «Батов». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

18.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2014 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами припинено з 22 жовтня 2013 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №278764, виданого виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved