Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

19.04.2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити юридичний факт того, що він є сином [PERSON], померлої [INFO], та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] на ? частину квартири [ADDRESS]. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Позивач мешкав та був зареєстрований разом з матір'ю на час її смерті. Померлій матері позивача на час смерті належало ? частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. 20.09.2017 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до 8 ХДНК, де була заведена спадкова справа №670/2017. Але отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі не можливо, оскільки свідоцтво про народження позивача є пошкодженим, а отримати його дублікат неможливо, оскільки воно виготовлено на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, АРК. Позивач все життя проживав та був зареєстрований зі своєю матір'ю в одній квартирі, разом з нею брав участь у приватизації квартири, займався похованням своєї матері. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого права. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача ХМР про розгляд справи за відсутності представника ХМР, в якій він також просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Від представника третьої особи 8 ХДНК надійшла до суду заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності представника, та у вирішенні питання покладався на розсуд суду. Ухвалою судді від 25.04.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені позивачем 10.05.2018 року шляхом подання уточненої позовної заяви до суду. Ухвалою судді від 15.05.2018 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні було задоволено клопотання позивача про допит свідка [PERSON] Ухвалою суду від 03.08.2018 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі, справу призначено до судового розгляду, та витребувано у 8 ХДНК належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] в м. Сімферополі, та до суду надано свідоцтво про його народження, яке було видано Сімферопольським міським РАЦС, та вбачається, що його матір'ю зазначена [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане свідоцтво про народження позивача є зіпсованим, тому позивач звернувся до суду за встановленням вказаного факту, оскільки територія АРК є тимчасово окупованою, та документи видані та його території не створюють правових наслідків. [PERSON] на час своєї смерті була зареєстрована та мешкала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також довідкою виданою КП «Жилкомсервіс» від 22.09.2017 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи. У вказаній довідці зазначено, що померла [PERSON] є матір'ю позивача. Позивач у вказаній квартирі є зареєстрованим та проживає і зараз, що підтверджується копією паспорта, та наданою довідкою виданою КП «Жилкомсервіс» від 13.03.2018 року. Відповідно до наданого до суду свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1999 року за реєстр. №2-99-157408, квартира, що розташована за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], та належала [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засідання вказала, що вона є сусідкою позивача, та дійсно вказала, що знала померлу [PERSON], яка завжди проживала зі своїм сином [PERSON], вони вели з ним спільний побут, та завжди були однією сім'єю. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Таким чином, суд вважає, що факт того, що позивач є сином померлої [PERSON] є підтверджений, оскільки це підтверджується наданими до суду письмовими доказами, та показаннями свідка. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на ? квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв…Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України (в редакції 2004 року), правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Із наданих до суду матеріалів спадкової справи № 670/2017 заведеної Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], вбачається, що із заявою про прийняття спадщини щодо її майна звернувся тільки позивач. Відповідно до відповіді державного нотаріуса 8 ХДНК від 28.02.2018 року, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON], оскільки його свідоцтво про народження є зіпсованим, та рекомендовано звернутись до суду за захистом свого права. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (статті 1216,1217 ЦК України) Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 1296,1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Встановивши, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у зв'язку з відсутністю доказів родинного зв'язку між ним і померлою [PERSON] державним нотаріусом 8 ХДНК було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, тому судові витрати покладаються на самого позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved