Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

19.07.2013року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.03.2005року є власницею квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі з 2005року зареєстрований відповідач [PERSON] З 2009року останній за місцем реєстрації не проживає, особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актом від 04.06.2013року. Оскільки їй (позивачу) важко здійснювати оплату за комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб, вважаючи, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, тривалий час не проживає у квартирі, без поважних причин, просила про задоволення позову на підставі ст.ст.71,72 ЖК України. В процесі розгляду справи [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на спірне житлове приміщення. У позові зазначав, що з 2003року по 2009рік перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час спільного проживання, за спільні сімейні кошти, придбали спірну квартиру [ADDRESS], однак договір купівлі-продажу був оформлений тільки на [PERSON] Іншого житла для проживання він не має. Відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірною квартирою. Визначити порядок користування квартирою також відмовляється. Посилаючись на те, що придбане за час шлюбу майно є спільною сумісною власністю, а при поділі спільного майна подружжя частки дружини та чоловіка є рівними, [PERSON] просив визнати за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, зустрічні вимоги [PERSON] не визнала. Зазначала, що з 2003р по 2009р перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу, а саме 04.03.2005року придбала 51/300 часток домоволодіння по [ADDRESS]. Однак зазначена частка домоволодіння (квартира [NUMBER]) була придбана за кошти, отримані від продажу належної їй квартири по [ADDRESS]. З 2009року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, ніяких вимог що до поділу майна не пред'являв. Крім того, вважала, що [PERSON] пропустив строк звернення до суду за захистом свого права та просила про застосування позовної давності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, зустрічний позов підтримав. Зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період шлюбу, за сумісні кошти, з метою збільшення житлової площі, для родини, придбали квартиру [ADDRESS]. На час придбання квартири [PERSON] не працювала, усі витрати, кредитні зобов'язання виконував він (відповідач). На початку 2010р, [PERSON], змінила замки у квартирі, потрапити до квартири не має можливості. У квартирі залишились особисті речі. Таким чином, його не проживання у спірній квартирі має місце з поважних причин. Посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя, набутим за часшлюбу, а частки майна дружини та чоловіка є рівними, просив визнати за ним право власності на ? частку спірної квартири. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З 28.02.2003р по 06.08.2009р сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно договору купівлі-продажу від 04.03.2005року [PERSON] купила 51/300 частку домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно довідки ТОВ «Миколаївдомсервис» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином спірна квартира по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін на підставі ст.60 Сімейного кодексу України, оскільки набута останніми за час їх шлюбу. Відповідно до частини 1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] та визнання за останнім права власності на ? частку від 51/300 часток, належних за правовстановлюючими документами [PERSON], у домоволодінні [ADDRESS]. Доводи [PERSON] в судовому засіданні щодо непричетності [PERSON] до придбання спірної квартири також не можуть бути прийняті до уваги з урахуванням положень ст. 60 Сімейного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми закону вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того згідно із ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Посилання [PERSON], про пропуск [PERSON] строків позовної давнини, суд не приймає до уваги, оскільки вважає їх безпідставними. Суд вважає, права [PERSON] як співвласника спірної квартири були порушені після звернення [PERSON] до суду з позовом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи зазначені норми закону, встановлені фактичні обставини суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON], а тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved