overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

19.02.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 13.12.2011, в сумі 12291 грн 11 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову банк послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив, що в разі неявки відповідача він погоджується на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі заяви від 13.12.2011 позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3100 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 27.6% річних на суму залишку кредиту; пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання позивачем банківських послуг передбачено нарахування штрафу в разі порушення відповідачем термінів розрахунків (далі - Договір; а.с. 10-35) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України (далі - Кодекс) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 8, 9), відповідач умови договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2019 складає 12291 грн 11 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 1073 грн 46 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 7756 грн 17 коп., комісія та пеня - 2400 грн, штраф - 1061 грн 48 коп. Суд констатує, що позивачем взагалі не мотивовано правові підстави нарахування пені та комісії, при цьому не визначено окремо їх розмір; крім того, одночасне нарахування пені та штрафів за порушення відповідачем умов Договору суперечить приписам статті 61 Конституції України, яка прямо забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість у сумі 9891 грн 11 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту, нарахованим відсоткам і штрафам /1073.46 + 7756.17 + 1061.48/, а тому пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 80% /9891.11 : 12291.11 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1536 грн 80 коп. /1921 х 80%/.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

19.02.2019 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.10.2019 між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем мне склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя, виховання дитини та ведення спільного господарства. На теперішній час шлюбно- сімейні відносини припинені. Примирення між ними не можливо. У зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу у підготовчому засіданні за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просив розглядати справу у підготовчому засіданні, позов підтримав, просив задовольнити. Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 10.10.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №374. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

19.02.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовче засідання сторони не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; відповідач також повідомив суду про визнання позову та просив його задовольнити. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.08.2016, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

19.02.2019 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 р. Спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з вересня 2018 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. [PERSON] ухиляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді від 27.02.2019 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 27.03.2019 р. 27.03.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 13.05.2019 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК україни, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

19.02.2019р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 16.02.2013р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 158. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем погіршилося після народження дитини. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, працював, але не забезпечував сім`ю матеріально. В кінці 2017 року відповідач забрав всі свої речі та пішов з дому. Подружнє життя між сторонами та ведення спільного господарства фактично припинено, примирення та збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивачка у судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила задовольнти. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав. У зв`язку з визнанням відповідачем позову суд, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому провадженні. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 16.02.2013р. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.2013р. Від подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення сторони заперечують. Майнового спору між сторонами та спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

\~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~19.02.2019 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинені. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач останнім часом не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1890 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що розмір витрат на утримання сина щомісяця становить 3\~780 та складається з одягу, взуття, продуктів харчування, речей гігієни, медикаментів, іграшок, відвідування секцій, шкільних товарів, про що надала розрахунок. \~ \~ \~ \~Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\~300 грн. (а.с. 34). Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1\~300 грн. визнав (а.с. 35). Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). З копії довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради № 1102 від 21.01.2019 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , а отже перебуває на її утриманні (а.с. 10). Згідно\~\~ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини\~присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приймає до уваги надані докази з боку позивача та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи визнання уточненого позову відповідачем, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1\~300 грн. щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~19.02.2019\~року до\~повноліття дитини.\~ Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 12.08.2011 року, який зареєстрований 12.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 972. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, понад 5 місяців проживають окремо. Просить суд шлюб розірвати. Сторони подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Позивач просить судові витрати у справі залишити за ним. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 065732 від 12.08.2011 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 12.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 972 (а.с. 3). В шлюбі сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 21.06.2006 року, про визнання його безвісно відсутнім за заявою [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що в грудні 2001року він вчинив злочин і був вимушений\~ залишити територію України та мешкати в Російській Федерації. У 2006 році дружина заявника звернулась до Шосткинського міськрайсуду Сумської області,про визнання його безвісно відсутнім, а про судове рішення [PERSON] дізнався тільки на початку 2018 року. До суду заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в судове засідання не зявилась, надіславши клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON]\~ в судове засідання не зявилась. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області області від 21.06.2006 року по справі № 2-0-81/06 за заявою [PERSON], [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], було визнано безвісно відсутнім з 01.01.2002 року. З копії паспорта та довідку\~ про реєстрацію місця проживання [PERSON] вбачається, що він зареєстрований в [INFO]. Згідно ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У відповідності до ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи факт появи [PERSON], якого було визнано безвісно відсутнім, наявність його заяви про скасування рішення про визнання безвісно відсутнім, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати заявника безвісно відсутнім, а попереднє рішення суду підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 30.10.2005 року, який зареєстрований 30.10.2005 року Несвічівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим, подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 005440 від 30.10.2005 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.08.1983 року Несвічівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Судові витрати просить залишити за собою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved