Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

19.08.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несплату аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в період з 01.06.2017 року по 01.08.2019 року включно в сумі 73353,68 грн. Посилаючись на те, що згідно виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 22.10.2019 року Заводським відділом ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області відбувається примусове стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач не сплачує аліменти протягом останніх років, лише декілька місяців у 2018 році сплатив аліменти у повному обсязі, після чого перестав сплачувати їх знову. У зв`язку з чим, загальна заборгованість за станом на 01.08.2019 року зі сплати аліментів становить 73353,68 грн. Пеня по заборгованості не нараховувалась та не стягувалась. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він з 06.05.2019 року перебуває на обліку як безробітний у Миколаївському міському центрі зайнятості, тому немає можливості сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 13.07.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі даного рішення суду видано 22.10.2012 року виконавчий лист № 2/1412/4079/12, на підставі якого Заводським відділом ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції відкрито виконавче провадження. Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Занєвською А.А. від 05.08.2019 року, заборгованість відповідача [PERSON] по аліментам по справі №2/1412/4079/12 за період з червня 2017 по липень 2019 року станом на 31.07.2019 року складає 73353,68 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Пленум Верховного Суду України в своїйпостанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи суми щомісячної заборгованості та вимоги ст. 13 ЦПК України, суд вважає за можливе провести стягнення пені в межах заявлених позовних вимог, а саме: в сумі 73353,68 грн. за період з червня 2017 року по липень 2019 року. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved