Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

18.05.2017 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Правда» (далі СВК «Правда») звернулося до суду з заявою до [PERSON], в якій просило стягнути з [PERSON] на користь СВК «Правда» 133\~622, 02 грн. - на відшкодування матеріальної шкоди, 77700 грн. - недотриманої вигоди; з метою забезпечення позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, яке належить йому на праві власності, в тому числі земельні ділянки, а також рахунки в банках; з метою захисту інтересів СВК «Правда» винести рішення, яким заборонити [PERSON] та іншим особам проводити будь-які роботи на вищезгаданих ділянках до прийняття судом рішення по суті справи. Ухвалою від 31.05.2017 року позовну заяву СВК «Правда» до [PERSON] у частині вимог, а саме: з метою забезпечення позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, яке належить йому на праві власності, в тому числі земельні ділянки, а також рахунки в банках, а також з метою захисту інтересів СВК «Правда» винести рішення, яким заборонити [PERSON] та іншим особам проводити будь-які роботи на вищезгаданих ділянках до прийняття судом рішення по суті справи - повернута позивачу. Ухвалою від 13.06.2017 року відкрито провадження у справі у частині вимог про стягнення з відповідача збитків, а саме: 133\~622, 02 грн. - на відшкодування матеріальної шкоди та 77700 грн. - недотриманої вигоди. Ухвалою від 30.08.2017 року позов Сільськогосподарського виробничого кооператива «Правда» до [PERSON] про стягнення збитків залишений без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.11.2017 року ухвала Красноокнянського\~ районного суду Одеської області від 30.08.2017 року скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 02.01.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123182300:01:001:0233. Договір укладено на 10 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 квітня 2008 року за № 040852600075. Таким чином, термін дії договору закінчується 11 квітня 2018 року. Крім того, 01.02.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку, та орендар СВК «Правда», в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки: 5123182300:01:001:0232. Договір укладено на 10 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 квітня 2008 року за № 040852600075. Таким чином, термін дії договору закінчується 11 квітня 2018 року. Крім того, 02.01.2007 року орендодавецьКривошей В.М. з одного боку та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,24 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123182300:01:001:01:85. Договір укладено на 20 років. Даний договір зареєстрований у Красноокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 серпня 2007 року за № 040752600322. Таким чином, термін дії договору закінчується 13 серпня 2027 року. 26.07.2012 року, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від № 1 - 1056, власником земельної ділянки став син покійного [PERSON] Відповідно до п. 37 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. [PERSON] не звертався до орендаря із пропозицією про зміну умов або розірвання договору. Крім того, 02.01.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку, та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,13 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123182300:01:001:0217. Договір укладено на 20 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 серпня 2007 року за № 040752600321. Таким чином, термін дії договору закінчується 13 серпня 2027 року. Згадані орендовані земельні ділянки загальною площею 17,1769 га розміщені на полі № 13/1, одна біля одної. Поле засіяне орендарем СВК «Правда» багаторічними травами на сіно для годування худоби. 08 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до СВК «Правда» із заявою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки між нею та СВК «Правда», а також між її чоловіком [PERSON] 21.12.2016 року СВК «Правда» повідомило [PERSON] та [PERSON] про те, що термін дії згаданих договорів оренди закінчується 11 квітня 2018 року, а тому орендар відмовляється від дострокового розриву договорів. 24.03.2017 року біля 10.00 [PERSON] без відома та згоди орендаря вчинила підпал стерні багаторічних трав на орендованих СВК «Правда» вищезгаданих ділянках, розміщених на полі № 13/1, яке знаходиться біля села Унтіловка, на території Малаївської сільради Окнянського району. Підпал було виявлено охороною полів СВК «Правда», викликано пожежну охорону та співробітників поліції. Пожежу було ліквідовано, однак, не зважаючи на прохання працівників СВК «Правда» [PERSON] задискувала вищезгадані чотири земельні ділянки до чорного пару, чим повністю знищила посіви багаторічних трав на цих ділянках. Пізніше, продовжуючи протиправні дії, відповідач засіяла ці ділянки та продовжує їх обробляти, доглядаючи за посівами. Так відповідач, крім своєї ділянки, зданої в оренду, обробила та обробляє земельні ділянки [PERSON], [PERSON], [PERSON], за які позивач сплачує орендну плату та має право користуватись ними. В результаті неправомірних дій знищено посіви багаторічних трав, що належать СВК «Правда», на площі 17,1769 га. Збитки склали 211322,02 грн., в тому числі: прямі збитки - 133 622,02 грн; неотримана вигода - 77700,00 грн, оскільки не зібрано та не використано 64,75 тон сіна для годування худоби (один з основних видів діяльності СВК «Правда»). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з наведених підстав. Також додатково зазначив, що розмір шкоди обґрунтовано підтверджено відповідним розрахунком та наданою первинною бухгалтерською документацією. Відповідач у ході розгляду справи позов визнала частково, не погоджуючись з сумою відшкодування, зазначеної у позові. При цьому пояснила, що дійсно їй відомо, що відносно спірних земельних ділянок були укладені договори оренди з СВК «Правда». Серед даних земельних ділянок: одна належить їй, інша - її чоловіку, третя покійному батьку, яку в подальшому успадкував її (відповідача) рідний брат, а остання покійний матері, яку успадкувала вона (відповідач). Вважаючи, що термін дії договорів оренди земельних ділянок, які були укладені на 10 років вже закінчився, вона мала намір, їх обробляти, однак, при зверненні до СВК «Правда» їй повідомили, що, насправді, термін дії договору обчислюється не з дати підписання (02.01.2007 року), а з моменту державної реєстрації, тобто їй ще необхідно чекати більше року, оскільки реєстрація відбулася лише 11.04.2008 року. Даний факт обурив її, оскільки, вона вважає, що її фактично ошукали. Намагаючись врегулювати виниклий спір мирним шляхом, вона та її чоловік звернулися з заявами до СВК «Правда» про розірвання вищевказаних договорів, однак, їм було відмовлено. Не погоджуючись з такими діями, вона 24.03.2017 року прибула на вищевказані земельні ділянки, вирішила їх розчистити, оскільки було багато буряну, підпалила його, а потім задискувала вищезгадані чотири земельні ділянки та засіяла їх. Відповідач також погодилася, що дійсно позивачем підчас обробки спірних земельних ділянок понесені витрати, однак ті, які зазначені у позові є явно надуманими і занадто завищеними, вона вважає, що приблизна вартість понесених позивачем втрат складає 12\~000 грн.(вартість насіння, дизельного пального, заробітна плата працівникам та інше). Представник відповідача адвокат [PERSON], повідомлений належним чином, до суду не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. 02.01.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123182300:01:001:0233. Договір укладено на 10 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 квітня 2008 року за № 040852600075. Таким чином, термін дії договору закінчується 11 квітня 2018 року. Крім того, 01.02.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку, та орендар СВК «Правда», в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки: 5123182300:01:001:0232. Договір укладено на 10 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 квітня 2008 року за № 040852600075. Таким чином, термін дії договору закінчується 11 квітня 2018 року. Окрім того, 02.01.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,24 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123 182300:01:001:01:85. Договір укладено на 20 років. Даний договір зареєстрований у Красноокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 серпня 2007 року за № 040752600322. Таким чином, термін дії договору закінчується 13 серпня 2027 року. 26.07.2012 року, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від № 1 - 1056, власником земельної ділянки став син покійного [PERSON] Крім того, 02.01.2007 року орендодавець [PERSON] з одного боку, та орендар СВК «Правда» в особі голови правління [PERSON] з другого боку, уклали договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля), загальною площею 4,13 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5123182300:01:001:0217. Договір укладено на 20 років. Даний договір зареєстрований у Краснокнянському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 серпня 2007 року за № 040752600321. Таким чином, термін дії договору закінчується 13 серпня 2027 року. 08 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до СВК «Правда» із заявою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки між нею та СВК «Правда», а також між її чоловіком [PERSON] 21.12.2016 року СВК «Правда» повідомило [PERSON] та [PERSON] про те, що термін дії згаданих договорів оренди закінчується 11 квітня 2018 року, а тому орендар відмовляється від дострокового розриву договорів. Спірні договори у встановленому законом порядку не розірвані та недійсними не визнавалися. Дані обставини сторонами не оспорювалися, а тому не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Як вбачається з висновку Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 28.03.2017 року, 24.03.2017 року громадянка [PERSON] знаходилася на полі № 13/1, яке вона передала в оренду на 10 років СВК «Правда» та прибирала його, а саме палила бурян. В цей час на дане поле приїхав голова правління СВК «Правда» [PERSON] та повідомив [PERSON], що договір оренди закінчується 11.04.2018 року і щоб вона припинила палити бурян. Враховуючи те, що в даній події відсутній склад будь-якого кримінального та адміністративного правопорушення, але вбачаються цивільно-правові відносини, рекомендовано заявнику звернутися до суду. (а.с.110). Згідно акту про пожежу від 24.03.2017 року пожежею знищено посів багаторічних трав 3 га (а.с. 33). Дані письмові докази відповідачем також не оспорювалися. Разом з тим, приймаючи рішення про розмір відшкодування суд виходить з наступного. Щодо реальних збитків у розмірі 133\~622, 02 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Як зазначено вище, відповідач не заперечувала факт вчинення дій, а саме підпалу 24.03.2017 року на одній з земельних ділянок, яка перебуває в оренді у позивача, а також погодилася з тим, що задискувала чотири земельні ділянки та засіяла їх, не зважаючи на наявність діючих договорів оренди. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (ст. 13 ЦПК) Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження розміру збитків (реальні збитки) позивачем надано розрахунок (а.с.34-44), в якому перераховані витрати на пальне, заробітна плата працівникам, харчування, амортизація, єдиний соціальний внесок, а також вартість робіт з глибокого рихлення, боронування, культивації, сівби, підкошування, внесення фугніціду, також додано первинну бухгалтерську документацію СВК «Правда». Разом з тим, дана документація жодним чином не підтверджує вартість втрат, які підприємство зазнало у звязку з діями відповідача, оскільки не містить відомостей які саме роботи, у якій кількості, якими саме працівниками здійснювалися безпосередньо на спірних земельних ділянках, а лише містить інформацію про загальну діяльність підприємства. Окрім того, жодним чином не підтверджено, що на спірних земельних ділянках взагалі проводилися будь-які роботи. У ході судового розгляду представнику позивача було розяснено про можливість скористатися процесуальним правом та заяви клопотання про призначення економічної експертизи, однак представник позивача зауважив, що підстав для звернення з таким клопотанням він не вбачає, оскільки вважає, що доказів у справі достатньо. Разом з тим, з урахуванням того, що відповідач фактично не заперечувала, що позивачем могли бути понесені витрати приблизно у розмірі 12\~000 грн., суд відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнувши на відшкодування матеріальної шкоди 12\~000 грн. Розглядаючи вимогу позивача у частині упущеної вигоди суд дійшов до наступного. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Водночас обов'язковою передумовою задоволення вимог про відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями винної особи та заподіянням збитків; протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків; вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків. Вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу; при цьому протиправні дії відповідача є причиною, а збитки, які виникли, - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно, для ухвалення рішення про відшкодування упущеної вигоди протиправні дії винної особи мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі належного виконання боржником своїх обов'язків, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила кредитора одержання прибутку. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. При цьому, доведення наявності упущеної вигоди покладається саме на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.\~\~ Звертаючись із заявою про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен здійснити точні розрахунки і підкріпити їх відповідними доказами, які безспірно підтверджували б їх розмір, однак цього позивачем зроблено не було. Наведені позивачем розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, іншими належними і допустимими доказами, що свідчили б про конкретний розмір доходу, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються лише на поясненнях, що у подальшому зібране сіно підприємство мало намір реалізувати або годувати худобу, що не підтверджує наміри укласти в майбутньому відповідні договори поставки, купівлі-продажу, тощо, а тому не створює реальних наслідків для відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди. Позивачем також не надано доказів того, що неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості підприємство отримати прибуток. Ураховуючи те, що сума збитків (упущеної вигоди), яку просив стягнути позивач, обгрунтовується умовними припущеннями про можливість отримання ним доходу; позивачем не надано доказів того, що неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості підприємство отримати прибуток, суд вважає, що підстав для стягнення упущеної вигоди немає. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1600 грн. (судовий збір) пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial