overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 серпня 2009 року уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено у березні 2017 року, спільне господарство не ведеться, із відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Костіна». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №139841.(а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №368690. (а.с 5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у березні 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 серпня 2015 року уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено у вересні 2016 року, спільне господарство не ведеться, із відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Білоус», стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №314400.(а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 603780. (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у вересні 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачені судові витрати по справі. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за законом, що належало на праві власності його братові [PERSON], який 12.12.2010 року помер. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, розяснивши йому право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду. В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, 18.10.2017 року подано до суду заяву, у якій просять справу слухати у відсутності представника, позов визнають повністю. Таким чином, справа розглядається за відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що брат позивача [PERSON] помер 12.12.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). З свідоцтв про народження позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] вбачається, що батьками останніх є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 331 від 31.08.2017 року спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] один, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався, спадкоємцем є його брат [PERSON], земельна ділянка, розміром 0.15 га., розташована на території сільської ради (а.с.16). З довідки Рожищенської державної нотаріальної контори від 05.09.2017 № 468/01-16 вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] та йому розяснено право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.17). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 22 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у червні 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спір щодо поділу майна буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, в якій також зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у серпні 2016 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 362 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). 04 лютого 2013 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною відповідачем по справі 07 червня 2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх шести місяців подружнього життя виявилося, що вони з дружиною мають різні погляди на сімейне життя, у них відсутні спільні інтереси, що призвело спочатку до непорозумінь між ними, а згодом до численних сварок і скандалів. Небажання порозумітися і знайти компроміс у подружньому житті призвело до втрати почуття любові, прихильності і поваги одне до одного, вони стали чужими людьми. Ведення спільного господарства між ними припинено, майнових спорів не має, шлюбні відносини припинені. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у звязку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і [PERSON] Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.12-13). У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.6). У судове засідання відповідач надала письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. [PERSON] також зазначила у заяві до суду, що однією сімєю з відповідачем не проживають разом з червня 2017 року, дітей віком до одного року вона не має, на даний час не перебуває у стані вагітності. Просить справу розглянути в її відсутність, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Губченко» (а.с.16). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського районного управління юстиції у Запорізькій області 07 червня 2014 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС №140709, виданого 07 червня 2014 року (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 2017 року і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 27. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що у них різні характери, інтереси та погляди на життя. Між ними не існує взаєморозуміння, поваги та довіри. Спільного господарства вони не ведуть, домашнім побутом не пов'язані. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕГ № 067274 від 01.10.2011 року (а.с.5). Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження, з яких вбачається, що позивач [PERSON] є її батьком (а.с.7). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати у справі слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2009 року вони з відповідачем уклали шлюб зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що за час спільного мешкання сторони зрозуміли, що по різному дивляться на життя, виникають суперечки. З серпня 2013 року фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені. Вони втратили почуття любов один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просила слухати праву за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №111266 виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 13.03.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №113. Між реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Рахманов, дружини [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] згідно копії свідоцтва серії 1-ВЛ №172680, актовий запис №4120 Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дітей у подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Сутягіна». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 16 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через часті сварки на побутовому грунті, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили з 04 липня 2017 року. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені 04 липня 2017 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2006 року, про що виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за №\~7 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 21 січня 2007 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, сварки на побутовому ґрунті, несхожість характерів та втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені 04\~липня 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісяця з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по її вихованню та не утримує матеріально, дитина перебуває на утриманні матері. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання доньки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; письмовими поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки, тому суд вважає, що за таких умов позов підлягає задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved