Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

19 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з даною позовною заявою в якій просив поновити його на роботі на посаду головного інженера комунального підприємства «Золочівське районне житлово-комунальне господарство» комунального підприємства «Золочівське районне житлово-комунальне господарство». Стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за час вимушеного прогулу в сумі 9720,00 грн.,моральну шкоду та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до наказу начальника КП «Золочівське районне житлово-комунальне господарство» від 12.01.2015 року №2-к його було прийнято на посаду головного інженера Підприємства з випробувальним терміном один місяць. Свої посадови обов'язки він виконував у повному обсязі, за час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався.11.02.2015 року [PERSON] захворів на гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів. Про свою хворобу він особисто повідомив керівника підприємства Гусаченко О.В., після чого звернувся до лікарні. На лікарняному перебував з 11.02.2015 року по 17.02.2015 року. 18 лютого 2015 року останній вийшов на роботу і дізнався, що з 11.02.2015 року був звільнений із займаної посади за ст.. 28 КЗпП України «Результати випробування при прийнятті на роботу». В якості обґрунтування підстав звільнення йому було надано копію акту про відсутність його на роботі з 11 години 11.02.2015 року. Звільнення вважає незаконним з тих підстав, що [PERSON] було звільнено в результаті незадовільного результату випробування з власної ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Керівником підприємства не надано йому жодних документів, що підтверджують факт визнання його таким, що не витримав випробування. Складення акту про його відсутність без поважних причин на роботі 11.02.2015 року могло бути підставою для звільнення його за прогул, але ніяк не за ст.. 28 КЗпП України, тим більше, що його причина відсутності-хвороба, була підтверджена документально. Оскільки [PERSON] буз звільнений без законної підстави 11.02.2015 року, то він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Дана ситуація спричинила позивачу значних моральних страждань. Крім того, з позивачем не було проведено розрахунок, не видано належним чином оформлену трудову книжку,копію наказу про звільнення що грубо порушує його законні права та інтереси, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов в повному обсязі, уточнив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та зменшив її до 6000,00 грн. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.01.2015 року [PERSON] зараховано на посаду головного інженера КП «Золочівське районне житлово-комунальне господарство», наказ №2-к від 12.01.2015 року, та 11.02.2015 року звільнено з посади згідно ст.. 28 КЗпП України, наказ №6-к від 11.02.2015 року, що вбачається з наданої суду належним чином завіреної копії трудової книги [PERSON] та копій наказів начальника КП «Золочівське районне житлово-комунальне господарство» від 12.01.2015 року №2-к та від 11.02.2015 року №6-к (а.с.4, а.с. 4 на звороті, а.с. 5) Зі ст.. 431 КЗпП України слідує, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, між іншим у разі незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу. Представником відповідача в судовому засіданні не надано доказів незадовільності результату випробування [PERSON] на посаді головного інженера КП «Золочівське житлово-комунальне підприємство», натомість, з наданої суду копії листка непрацездатності серії АГР №237673 виданого 11.02.2015 року [PERSON] з причин хвороби:діагноз гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, вбачається, що останній звільнений від роботи з 11.02.2015 року по 14.02.2015 року лікарем [PERSON], тобто був тимчасово непрацездатним.(а.с.6). Відповідно до положень ст.. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Таким чином звільнення [PERSON] відбулося незаконно. Ст.. 47 КЗпП України власник, або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.. 116 цього кодексу.У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. З копії наказу №6-к КП «Золочівське районне житлово-комунальне господарство» від 11.02.2015 року вбачається, що [PERSON] звільнено з посади головного інженера з 11.02.2015 року за ст.. 28 «Результати випробування при прийнятті на роботу КЗпП України», однак відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення з вищезазначеним наказом(а.с.5) З наданої суду копії акту КП «Золочівське житлово-комунальне господарство» від 11.02.2015 року слідує, що 11.02.2015 року головний інженер підприємства [PERSON] був присутнім на робочому місці з 08-00 до 11-00 години, з 11-00 години та до кінця робочого дня головного інженера на підприємстві та інших об'єктах підпорядкованих підприємству не було.акт складено у складі:начальника КП «Золочівське ЖКГ» [PERSON], тракториста [PERSON], робочого [PERSON], робочого [PERSON], бригадира [PERSON].(а.с.5 на звороті) Складення акту про відсутність [PERSON] без поважних причин на роботі 11.02.2015 року могло бути підставою для звільнення його за прогул, але яж ніяк не за ст.. 28 КЗпП України. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що прямо випливає з ч.2 ст. 235 КЗпП України.Оскільки [PERSON] 11.02.2015 року був звільнений незаконно, то він має право на отримання середнього заробітку по день винесення судового рішення. З довідки, виданої [PERSON], вбачається, що середній заробіток останнього складає 3000,00 грн.А тому, сума відповідно до ст.. 116 КЗпП яка йому підлягає до виплати за час вимушеного прогулу, в період часу з 12.02.2015 року по 12.03.2015 року, з 12.03.2015 року по 12.04.2015 року, з 12.04.2015 року по 12.05.2015 року, з 12.05.2015 року по 21.05.2015 року складає 9720,00 грн.За час з 12.01.2015 року по 11.02.2015 року заробітну плату у розмірі 2775,18 грн. останній отримав, тому не наполягає на стягненні заборгованості за даний період. Відповідно до ст.. 2371 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди,та стягує з КП «Золочівське житлово-комунальне господарство» 6000,00 грн., так як незаконне звільнення [PERSON] з роботи позбавило його засобів на існування, а запис в трудовій книжці про те, що ним не витримано випробування, встановлене при прийомі на роботу, не дасть йому змоги на рівних конкурувати на рикну праці і знайти нову високооплачувану роботу. На підставі викладеного,

Outcome: approved