Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

18.02.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що у 1999 році біля робітничого гуртожитку на вулиці Кіквідзе в м. Києві, де позивачка працювала двірником, вона познайомилась з [PERSON], який працював вантажником в ресторані Братислава. Деякий час позивачка зустрічалась з [PERSON] та вони разом ходили в гості до матері [PERSON], з якою у позивачки склались дуже теплі стосунки. Згодом позивачка та [PERSON] вирішили проживати однією сім'єю та почали спільно орендувати житло в Дніпровському районі м. Києва, спочатку на [ADDRESS], а потім на [ADDRESS]. Разом на відпочинок позивачка та [PERSON] не їздили, оскільки не мали такої можливості, однак зрідка на вихідні дні разом ходили на озеро. Позивачка зазначає, що одним з приємних спільних спогадів є святкування п'ятдесятиріччя позивачки у 2003 році в кафе на [ADDRESS], де зібралось близько 15 близьких та друзів, що підтверджується відповідними фотографіями. Після смерті матері [PERSON] в літку 2008 року позивачка разом з [PERSON] стали проживати в квартирі померлої [ADDRESS]. Після квартирного обміну у червні 2008 року позивачка разом з [PERSON] стали проживати у комунальній квартирі останнього [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що одразу зареєструвати своє місце проживання у зазначеній квартирі вона не змогла, оскільки втратила паспорт і тривалий час відновлювала його. Запис про реєстрацію був зроблений лише 07.08.2008 року, одразу після поновлення паспорту. Саме з причин відсутності паспорта позивачка та [PERSON] не змогли зареєструвати шлюб, хоча, за твердженням позивачки, [PERSON] робив їй відповідну пропозицію. Восени 2007 року у [PERSON] стався перелом стегна та тазу і він тривалий час знаходився у важкому стані, оскільки травма мала багато ускладнень. На той час [PERSON] не отримував ніякої допомоги, а позивачка працюючи прибиральницею мала дохід у сумі 2000,00 грн. і ніхто окрім неї не надав допомогу [PERSON], а після виходу на пенсію дохід позивачки став 1050,00 грн. Від попереднього шлюбу у [PERSON] було дві доньки - відповідачки у справі, однак стосунки між батьком та доньками були дуже прохолодні, їх практично не було зовсім. За твердженням позивачки, [PERSON] мав на своїх доньок образу і не любив згадувати про них, а сусіди навіть не знали про існування у [PERSON] доньок. [PERSON] навіть не запросили на весілля однієї з доньок - [PERSON], і про її весілля він дізнався лише через місяць від своїх знайомих. Позивачка вказує, що [PERSON] звертався до своїх дітей лічені рази, виключно у разі крайньої необхідності. Один раз у 2012 році [PERSON] позичив у доньки [PERSON] 100,00 грн., яких не вистачало на лікування, а пізніше вона декілька разів телефонувала та вимагала повернути кошти, хоча знала, що після травми у 2007 році він не може працювати і знаходиться у скрутному стані. Заробітної плати, яку отримувала позивачка, ледве вистачало на їжу та комунальні послуги, ніякого одягу позивачка та [PERSON] не купували, а із ліків просили призначити дешевші на котрі все одно коштів не вистачало. Вдруге [PERSON] звернувся до своєї доньки [PERSON] по допомогу у липні 2013 року, коли було потрібно терміново робити операцію по видаленню пухлини гортані. Розмова [PERSON] зі своєю донькою відбулась по телефону в присутності сусідки [PERSON] Для операції потрібно було 5000,00 грн. і саме цю суму або ж хоча б її частину [PERSON] попросив у своєї доньки, але у відповідь вона сказала, що оскільки він живе з позивачкою, то нехай позивачка та її донька і допомагають. За твердженням позивачка, така відповідь справила на [PERSON] гнітюче та принизливе враження, адже він знав, що донька працює адміністратором в ресторані, а її чоловік поваром. Як зазначає позивачка до 2010 року вона та [PERSON] жили лише на її пенсію і лише 29.06.2010 року [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності 3-ї групи у сумі 800,00 грн. Не дивлячись на те, що група інвалідності була робоча, за станом здоров'я [PERSON] не міг працювати, оскільки до набутих ускладнень після травми додалась онкологічна хвороба, яка з початку була непомітною, а потім набула важкого стану. За твердженням позивачки, хвороба [PERSON] та його тяжкий стан постійно потребували великих матеріальних витрат, тому перебуваючи вже п'ятий рік на пенсії позивачка була вимушена постійно підпрацьовувати прибиральницею у магазині «Сільпо» на Осокорках. Потерпаючи від нестачі коштів на лікування позивачка та [PERSON] були вимушені взяти кредит у «Альфобанку» в сумі 15000,00 грн. Останній рік перед смертю [PERSON] тяжко хворів, йому зробили хіміотерапію, за котру позивачка сплатила 1300,00 грн., але не зважаючи на це йому стало ще гірше, ніхто зі знайомих не допомагав, тому всі проблеми та складності лягли на плечі позивачки. [INFO] у віці 54 роки [PERSON] помер і всіма витратами на поховання та оплату боргів займалась позивачка. Позивачка посилається на те. що доказами її постійного проживання із померлим однією сім'єю є покази свідків, наявність у неї всіх документів [PERSON] та спільні фотографії. За життя [PERSON] радився із позивачкою по всім життєвим питанням, ділив із нею усі радості і позивачка надавала йому моральну підтримку у часи його тяжкого фізичного стану. Позивачка зазначає, що під час спільного життя вона виконувала всю хатню роботу, готувала їжу, прибирала, прала та любила [PERSON] за його спокійний і добрий характер. Коли [PERSON] став тяжко хворіти усю хатню роботу виконувала лише позивачка, а [PERSON] вже потребував сторонньої допомоги, не міг сам вийти на вулицю, не міг сам піти до лікарні, позивачка постійно супроводжувала його та допомагала. Оскільки у [PERSON] була страшна слабкість і несила, він весь час проводив у ліжку, коли позивачки не було вдома він навіть не міг сам собі розігріти їжу, а останнім часом вже не міг самостійно їсти та вдягатись. Все це робив лише за допомогою позивачки, а вона розривалась між чоловіком, роботою та пошуком грошей. Позивачка зазначає, що іншого житла вона не має та не має можливості придбати житло, оскільки після смерті [PERSON] залишились лише борги і будь-яка стороння допомога відсутня, тому позивачка просить суд встановити факт її проживання разом з [PERSON] однією сім'єю з 1999 року по дату його смерті [INFO] та визнати право позивачки на спадкування після померлого [PERSON] разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що вона багато років проживала з [PERSON], турбувалась про нього та сама справляла похорон останнього. Позивачка познайомилась з [PERSON] в 1999 році, вони почали зустрічатись спочатку як знайомі, а потім стали проживати як сім'я на [ADDRESS], оскільки там позивачка мала кімнату як двірник, а зареєстрована позивачка була по [ADDRESS] з 1979 року по 2004 рік. В гуртожитку позивачка проживала разом з [PERSON] та своєю донькою, потім орендували квартиру на [ADDRESS], яку оплачував [PERSON], оскільки гуртожиток закрили. По [ADDRESS] проживали біля трьох років, а потім орендували квартиру на [ADDRESS]. Постійно стали проживати з 2007 року по [ADDRESS], як сім'я, як чоловік та дружина. Позивачка зазначає, що вона прала, прибирала, прасувала, з [PERSON] вони були пов'язані спільним побутом, інколи [PERSON] навідував своїх доньок. Позивачка зазначає, що мала добрі стосунки із матір'ю [PERSON], разом із ним вони ходили до неї у гості і мати добре спілкувалась з позивачкою. За твердженням позивачки, вона не спілкувалась із доньками померлого, бо вони цього не хотіли. Коли у 2007 році у [PERSON] сталась травма тазу та стегна він хворів десь 8-9 місяців і лежав у своєї матері, а позивака навідувала його. В травні 2013 року дізнались, що у [PERSON] рак гортані і потрібна операція, але його доньки грошами не допомогли, тому позивачка оплатила лікування [PERSON] власними коштами, йому зробили хіміотерапію, а до другої він не дожив бо додалось ще запалення легенів. З хворобою [PERSON] самостійно ходити не міг, позивачка возила його у лікарню, виводила на вулицю, а останній місяць навіть водила у душ. Позивачка зазначає, що всі витрати на поховання вона сплатила власними коштами, а відповідачки, з невідомих позивачці причин, не допомагали. У позивачки не було телефонів відповідачок і її знайомі також не мали їх номерів, але про хворобу батька доньки були обізнані. Коли після смерті [PERSON] позивачці зателефонувала якась жінка і попросила покликати [PERSON], вона не сказала що він помер, оскільки жінка представилась колишньою однокласницею, а позивачка була впевнена, що жінка обманює і ніяка вона не однокласниця. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що факт тривалого спільного проживання позивачки та [PERSON] з 1999 року по день смерті [PERSON] підтверджується показами свідків, відміткою у паспорті позивачки про її реєстрацію за місцем проживання [PERSON], довідками форми 3 і спільними фотографіями. Відношення [PERSON] до позивачки як до дружини обумовлено спільним проживанням, спільним побутом, наявністю взаємних прав та обов'язків, підтверджується наявністю багатьох спільних знайомих, наявністю у позивачки всіх документів померлого, замовленням особисто позивачкою всіх ритуальних послуг та поховання [PERSON] саме позивачкою без будь-якої сторонньої допомоги. Наявність інвалідизуючого стану [PERSON] після травми тазу та стегна у 2007 році, знаходження його майже рік у тяжкому стані, важке протікання хвороби та наявність ускладнень хвороби, неможливість працювати надалі, відсутність будь-якої соціальної допомоги до часу фактичного оформлення інвалідності [PERSON] 26.06.2010 року підтверджені його пенсійним посвідченням, рахунками на придбання медикаментів, медичними довідками з діагнозами хвороб і причиною смерті, допитом свідків. [PERSON] до 26.06.2010 року існував виключно на заробітну плату позивача, а після оформлення її пенсії у 2008 році - за рахунок її пенсії та її підробіток прибиральницею у магазині «Сільпо». Здійснення позивачкою опіки по відношенню до [PERSON], а саме: спілкування, поради та консультації по всім побутовим і медичним проблемам, поздоровлення зі святами та спільні святкування, прибирання квартири, приготування перетертої їжі, що обумовлено особливостями хвороби горла, - підтверджено документами, фотографіями та свідками. Знаходження [PERSON] тривалий час у безпорадному стані, обумовленому не тільки каліцтвом після травми 2007 року, але і тяжкими хворобами: ускладнення від отриманих травм тазу та стегна, туберкульоз, онкологічне захворювання, що підтверджується свідками, наявністю пенсійного посвідчення інваліда, медичними довідками, довідкою з прокуратури про смерть, рахунками на покупку медикаментів. [PERSON] на початку захворювання не був лежачим хворим, але перебував у безпорадному стані, оскільки він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що у 1992 році її батьки розірвали шлюб, але батько ще декілька разів повертався в сім'ю, а у 2000 році зовсім пішов і проживав у своєї матері. У 2007 році в нього сталася травма і вона разом зі своєї сестрою та мамою навідували батька у бабусі. Після смерті бабусі у 2007 році відповідачка переїхала проживати в помешкання померлої по [ADDRESS], а батько переїхав жити на [ADDRESS]. Відповідачка зазначає, що не часто але вона та її сестра спілкувались із батьком, дзвонили йому, при цьому, часто позивачка не запрошувала його до телефону. Відповідачка зазначає, що всі свята, як то дні народження її та сестри, батько святкував з ними, однак підтверджуючих фотографій не лишилось. Про наявність у батька хвороби на рак відповідачка не знала, але надавала йому матеріальну допомогу і ніколи не вимагала повернути кошти назад. Відповідачка стверджує, що померлий батько казав, що в нього болить горло, але про те, що це рак ніколи не говорив. Про смерть батька відповідачка дізналась лише через 40 днів від знайомих, а до цього дзвонила йому, трубку взяла позивачка і сказала, що він вийшов покурити, хоча на той час він вже помер. Коли у 2007 році батько лежав з травмою десь біля 1-го року, ним опікувалась відповідачка, її сестра та колишня дружина померлого і його мати, при цьому, весь цей час він проживав у бабусі. Відповідачка стверджує, що надавала померлому батьку матеріальну допомогу і ніколи від цього не відмовлялась, а її сестра [PERSON] навіть подарувала батьку комунальну квартиру по [ADDRESS] де зараз проживає позивачка і має претензії щодо цієї квартири. Також відповідачка зазначає, що особисто вона надавала батьку матеріальну допомогу у розмірі 100-200 грн. на місяць, що можуть підтвердити мати і сестра, однак документального підтвердження цьому немає. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечують проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, і, зокрема, пояснили суду, що твердження позивача про спільне проживання з [PERSON] з 1999 року не відповідають дійсності, оскільки до 2000 року включно [PERSON] проживав зі своєю колишньою дружиною [PERSON], а з 2000 року проживав разом зі своєю матір'ю [PERSON] по [ADDRESS], яка померла [INFO]. Єдиним підтвердженням проживання позивачки разом з [PERSON] по [ADDRESS] є довідка форми 3 де зазначена дата реєстрації позивачки з вказівкою на 2008 рік. При цьому, спільне проживання позивачки з [PERSON] по [ADDRESS] мало місце на підставі приятельських відносин та у зв'язку зі скрутним становищем позивача. [PERSON] запропонував позивачці спільне проживання на умовах добросусідства, адже наявність місця реєстрації мала допомогти позивачу знайти роботу і позивачка займалась хатнім господарством виключно в рахунок проживання у зазначеному житлі, що розглядалось [PERSON] як своєрідна плата за надану житлову площу. Крім того, представники вважають, що позивачем не надано доказів безперервного проживання з [PERSON] з моменту реєстрації у зазначеній квартирі, тобто з 2008 року. На думку представників, позивачка безпідставно стверджує, що відносини між [PERSON] та його доньками були прохолодні і він звертався до них але у разі крайньої необхідності, оскільки [PERSON] спілкувався зі своєю сім'єю телефоном, відвідував свою колишню родину, святкував разом із ними сімейні свята та мав дружні із ними стосунки. Крім того, відповідачка [PERSON] за договором дарування подарувала батьку квартиру по [ADDRESS], що також спростовує відсутність дружніх взаємних родинних відносин. При цьому відносини між позивачкою та [PERSON] весь час супроводжувались сварками, що виникали у зв'язку зі зловживанням алкогольними напоями, сусіди неодноразово скаржились на конфлікти, які виникали між ними. Свідчення позивача щодо наявності непостійного працевлаштування, а також повного утримання померлого [PERSON] за рахунок пенсії позивача і непостійного заробітку належно не підтверджені, що не дає підстав для висновку про те, що [PERSON] перебував на повному матеріальному утриманні позивача до моменту його смерті. Натомість утримання позивачем [PERSON] спростовується призначеною [PERSON] пенсією, що свідчить про відсутність потреби в матеріальній допомозі з боку позивача. Відповідачі не знали про смерть [PERSON], а тому не могли відповідно взяти на себе витрати пов'язані з похованням батька та здійснити це належним чином, оскільки позивач навмисно приховала факт смерті. Вже після смерті [PERSON] сусіди померлого телефонували за його адресою, щоб дізнатись про стан його здоров'я, але позивач відповіла, що [PERSON] не може підійти до телефону через зайнятість, хоча на той час, як виявилось згодом, [PERSON] вже було поховано, таким чином позивачка навмисно приховала його смерть. На думку представників, оскільки факт проживання однією сім'єю не обмежується спільним проживанням, вбачаються підстави стверджувати про відсутність між позивачем та [PERSON] спільного побуту, спільних прав та обов'язків, усталених відносин притаманних подружжю. [INFO] [PERSON] помер. Відповідачі у справі є рідними доньками померлого, отже є спадкоємцями майна померлого першої черги. Позивачкою не надано жодних належних доказів, які б підтверджували опіку над померлим протягом тривалого часу, його матеріальне забезпечення позивачем, надання іншої допомоги спадкодавцеві, а також не підтверджено, що померлий потребував такої допомоги через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, будучі у безпорадному стані. За наведених обставин представники вважають, що факт проживання позивача із [PERSON] однією сім'єю не підтверджено, а проживання позивачки за місцем проживання [PERSON] обумовлено бажанням [PERSON] допомогти позивачці у працевлаштуванні, при цьому, сім'ї вони не складали. Всі сторони визнали, що під час травми у 2007 році померлий жив у своєї матері. Наявні фотографії не фіксують проживання однією сім'єю, на них немає конкретних дат, сама позивачка не пам'ятає точно дати смерті матері [PERSON] та дати її знайомства з [PERSON] На рак [PERSON] захворів у квітні 2013 року, а за медичною допомогою звернувся лише у червні 2013 року і по медичну допомогу звертався лише три рази, сама ж позивачка замість надання допомоги лише розпивала спиртні напої. Представники також посилаються на те, що як свідчать матеріали справи, [PERSON] сам отримав кредит на своє лікування, що вказує на відсутність матеріальної допомоги зі сторони позивачки. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона працює лаборантом в інституті раку, є подругою колишньої дружини померлого з 1973 року і знала цю сім'ю та навіть була дружкою на їх весіллі. Померлий постійно контактував зі своєю родиною, дзвонив, приходив на дні народження доньок та до їх матері. В сім'ї відповідачів свідок буває щотижня, навіть після переїзду [PERSON] для проживання на [ADDRESS], він все одно приходив у свою родину в гості, останній раз близько двох років тому. Про хворобу [PERSON] на рак свідку не відомо, але пам'ятає, що він ламав стегно і його колишня дружина відвідувала його в лікарні, приносила ліки та харчі. Про наявність в [PERSON] цивільної дружини свідку відомо, оскільки коли [PERSON] перевозив свої речі в квартиру на [ADDRESS], свідок допомагала та бачила там позивачку. Стосовно доньок померлого свідок зазначила, що вони завжди допомагали батьку коли він цього потребував і дзвонив їм. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є другом сім'ї відповідачів і знає цю родину з 1997 року. Померлого свідок знала не дуже добре, але десь сім років тому він дзвонив їй і радився по питаннях нерухомості, зокрема, питав як оформити його кімнату на дітей, а потім десь чотири роки тому подзвонив і сказав, що пропали його документи та він не може піти до нотаріуса щоб написати заповіт. Також свідок зазначає, що [PERSON] повідомив їй, що з ним живуть чужі люди, а саме жінка на ім'я [PERSON] та її донька і він їм допомагає, а вони йому, оскільки на одну пенсію прожити важко, при цьому, [PERSON] зазначив, що своєї квартири чужим людям не віддасть. Також свідку відомо про те, що в нього була травма ноги і колишня дружина йому в цей час всіляко допомагала. Коли він перестав дзвонити, відповідачі разом зі своєю матір'ю почали його пошуки, подзвонили в квартиру на [ADDRESS], слухавку взяла жінка та сказала, що він уїхав, а пізніше подзвонили його сусіди і повідомили, що він помер. На скільки відомо свідку у [PERSON] була двохкімнатна квартира, яку він віддав своїм донькам як компенсацію по аліментах, а донька [PERSON] подарувала йому свою кімнату на [ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що була сусідкою позивачки по комунальній квартирі протягом останніх семи місяців життя [PERSON] Свідок стверджує, що позивачка разом з [PERSON] зловживали алкогольними напоями та починали гуляти з розпиванням спиртних напоїв з п'ятою години ранку. В кімнаті позивачки і [PERSON] проживали квартиранти, які обікрали позивачку і тоді вона їх вигнала. Свідок зазначає, що чула як позивачка вимагала від [PERSON] одружитись із нею але він відмовляв їй у цьому, а вже коли [PERSON] не міг ходити, позивачка хотіла привезти людину з РАГСу щоб зареєструвати шлюб, але [PERSON] відмовився від цього. Також свідок стверджує, що коли [PERSON] вже був прикутий до ліжка, саме свідок кормила його, а позивачки постійно сиділа на кухні і не мала до нього жодних почуттів та не турбувалась про нього. Свідок зазначає, що по сусідству із позивачкою вона проживала з 01.03.2013 року по 15.08.2013 року. В кімнаті позивача проживала сама позивачка, [PERSON] та якась сім'я без паспортів, яка знімала в них житло. Свідок стверджує, що позивачка не лікувала [PERSON], а лише вживала спиртні напої. В березні 2013 року [PERSON] ще був здоровим, а потім почав хворіти, він часто згадував своїх доньок, а коли позивачка про це чула вона дуже злилась. [PERSON] була потрібна допомога, але позивачка про нього не турбувалась, а лише казала йому, що треба було раніше думати про здоров'я і тепер лежи собі. Також свідок стверджує, що [PERSON] самостійно ходив у лікарню, один раз його супроводжувала позивачка, а один раз їх квартиранти. Під час онкологічної хвороби позивачка не готувала [PERSON] особливої їжі, ходив він сам без допомоги, а не працював тому, що зловживав спиртними напоями разом з позивачкою. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що по сусідству з позивачкою в комунальній квартирі проживає її син і вона кожного дня бувала у цій комунальній квартири, оскільки відвідувала сина. При цьому, свідок стверджує, що позивачка була постійно в стані алкогольного сп'яніння з якимись невідомими людьми. Померлий був для них на задньому плані, вони навіть били його. На думку свідка, саме позивачка відбила [PERSON] від сім'ї, а потім втягла його у постійні п'янки. З позивачкою [PERSON] проживав в комунальній квартирі по [ADDRESS] з самого початку як переїхав, він хворів на туберкульоз, потім на рак, а позивачка продовжували пити і ніхто його не жалів. Позивачка [PERSON] не доглядала і весь час була на підпитку. Про те, що [PERSON] помер свідок дізналась лише після його похорону, він був інвалідом і добрим чоловіком, але спиртні напої звели його в могилу, він не міг працювати, ходити на роботу, а останнім часом лежав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він проживав по сусідству з [PERSON] в комунальній квартирі з 1986 року по 2011 рік, а потім з квітня 2013 року по вересень 2013 року. Свідок стверджує, що позивачка має намір відібрати належну [PERSON] кімнати, хоча померлий хотів щоб ця кімната належала його доньці [PERSON]. Останнім часом [PERSON] жалів про образ свого життя і казав свідку, що прописав позивачку лише для того щоб вона могла знайти роботу. У свідка були добрі стосунки з [PERSON], а позивачку померлий йому ніяк не представляв. Сама позивачка має скандальний характер. Окрім [PERSON] та позивачки у їх кімнаті проживала донька позивачки і біля одного року проживали ще двоє квартирантів. Свідок зазначає, що порядку в кімнаті не було, квартиранти платили їм не грошима, а спиртними напоями. Останнім часом [PERSON] не вживав спиртних напоїв, а позивачка і до теперішнього часу зловживає спиртним напоями. [PERSON] розповідав свідку, що колись в нього була травма ноги. Жили [PERSON] та позивачка за його пенсію по інвалідності, при цьому, позивачка також ходила на роботу. Відносини між [PERSON] та позивачкою не були сімейними, бо разом вони нічного не робили, іноді позивачка готувала, але [PERSON] просив їсти у свідка. Про своїх дітей, особливо про доньку [PERSON], [PERSON] завжди говорив добре, і зі слів померлого він періодично відвідував своїх дітей. В квітні [PERSON] сказав свідку, що погано себе почуває, а потім стало відомо, що в нього рак. До останнього [PERSON] пересувався сам і свідок жодного разу не бачив щоб хтось виводив його на вулицю, оскільки ходив померлий сам. Свідок стверджує, що позивачка не турбувалась про [PERSON], лише сварилась на нього нецензурними словами та дралась із ним. Свідок зазначає, що [PERSON] казав йому, що донька позивачки навіть била його. [PERSON] вважав позивачку квартиранткою. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є подругою [PERSON] та позивачки і знала їх протягом 15 років. [PERSON] та позивачка жили разом, вели спільне господарство, спочатку проживали на Воскресінці, а потім на [ADDRESS]. Коли [PERSON] хворів позивачка допомагала йому, лікувала і за власні кошти поховала. [PERSON] та позивачка десь 5-6 років проживали в комунальній квартирі як сім'я, разом робили покупки, купили диван та пральну машину. Раніше [PERSON] працював, але після 2000 року зламав ногу і вже не працював, а позивачка опікувалась ним, потім [PERSON] оформив пенсію. Останнім часом [PERSON] потребував допомоги і тільки позивачка йому допомагала, а доньки цього не робили. З початку літа 2013 року [PERSON] стало зовсім погано, але надія ще була. Свідок стверджує, що [PERSON] хотів щоб позивачка до своєї смерті проживала у цій кімнаті. З квітня по вересень 2013 року свідок рідко відвідувала [PERSON] та позивачку, десь 1 раз на 1,5-2 місяці. За три місяці до смерті стало відомо, що у [PERSON] рак і позивачка доглядала за ним, готувала їжу, прала, в кімнаті завжди було чисто. Останнім часом [PERSON] було важко пересуватись, а коли він вже не міг їсти, всю їжу позивачка перетирала йому до каші. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивачки по [ADDRESS]. Позивачка з [PERSON] жила по [ADDRESS] з 2007 року. Доньок [PERSON] свідок не знає, хоча була сусідкою померлого. [PERSON] з позивачкою жили не погано, завжди були разом і свідок сприймала їх як сім'ю. [PERSON] не працював, оскільки в нього була травма ноги потім руки і в основному із-за травми ноги його не брали на роботу, а позивачка постійно працювала на декількох роботах і більше ніхто допомоги не надавав, діти його не провідували. Всю хатню роботу виконувала позивачка. Свідок зазначає, що заходила в гості до [PERSON] та позивачки часто, в основному по роботі, оскільки приносила квитанції на оплату житлово-комунальних послуг. Останнім часом [PERSON] дуже хворів на рак і при свідкові дзвонив своїй доньці [PERSON] попросити допомоги, але вона відмовила. В серпні 2013 року [PERSON] вже був лежачим хворим і позивака обтирала його, готувала та перетирала їжу, а він до останнього думав, що виживе. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що у 2007 році і до грудня 2008 року була сусідкою позивачки по комунальній квартирі. В кімнату по сусідству [PERSON] та позивачка переїхали десь у середині 2007 року як чоловік та дружина. Свідок зазначає, що одразу було видно, що це сім'я. [PERSON] був у тяжкому стані, ходив з паличкою і потребував сторонньої допомоги та догляду, потім ще зламав руку і не працював, а позивачка в дві зміни працювала та турбувалась про нього. Свідок стверджує, що [PERSON] казав їй про те, що доньки не хочуть йому допомагати на операцію. В кінці 2012 року [PERSON] захворів на туберкульоз і позивачка постійно за ним доглядала. Свідок зазначає, що спілкувалась з [PERSON] та позивачкою кожного дня і бачила, що всю хатню роботу виконує саме позивачка. В [PERSON] також було зламане стегно, необхідно було робити операцію, але коштів для цього не було. До [ADDRESS] [PERSON] проживав у своєї матері, а також разом з позивачкою знімав житло. Чи їздив, чи не їздив [PERSON] до своїх дітей свідку не відомо, але [PERSON] хотів спілкуватись із доньками, однак вони цього не хотіли. [PERSON] та позивачка спиртного не вживали і конфліктів між ними не виникало. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що мав дружні сусідські стосунки з [PERSON] та позивачкою, практично кожного дня бував у їх кімнаті, а відповідачів свідок не знає і [PERSON] з ними не спілкувався. З [PERSON] та позивачкою свідок знайомий з 2007 року, з того часу як вони переїхали на [ADDRESS]. Свідок зазначає, що це була нормальна сім'я, [PERSON] не працював, оскільки був інвалідом з переломом стегна, а позивачка працювала в дві зміни щоб забезпечити [PERSON], оскільки він погано ходив, а потім ще й зламав руку і пізно, лише у 2012 році, зробив операцію на руці. В подальшому [PERSON] захворів на рак і позивачка його лікувала та опікувалась ним, виконувала всю хатню роботу, а родичі [PERSON] не допомагали. Свідок зазначає, що [PERSON] казав, що не хоче звертатись до своїх родичів бо вони все одно не допоможуть та порвав номери їх телефонів. [PERSON] та позивачка жили однією сім'єю. Свідок не бачив, щоб [PERSON] кудись їздив і до нього доньки не приїздили, іноді відвідувала одна з доньок. Свідок стверджує, що протягом приблизно двох років позивачка повністю забезпечувала [PERSON], оскільки він за станом свого здоров'я не міг працювати. Свідок зазначає, що разом з [PERSON] та позивачкою святкував всі свята, [PERSON] трошки випивав спиртних напоїв, а позивачка лише по святах. Пів року [PERSON] не звертався до лікарів, а потім стало відомо, що в нього рак. Деякий час [PERSON] лежав в лікарні, проходив хіміотерапію, при цьому, в лікарню разом з [PERSON] їздив сам свідок та позивачка. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що відповідачі у справі є її доньками, а [PERSON] її колишній чоловік. Останній раз вона із ним розмовляла у липні 2013 року, а бачилась із ним на дні народження їх спільної доньки. З [PERSON] свідок розлучилась 12.09.1992 року, а в квітні 1993 роки вони помирились і жили разом до 1999 року. У 2000 році відносини повністю закінчились. Після цього [PERSON] жив зі своєю матір'ю до моменту її смерті у липні 2007 року. Свідок стверджує, що [PERSON] систематично навідував своїх дітей, відносини були нормальні, і свідок і діти спілкувались з [PERSON] та мали нормальні людські відносини. Позивачку свідок не знає і побачили її за тиждень до переїзду [PERSON] на [ADDRESS]. Про те, що [PERSON] та позивачка проживали разом свідок не знала і про це їй стало відомо лише коли вони переїхали на [ADDRESS]. [PERSON] не казав, що позивачка для нього дружина, а просто як знайома. Свідок зазначає, що про наявність у [PERSON] туберкульозу їй було відомо, а проте, що в нього рак вона не знала. Під час хвороби на туберкульоз [PERSON] доньок не відвідував, сказав, що прийде коли вилікується, а потім подзвонив у липні 2013 року сказав, що захворів і потрібні кошти та попросив свідка взяти кредит, однак свідок відмовила в цьому, оскільки кредит не було чим повертати, тим більше, що на той час свідок вже мала не виплачений кредит. Тож по телефону [PERSON] спілкувався не з донькою [PERSON], а зі свідком. [PERSON] перестав телефонувати з другої половини липня 2013 року. Свідок зателефонувала [PERSON] приблизно 9-10 серпня 2013 року, однак слухавку взяла позивачка і свідок одразу поклала свою слухавку. Потім подзвонила сусідка [PERSON] і повідомила, що він помер і вже похований. Після цього свідок подзвонила позивачці і представилась однокласницею [PERSON], однак позивачка сказала, що він вийшов покурити. Коли в [PERSON] стався перелом стегна свідку про це повідомила колишня свекруха, тоді свідок та мати [PERSON] надавали йому всю необхідну допомогу і більше ніхто цього не робив. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представників відповідачів, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі зібрані по справі докази кожний окремо та в сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). За змістом копії спадкової справи №29/2013 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], за життя [PERSON] не залишив заповіту, а спадкоємцями майна померлого за законом першої черги у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, є доньки померлого [PERSON] та [PERSON] (а.с. 93-124). У своїй позовній заяви позивачка, зокрема, просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] однією сім'єю з 1999 року по час смерті [PERSON] - [INFO]. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже встановлення відповідного факту необхідне позивачці для отримання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Вирішуючи питання про встановлення факту проживання [PERSON] з позивачкою однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрацій шлюбу, суд, враховуючи суперечливість показань свідків в частині наявності між позивачкою та [PERSON] сімейних відносин і терміну спільного проживання, виходить із того, що відсутні підстави надавати перевагу показам одних свідків над показами інших свідків і спирається на наявні у справі інші докази проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років до часу смерті [PERSON] Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка була зареєстрована та проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2008 року, що підтверджується довідками форми 3 №280 та 281 виданими ЖРЕО №415 (а.с. 11-12). Точна дата реєстрації позивача за вказаною вище адресою, а саме 07.08.2008 року, підтверджується копією паспорту позивача (а.с. 7). Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], а офіційна реєстрація позивачки за місцем проживання [PERSON] відбулась 07.08.2008 року, позивачка дійсно проживала спільно з [PERSON] більше п'яти років на час смерті останнього. Стосовно наявності сімейних відносин між [PERSON] та позивачкою протягом спільного проживання і по час смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що сімейні відносини протягом вказаного періоду часу дійсно існували, оскільки проживання в одній кімнати обумовлює пов'язаність [PERSON] та позивачки спільним побутом, при цьому, суд приймає до уваги надані позивачкою копії фотографій на яких вона разом з [PERSON] (а.с. 16). А наявність взаємних прав та обов'язків підтверджується тим, що позивачка опікувалась похороном [PERSON] та витрачала кошти на придбання ліків для нього, що підтверджується копією договору на надання додаткових ритуальних послуг від 30.08.2013 року та копією рахунку-фактури №СФ-000186 від 11.06.2013 року (а.с. 15,17). Крім того, суд виходить із моральних засад суспільства і вважає доведеним факт проживання позивачки з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу більше п'яти років до дня смерті [PERSON] - [INFO]. Стосовно вимог позивача про визнання за нею права на спадкування після померлого [PERSON] разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні такої позовної вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер у віці 54 роки, отже на день смерті не був особою похилого віку. За змістом копії пенсійного посвідчення [PERSON] 29.06.2010 року була призначена пенсія по інвалідності 3-ї групи загального захворювання (а.с. 9). Згідно довідки про причину смерті від 30.08.2013 року [PERSON] помер у зв'язку зі злоякісним новоутворенням гортані (а.с. 18). Будь-які інші медичні документи щодо хвороб [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставинами, що визнані сторонами та іншими особами, які брали участь у справі є те, що за життя [PERSON] хворів не лише на онкологічну хворобу, а також на туберкульоз та мав травму стегна у зв'язку із чим отримав 3-тю групу інвалідності. При цьому, з аналізу ч. 2 ст. 1259 ЦК України вбачається, що умовами отримання права на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування є сукупність опікування, матеріального забезпечення та надання іншої допомоги протягом тривалого часу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно положень ч. 2 ст. 59 ЦК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач стверджує, що [PERSON] через тяжку хворобу та каліцтво знаходився у безпорадному стані, однак суд вважає, що наявність безпорадного стану має бути підтверджена належними доказами, якими є медична документація щодо отриманого [PERSON] каліцтва та хвороби на туберкульоз, а покази свідків у даному випадку не можуть сприйматись судом як належні та допустимі докази. Крім того, покази свідків щодо безпорадного стану [PERSON] носять суперечливий характер. Стосовно онкологічного захворювання, з пояснень сторін їх представників та показів свідків вбачається, що хвороба не була тривалою, а стрімко розвинулась у зв'язку із чим [PERSON] помер, тож у зв'язку із наявністю цієї хвороби у позивача не було тривалості опікування за [PERSON] Крім того, суд вважає, що позивачем не доведено надання протягом тривалого часу матеріального забезпечення [PERSON], адже жодних належних доказів, які б свідчили про дійсний щомісячний дохід позивача та [PERSON], і з яких можна зробити висновок про те, що позивачка отримувала значно більший дохід і таким чином [PERSON] знаходився на її утриманні, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Отже, позивачка у разі належного підтвердження розміру особистих витрат на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON], має право захистити свій інтерес у відповідності до положень ст. 1232 ЦК України, що не має нічого спільного з положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України, оскільки вказаною нормою передбачено необхідність наявності доведеного належним чином тривалого часу опікування та надавання матеріального забезпечення спадкоємцеві, який був у безпорадному стані, що позивачем не доведено. На підставі викладеного,

Outcome: partial