Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

18 червня 2020 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, вказавши, що їм на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В їх будинку також зареєстровані їх племінники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які фактично у вказаному будинку не проживали та не проживають на даний час. Добровільно відповідачі з реєстрації місця проживання не знялися і місце проживання їх не відоме. Тому, просили задовольнити позов, визнати, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили право користування житлом, так як їх реєстрація в її будинку обмежує їх права у користуванні власністю. Позивачі надали суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримали повністю (а.с. ). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи, про що було розміщено оголошення на офіційному сайті суду, так як за місцем реєстрації вони відсутні (а.с. ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26106100 від 12.05.2010 року видно, що будинок [ADDRESS] Перше належить на праві приватної спільної часткової власності позивачам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14-20). З довідки Зеленогірської селищної ради Одеської області № 243Д від 15 червня 2020 року видно, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . (а.с. 22). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації не проживають. Місце їх перебування невідоме. Вказаний факт також підтверджується довідкою Зеленогірської селищної ради Одеської області № 243Д від 15 червня 2020 року (а.с. ). Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі не проживають в будинку позивача більше пів року з невідомих причин, тобто їх відсутність не пов`язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до закону у разі винесення рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, позбавлена такого права особа підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved