Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

17 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей. На даний час діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Від добровільного виконання обов`язку щодо утримання дітей відповідач ухиляється, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2021 року цивільну справу № 753/12172/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 23 червня 2021 року. 01 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 5 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін на 9 серпня 2021 року. 9 серпня 2021 року розгляд справи було відкладено, оскільки станом на день судового засідання не сплив 15 денний строк для подання відзиву на позов, а представник відповідача у судовому засіданні повідомив про подання такого відзиву до суду. Наступне судове засідання було призначено на 8 жовтня 2021 року. 12 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву із доказами надсилання його з додатками на адресу позивачки у справі. У судовому засіданні 8 жовтня 2021 року представник позивача отримав відзив на позовну заяву та озгляд справи було відкладено на 9 листопада 2021 року. 18 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив із доказами надсилання відповідачу у справі. 26 жовтня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив із доказами надсилання позивачу. У судове засідання 9 листопада 2021 року з`явився представник відповідача, представник позивача та позивачка у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомлені. Після проведення судового засідання до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, через зайнятість представника в іншому судовому процесі. Причини неявки позивачки у судове засідання суду повідомлено не було. Наступне судове засідання було призначено на 22 грудня 2021 року. 20 грудня 2021 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів сплати відповідачем аліментів на утримання дітей в розмірі 2600 грн та квитанцій із продуктових магазинів. У судовому засіданні 22 грудня 2021 року представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів у справі, а саме інформації про рух коштів по рахункам позивача в АТ «КБ «Приватбанк» та інформації від ТОВ «Нова Пей» про отримання та пересилання грошових переказів [PERSON] з 1 січня 2020 року по теперішній час. Заслухавши думку представника відповідача та обґрунтування клопотання, судом у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на пропуску строку подачі вказаного клопотання та відсутність поважних причин для поновлення такого строку. Крім того, у судовому засіданні розглянуто клопотання представника позивача про допит свідків, які б надали свідчення про одноособове утримання позивачкою спільних із відповідачем дітей та про наявність у нього доходів від продажу алкогольних напоїв. Заслухавши думку представника відповідача та обґрунтування клопотання, судом у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на те, що показання свідків, з урахуванням обставин, стосовно яких вони мали намір давати свідчення, не є належним доказом у цій справі, а також з урахуванням того, які відносини склались між позивачем/відповідачем та свідками. У судовому засіданні 22 грудня 2021 року позивачка та її представник підтримали свої доводи, викладені у письмових заявах по суті, зауважили, що позивачкою подано належні та достатні докази на обґрунтування заявленої суми аліментів, просили суд позов задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 10000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача у судовому засіданні також підтримав свої доводи та заперечення щодо заявлених позовних вимог, викладені у письмових заявах по суті, просив позовні вимоги задовольнити частково, та визначити розмір аліментів в сумі 2600 грн щомісячно на двох дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 4 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблений актовий запис № 981 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у справі № 753/284/21 шлюб, зареєстрований 4 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с 41). Факт проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] із позивачкою не заперечується та не спростовується відповідачем. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами першою, другою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Звертаючись із заявою про стягнення аліментів в розмірі 5000 грн на кожну дитину, позивачка зазначає, що вона самостійно несе витрати по утриманню двох дітей, відповідач вигнав її з квартири. Крім того, вказала, що їй відомо про значні доходи відповідача, що у нього в користуванні є дорогий автомобіль, нерухоме майно, а також він здійснює продаж алкогольних напоїв. Вказала, що відповідач купує собі дорогий одяг та має достатньо коштів, для сплати аліментів у розмірі 5000 грн на кожну дитину. При цьому просила суд врахувати «вартість» її неоплачуваної роботи по догляду на дітьми, якої не здійснює відповідач, оскільки створив собі іншу родину. На заперечення заявлених позовних вимог представником відповідача надано суду дублікати квитанції про сплату аліментів на двох спільних із позивачкою дітей в розмірі від 2000 до 2600 грн за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року. Позивачкою не заперечувався факт перерахування вказаних коштів на її картковий рахунок. Крім того, представник відповідача зазначав, що на утриманні у відповідача перебуває його мати [PERSON] , 1964 року народження та бабуся, 1944 року народження. На підтвердження факт утримання вказаних осіб представником відповідача надано суду платіжні доручення про поповнення мобільних телефонів та сплату кошів за інтернет. Проте вказані докази судом оцінюються критично, з огляду на те, що матеріали справи не містить належних доказів того, що мобільні телефони, які поповнював відповідач мають відношення до його матері та бабусі, а платіжні доручення про сплату коштів за інтернет містять відомості про те, що вони оплачувались матір`ю відповідача, а не відповідачем. Стосовно долучених представником відповідача квитанцій про купівлю продуктів, суд зазначає, що такі не можна однозначно враховувати як витрати на продукти харчування для бабусі та матері, з урахуванням того, що неможливо точно визначити чи купувались вказані продукти саме для них чи для інших людей та чи придбавались вони безпосередньо відповідачем чи за його кошти. Суд враховує надані представником відповідача докази, стосовно утримання відповідачем двох дітей від попереднього шлюбу його дружини [PERSON] , а також враховує, те, що відповідачем кошти на гурток для [PERSON] сплачувались лише у період спільного проживання сторін та останній раз у березні 2021 року (за 1 місяць після розлучення). Також суд приймає до уваги те, що кошти за спортивні гуртки дітей теперішньої дружини відповідача він сплачував до того, як офіційно уклав із нею шлюб. Суд звертає увагу на те, що бабуся відповідача є пенсіонеркою та проживає за адресою: с. Старосілля, Городищенського району Черкаської області. Місце фактичного проживання та/чи реєстрації матері відповідача матеріли справи не містять. Стосовно твердження представника позивача про те, що у користуванні відповідача є автомобіль Volkswagen Touareg, 2011 року, суд зазначає, що відповідно до повідомлення ГСЦ МВС від 8 листопада 2021 року вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 7 травня 2021 року, шлюбу між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 17 липня 2021 року. Поряд з цим, суд зважує на те, що представником відповідача не оспорювався та не спростовувався факт користування цим автомобілем відповідачем. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги те, що відповідач є дієздатним, має на утриманні інших дітей, має задовільний стан здоров`я (доказів протилежного суду відповідачем не надано), має у користуванні автомобіль Volkswagen Touareg, 2011 року. Також суд приймає до уваги те, що відповідач наразі сплачує аліменти на двох дітей в розмірі 2600 грн. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітніх [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, враховуючи вік дітей, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, а також враховуючи надані позивачкою докази та встановлені судом обставини, оцінка яким надана вище, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно на двох дітей до досягнення ними повноліття (по 3500 грн на кожну дитину). У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 12 січня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial