overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.11.2013 року у ВДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №236. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені в 2014 році. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.2013 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.6/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою провстановлення факту належності її матері [PERSON], померлої 11.01. 2015 року, правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності на квартиру № 36 в будинку № 16 по проїзду Садовому у м. Харкові, яке було видане 16 червня 1999 року Центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської Ради. Заявник посилалася на те, що в правовстановлюючому документі імя матері невірно вказано «Мелашка» замість «Меланія». Помилка в правовстановлюючому документі створює труднощі для заявника у оформлені спадщини після смерті матері. Заявник, зацікавлені особи [PERSON], [PERSON] просили слухати справу у їх відсутності, заяву підтримали. Зацікавлена особа Харківська міська рада - про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, представник Харківської міської рада до суду не зявився, тому суд ухвалив слухати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі імя, якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 16 червня 1999 року Центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської Ради було видано свідоцтво про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають на праві спільної сумісної на квартиру № 36 в будинку № 16 по проїзду Садовому у м. Харкові. (а.с.9), де невірно було вказано імя [PERSON] - «Мелашка» замість «Меланія». як вказано в її свідоцтві про смерть, виданого на підставі паспорту.(а.с.6). В свідоцтві про народження заявника, довідці про місце проживання, заповіті, який склала [PERSON] її імя, також, зазначено «Меланія».(а.с.7-10). Таким чином, у суді встановлено факт належності, в тому числі, [PERSON], померлої 11.01. 2015 року, правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності на квартиру № 36 в будинку № 16 по проїзду Садовому у м. Харкові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 05.02.2002р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 17.02.2012року з відповідачем проживали у шлюбі, від спільного проживання у них народилася дочка, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] р., аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 07.06.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з вересня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлялвся судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони з 07.06.2008 року перебувають у шлюбі, який згідно із повторним свідоцтвом про шлюб зареєстрованийВідділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №367. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про призначення опікуна недієздатній особі, мотивую свої вимоги тим, що вона є донькою [PERSON], [INFO], яка за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.03.2016 року, була визнана недієздатною, але опікуна над нею призначено не було. На даний час мати проживає з нею, оскільки вона потребує постійного догляду і може бути її опікуном. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила призначити її опікуном над матір'ю [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.03.2016 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатною. Відповідно до довідки Ф-3, виданої Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №2 дільниця 4, [PERSON] зареєстрована та проживає разом із заявником [PERSON] [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. Вирішуючи питання про призначення опікуна, суд враховує подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення заявника опікуном [PERSON], оскільки вона постійно допомагає матері, здійснює догляд за нею, тому суд вважає, що [PERSON] може бути опікуном. Зазначені обставини підтверджуються: поданням виконкому Миколаївської міської ради № 3405/02.02.01-20/14/16 від 28.03.2016 року, витягом з протоколу №2 від 23.03.2016 року засідання опікунської ради виконкому міської ради. Оцінивши зібрані докази по справі в сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2011 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне проживання між сторонами припинено з грудня 2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, і тому позивач змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про одруження від 05.04.2011 р. зареєстрованого виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, видно, що [PERSON] та [PERSON] одружились 05.04.2011 р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 01. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 09.01.2009 року у відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили рік тому по причині різних поглядів на подружнє життя та ведення спільного господарства, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Тому, позивач прохала шлюб розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «Демиденко». Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути без її присутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав суд справу розглядати в його відсутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2015 році, майнового спору немає та про утримання дітей теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

19.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кіровської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкову земельну ділянку. У позовній заяві вказує, що 07.07.2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,88 га, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкоємцем на яке за заповітом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 07.07.2015 року. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача адвокат [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій підтримав вимоги [PERSON] та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача, Кіровської сільської ради Кобеляцького району, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 07.07.2015 року помер [PERSON], який є батьком та спадкодавцем [PERSON] (а.с.14), після смерті якого залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,88 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12,13). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] від 21.04.2015 року за № 404, на все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і все те , що належатиме на момент смерті [PERSON], є [PERSON] (а.с.11). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.16). Оскільки позивач [PERSON] внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, не може оформити спадщину, а належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

19.04.2016 року, а доповнивши вимоги 03.06.2016 року та уточнивши позовну заяву 12.08.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам на мою користь за минулий час починаючи з березня 2015 року в сумі 10 880 грн. Стягувати в подальшому до досягнення [PERSON] повноліття, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), з Відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з Відповідача суму у розмірі 3 710 грн 24 коп за понесені мною додаткові витрати на лікування.» (а.с.а.с.1-4,68-69,87-94) Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком, а вона матір»ю [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засідання позивачка вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Також він не з»явився в судові засідання, призначені на 26.12.2016 року, на 10.01.2017 року, причин неявки не повідомив. Заслухавши думку позивачки, яка не заперечує про розгляд справи без участі відповідача та просить постановити заочне рішення, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

19.04.2016 року в суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частин всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. При цьому позивачка посилалась на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно не приймає участі в її матеріальному утриманні. В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги в повному обємі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 11,15,24), в судове засідання не зявився і своїх заперечень проти позову суду не подав. Суд, заочно розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивачки підлягаючими до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с. 4,6). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, то виконання такого обов'язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] з відповідача на користь позивачки у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України. Виходячи із позовних вимог позивачки, відсутності заперечень проти позову відповідача, доказів наданих суду та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/4 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

19.04.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

19.04.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що 02.08.2013 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. З 12.11.2015 року шлюбні відносини між ними фактично розірвані. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, щодо стягнення з нього аліментів не заперечував, заперечував щодо розміру аліментів, вважав за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 300-400 грн. щомісяця. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №106639 від 02.088.2013 року, актовий запис №121 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №184427 від 02.08.2013 року, актовий запис №763 сторони маю доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні сторони підтвердили той факт, що вони з 12.11.2015 року не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться повністю на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки надає нерегулярно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що він матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, пояснивши це тим, що [PERSON] не надає йому можливості спілкуватися з донькою, тому він і не надає матеріальної допомоги. Крім того, зазначив, що не працює, тому аліменти в розмірі 800 грн. він не в змозі сплачувати. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 300-400 грн. щомісяця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial