Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 04 грудня 2014 року померла її донька [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина спірної квартири належить заявнику, яка є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк заявник не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 08 вересня 2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не встановлено факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем, тому заявник змушена звертатись до суду. В 1987 році заявник з донькою [PERSON] стали мешкати в [ADDRESS]. 04 серпня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Репченко». Її сімя стала проживати разом з заявником в спірній квартирі. 28 липня 1992 року їх шлюб було розірвано. В 1997 році заявник та [PERSON] приватизували спірну квартиру, тому квартира належить заявнику та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, тобто по 1/2 частині кожному, де заявник і зареєстрована по теперішній час. В 1998 році [PERSON] виїхала проживати за межі м. Дніпропетровська. До 19 листопада 2002 року заявник проживала та була зареєстрована в [INFO], а потім в 2004 році переїхала на постійне проживання в м. Дніпропетровськ та мешкала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. В лютому 2008 році [PERSON] повернулась до квартири [ADDRESS]. Таким чином, з лютого 2008 року заявник з донькою [PERSON] проживали однією сімєю за адресою: [ADDRESS] до моменту її смерті, яка настала 04 грудня 2014 року. Заявник з донькою [PERSON] вели спільне господарство, отримували доходи, які складали спільний бюджет, купували необхідний одяг, лікарські препарати, харчувались, оплачували комунальні послуги, доглядали і ремонтували квартиру. Разом з тим, заявник була зареєстрована за адресою: [INFO], а [PERSON] не була зареєстрована будь-де взагалі, оскільки втратила паспорт. 04 грудня 2014 року [PERSON] померла. Для отримання заявником у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірної квартири після смерті [PERSON] необхідно встановити факт проживання заявника однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки заявник проживала з донькою однією сімєю, але спадкодавець не була зареєстрована з заявником за однією адресою. Заявник просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON], померлою 04 грудня 2014 року, на час відкриття спадщини, тобто на 04 грудня 2014 року. Заявник надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року померла [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 27 січня 1997 року № 6/597-97, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі за № 336п-42. Інша 1/2 частина вищезазначеної квартири належить [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 7, 8), тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 08 вересня 2016 року № 2976/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не встановлено факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем (а.с. 14). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 12 вересня 1989 року (а.с. 11). У відповіді відділу адресно-довідкової роботи Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 10.10.2016 року зазначено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], 19.11.2002 року знята з реєстраційного обліку (а.с. 12). [PERSON] проживала за адресою: [INFO] з [PERSON] з 2008 року до моменту смерті 04 грудня 2014 року, що підтверджується актом КП «ЖЕП № 25» ДМР (а.с. 13). Встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд, оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також звязку у сукупності, приходить до висновку щодо підтвердження обставин проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на 04 грудня 2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved