Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків заяви. 24 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з уточненою заявою, в якій усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі. 11 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. 08 травня 2018 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги визнає, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 28 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 451, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що серпня 2017 року він та дружина не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, не проживають спільно, через різницю характерів, різницю поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, внаслідок чого виникали непорозуміння, сварки. Саме в серпні 2017 року дружина забрала свої речі та стала проживати окремо, з зазначеного часу вони не підтримують стосунки. Зазначені обставини призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 451, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з серпня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved