Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача стосовно їхньої спільної малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], є батьком малолітньої [PERSON] Підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є те, що він ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, не доглядає за нею, проживає від дитини окремо. Дитина знаходяться за місцем проживання позивачки і перебуває на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Під час розгляду справи позивачка - [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала із підстав, які наведено вище та просить суд задовольнити заявлені її позовні вимоги, оскільки відповідач покинув її коли вона була на другому місяці вагітності, проживає окремо від сім'ї, участі у вихованні дитини не бере, батьківських обов'язків не виконує. Відповідач жодного разу не бачив свою дитину. Представник органу опіки та піклування - Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області у судове засідання не з'явився, подавши заяву до суду щодо розгляду справи у відсутності представника органу. Позовну заяву [PERSON], підтримують. Представник служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області у судове засідання не з'явився, подавши заяву до суду про розгляд справи у відсутності представника органу. Позовну заяву [PERSON], підтримують. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи про, що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток (а.с.25,48,58). Зі згоди всіх учасників судового розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає та знаходиться по місцю проживання матері [PERSON], і перебуває на її повному матеріальному утриманні та вихованні, що стверджується довідкою Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області від 17.07.2014 року за № 1583.(а.с.46). Відповідач проживає окремо від дитини, не займається її вихованням, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, матеріальної допомоги не надає, батьківських обов'язків не виконує, ніде не працює, що стверджується висновком органу опіки і піклування Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області від 17.06.2014 року.(а.с.43). З висновку органу опіки і піклування Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області, також слідує, що вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], оскільки батько - [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини.(а.с.43). Заслухавши пояснення позивачки, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.164 СК України в якій зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із змісту ч.2 ст.166 СК України слідує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, чим ставить її у скрутне становище, а тому має бути позбавлений батьківських прав і з нього повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини в судовому порядку.

Outcome: partial