overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його дядька [PERSON], який помер 11.05.2012 року залишилось спадкове майно - земельна ділянка в розмірі 2,1271 га, яка розташована на території Холопичівської сільської ради. Позивач як спадкоємець за правом представлення влітку 2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, йому було відмовлено, оскільки пропущено строк звернення до нотаріальної контори. Даний строк було пропущено, позаяк мати спадкодавця [PERSON] повідомила, що буде оформляти спадщину на себе, проте через чотири роки, так і не оформивши спадщини, вона повідомила його, що не оформляла спадщину і не буде цього робити. Мати спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити. Представник позивача також у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає просить його задовольнити. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 11.05.2012 року (а.с. 4), залишилося спадкове майно - земельна ділянка, розміром 2,1271 га, що підтверджується державним актом (а.с. 6). Позивач є спадкоємцем за правом представлення, що підтверджується копіями паспорта позивача та свідоцтва про народження, запису акта про народження спадкодавця, свідоцтва про народження матері позивача, свідоцтва про шлюб матері позивача (а.с. 9-12). Мати спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась (а.с.8). Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, судом не встановлено. Отже, позивач, як єдиний спадкоємець за правом представлення, не може оформити спадщину, тому що пропустив строк для її прийняття. Строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки мати спадкодавця [PERSON] повідомила, що буде оформляти спадщину на себе, проте через чотири роки, так і не оформивши спадщини, вона повідомила його, що не оформляла спадщину і не буде цього робити. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вищенаведені обставини свідчать, що позивач є спадкоємцем і строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин і цих причин представник відповідача не оспорює, отже позов необхідно задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення від права спадкування за законом після смерті його матері [PERSON]. Заявлені вимоги позивач обґрунтував, посилаючись на ст.1224ЦК України, тим що [PERSON] здавна ухиляється від виконання своїх обов'язків як донька своєї матері. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. 20 травня 2013 року [PERSON] склала заповіт та зробила таке розпорядження: все її майно, яке на день її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, та все те, на що вона буде мати право, заповідає [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено Кудринською Ж.Б. секретарем Дальницької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №4. Позивачу стало відомо, що його сестра, [PERSON], [INFO], звернулася до нотаріальної контори із заявою про набуття права на спадщину за законом. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 1224 ЦК України а рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Останні роки життя мати позивача тяжко хворіла, була лежачою хворою та потребувала постійного догляду та медичного обслуговування. Жінки у позивача не має, тож йому довелося не один рік винаймати сторонню людину для догляду за мамою. Сестра позивача - [PERSON] на той час проживала в м. Іллічівськ Одеської області та мала реальну можливість доглядати за мамою. Проте, вона протягом останніх десяти років жодного разу не приїздила до неї, не надавала їй ніякої уваги та допомоги, не підтримувала її матеріально Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в сімейних стосунках з відповідачем [PERSON] з 03 лютого 2010 року по 05 травня 2012 року. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, кошти не надає. Тому вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі -1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, позивач перебувала в сімейних стосунках з відповідачем [PERSON] з 03 лютого 2010 року по 05 травня 2012 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, кошти не надає. Тому позивач змушена звернутись до суду для вирішення даного питання. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю у запропонованому позивачкою розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку) і до повноліття дитини, саме такий розмір аліментів не буде суперечити інтересам жодної із сторін. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору згідно чинного законодавства, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір повязаний з розглядом даної цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від лютого 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 28.02.2009 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 04.02.2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Суд за клопотанням відповідача надав сторонам строк для примирення, проте вони можливістю відновити сімейні взаємини не скористалися. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

19 вересня 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 01 вересня 2015 року вона поступила на денну форму навчання до Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка [PERSON]. Посилаючись на те, що вона перебуває на утриманні матері, її батько [PERSON] добровільної допомоги на утримання не надає, просила стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно та до закінчення нею навчання. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 039563 від 12 серпня 1998 року. [PERSON] навчається на другому курсі Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка [PERSON], що підтверджується довідкою виданою МКТІ за № 303 від 02.08.2016 року. Відповідач добровільної допомоги на утримання [PERSON] не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 199 СК України, відповідно до якої у батьків є обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач надала до суду позовну заяву, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, посилаючись на те, що угода оформлена на біржі, в нотаріальному порядку не укладалася, через що подальше нотаріальне відчуження квартири є неможливим. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає\~задоволенню. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20 грудня 2001 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1307, відповідно до якого [PERSON] купила у ВАТ «Одеський домобудівний комбінат» квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У тексті договору зазначено, що він не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню.\~ [PERSON] сплатила передбачені договором гроші за квартиру, зареєструвала нерухомість у КП «ОМБТІ та РОН». \~ Те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не посвідчено у нотаріальному порядку, не дає змоги позивачеві розпоряджатися своїм майном. Згідно зі ст. 47 ЦК України (1963 р.), суд може за вимогою сторони, що виконала угоду, яка потребує обовязкового нотаріального посвідчення, визнати її дійсною. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

19 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 12739 грн. 08 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 04 вересня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 12739 грн. 08 коп., з якої 6749 грн. 56 коп. - заборгованість по кредиту, 2682 грн. 41 коп. заборгованість по процентам, 3374 грн. 30 коп. пеня за прострочене зобовязання, 950 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 582 грн. 81 коп. штраф (процентна складова) та 2100 грн. внесено коштів відповідачем на погашення боргу, що підтверджується розрахунком (а/с 6-7). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати, повязані з оголошенням у пресі про виклик відповідача у судове засідання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

19 вересня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради міста Купянська Харківської області за актовим записом № 27. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач працює, має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не зявилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківської області за актовим записом № 27 ( а.с. 3). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає з позивачкою за адресою: Харківська область, [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 2, 5). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

19 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки. Мотивує свої вимоги тим, що він звернувся до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з питання призначення йому пенсії, але при подачі документів виявилось, що на першій сторінці трудової книжки його прізвище вказане «[PERSON]» (на російській мові), а згідно паспорта його прізвище на російській мові зазначене як «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав подану заяву в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З копій паспорту серії [NUMBER], реєстраційного номера облікової картки платника податків заявника, [INFO], вбачається, що його прізвище на українській мові вказане «[PERSON]», на російській - «[PERSON]» (а.с. 3, 4). Відповідно до свідоцтва про народження прізвище заявника, [INFO], на російській мові вказано «[PERSON]» (а.с. 5). У наданій копії трудової книжки серія [NUMBER] прізвище заявника, [INFO], вказано «[PERSON]» (російською мовою) (а.с. 6). Факт, який просить встановити заявник, має юридичне значення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правоустановлюючого документу, який необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту, а саме для призначення пенсії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На думку суду, факт належності трудової книжки заявнику знайшов своє підтвердження на підставі наведених досліджених доказів, а за таких обставин суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту того, що трудова книжка серії належать заявнику [PERSON].

Outcome: approved