Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

19 вересня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 14 серпня 2004 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Фактично шлюбні стосунки припинені рік тому в звязку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя та сімейні обовязки, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітніх синів вони не мають. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Також просила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач до судового засідання не зявився, в письмовій заяві просив надати строк для примирення, в останнє судове засідання не зявився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №238827, виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 14 серпня 2004 року, актовий запис №450. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №008744, виданого 22 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився 4 лютого 2005 року, актовий запис №138, в графі «батьки» зазначено: «батько» [PERSON], в графі «мати» [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №303805, виданого 20 жовтня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився 15 жовтня 2009 року, актовий запис №981, в графі «батьки» зазначено: «батько» [PERSON], в графі «мати» [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року сторонам було надано строк для примирення терміном два місяці. 12.12.2016р. від позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить її позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки протягом наданого судом строку примирення між ними не досягнуто, а також розглядати справу в її відсутності. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved