overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

19.05.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. У липні 2016 року представником позивача по справі [PERSON] було надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при ухваленні рішення не коректно зазначено суму, яка підлягає стягненню з відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № 5449-0193/07Р від 20.11.2007 року [PERSON] станом на 17.06.2015 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 670,87 доларів США, що еквівалентно 522 557,79 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 18 103,00 доларів США, що еквівалентно 381 611,24 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом 11 567,87 доларів США, що еквівалентно 243 850,69 грн.; та заборгованість по пені 522\~557,79 грн., яка складається з: - пеня за несвоєчасну сплату кредиту 330 040,09 грн.; - пеня по процентам 192 517,70 грн. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за доцільне ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки при ухваленні рішення не було визначене майно, яке входить до часток сторін, що унеможливлює виконання рішення, а отже в рішенні дійсно допущено неповноту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

19.05.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі за позовом Кіровоградського об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області до [PERSON] про стягнення коштів та зустрічним позовом [PERSON] до Кіровоградського об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області про вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди винесено рішення, згідно з яким, в задоволенні позову Кіровоградського об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області про стягнення коштів - відмовлено повністю, зустрічний позов [PERSON] про вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди задоволено частково, проте при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання повідомлялись, причини неявки до суду не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою у розгляді справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не було вирішено питання про судові витрати. З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у даній справі оскільки в рішенні суду не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 13.06.2008 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також про місце проживання дитини, у них не має. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 11,12 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~13 червня 2008 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 226 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання.\~ Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач в своїй заяві просить залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй\~ прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Миколаївської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, просила визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 28 грудня 2005 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві і просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Миколаївської області в судовому засідання позовні вимоги\~\~визнала, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона живе по вул. Послушняка з 1976 року навпроти будинку померлої [PERSON]. Позивачка її внучка [PERSON] постійно з нею проживала до часу її смерті, поховала її і фактично прийняла спадщину, а саме білила хату, постійно там прибирає. Спадкоємців у померлої немає, оскільки її син, батько позивача помер. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. 28 грудня 2005 року померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 022548 від 29.12.2005 року, виданого Відділом реєстрації цивільного стану [PERSON] РУЮ, актовий запис № 218. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2016 року зазначено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщині після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 28 грудня 2005 року. Згідно\~\~ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України передбачає, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~\~За позовом спадкоємця, який пропустив строк\~\~для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 28 грудня 2005 року та пропустив строк, передбачений ст.1270 ЦК України для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску строку звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], вказану позивачем [PERSON] , суд вважає поважною, оскільки згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину а тому, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд визначає позивачу додатковий строк терміном три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21.07.2007 року в Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 271. В обґрунтування позову вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 2009 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає із відповідачем. Позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя\~ і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння,\~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 12.01.2002 року вона як покупець уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з продавцем [PERSON], який було зареєстрований Універсальною товарно сировинною біржею та зареєстрованого у КП Вознесенське МБТІ 25.01.2002 року за реєстровим № 8023. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею 28.12.2001 року за реєстровим № 1356. Вказаний договір купівлі продажу нерухомого майна був укладений між сторонами 15.03.2001 року Універсальною товарно-сировинною біржею та 24.07.2002 року зареєстрований у КП Вознесенське МБТІ за реєстровим №6021. Так, при зверненні позивачки до нотаріальної контори з приводу відчуження вказаного нерухомого майна, їй було відмовлено, оскільки, правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] нотаріально не посвідчений, тому, рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Оскільки, позивач на теперішній час бажає оформити договір купівлі продажу зазначеної квартири, просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу - дійсним. В судове засідання позивач не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти визнання вказаного договору купівлі продажу - дійсним. Дослідивши матеріали справи на підставі наявних в ній доказів, суд приходить до слідуючого. Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що 12.01.2002 року [PERSON] придбала у [PERSON], квартиру [ADDRESS], відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна, укладеного Універсальною товарно сировинною біржею (а.с.4). Всі умови договору сторонами виконані. Зазначена угода нотаріально не посвідчена. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і це підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З реєстраційного напису на правовстановлюючому документі (а.с.5) та даних технічного паспорту, будинкової книги на квартиру [ADDRESS] (а.с. 6-12) вбачається, що вказана квартира зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON]. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

19.05.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10.2011 р. він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №298. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося, в сімї немає взаєморозуміння, на фоні чого виникають постійні сварки. Позивач вважає, що сімя розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх він не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сімя вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сімї. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

19.05.2016 року позивач звернувся до Любашівського районного суду з зазначеним позовом. На обгрунтування своїх вимог зазначив, що 22.11.2011 року він зареєструв шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результанів не дали. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, просив суд розірвати їх шлюб. 23.05.2016 року Любашівським районним судом Одеської області було винесено ухвалу про відкриття провадження по даній справі. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 02.06.2016 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з призначенням подружжю строку для примирення до 02.08.2016 року. 02.08.2016 року позивач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що за час наданий судом для примирення шлюбні відносини з відповідачкою не налагодились та наполягав на розірванні їх шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання їх шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2011 року, який був зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області( актовий запис № 56). В ході розгляду справи судом були прийняті заходи до примирення подружжя, а саме: ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 02.06.2016 року подружжю надано строк на примирення терміном на два місяці. З заяв надісланих до суду сторонами видно, що заходи до примирення подружжя, вжиті ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 02.06.2016 року, результатів не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

19.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12525 грн. 68 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, \~про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-30). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.04.2016 року становить 12525 грн. 68 коп., та складається з заборгованості за кредитом 4787,12 грн., заборгованості за відсотками 2830,58 грн., 3446,64 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1461,34 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

19.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.10.2001 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Подружжя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося внаслідок втрати почуття любові, відсутності поваги і взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу вважає за неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої вимоги підтримав, а відповідачка визала їх. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 06.10.2001 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів громадського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1243 (а.с.8) Подружжя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с. 9). Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь позивача.

Outcome: approved