Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 22 грудня 2011 року відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишити за собою прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю у поглядах на життя. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні, викладеним нею у позовній заяві. Додатково пояснила, що шлюб розриває вперше, збереження сім'ї вважає неможливим через розбіжності у характерах та постійні сімейні сварки з відповідачем, свідком яких стає дитина. Їх спільна неповнолітня донька має задовільний стан здоров'я та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. На даний час відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка такого утримання потребує, але домовленості про подальше утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Причиною розриву сімейній відносин називає постійні сімейні сварки на побутовому ґрунті та ревнощі з боку дружини. Не заперечує щодо проживання дитини разом з матір'ю за умови надання останньою можливості спілкування батька з дитиною. Згоден виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі зазначеному в позовній заяві. Стан його здоров'я, задовільний, інших утриманців він не має. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 22 грудня 2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим у день укладення шлюбу відділом ДРАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 59 (а.с. 6). Сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області 06 серпня 2012 року, актовий запис № 20 (а.с. 7). Судом встановлено, що шлюб сторони розривають вперше, збереження сім'ї вважають неможливим та недоцільним. Матеріальних претензій один до одного не висловлюють. Ними досягнуто домовленість щодо проживання спільної дитини разом з матір'ю (позивачем). Відповідач погоджується на виплату аліментів для утримання неповнолітньої дитини у зазначеному позивачем розмірі. Судом встановлено, що у відповідача немає інших дітей, непрацездатних членів сім'ї чи близьких родичів, які перебувають на його утриманні. Скарг на стан здоров'я від нього не надходило. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, а неповнолітня дитина, яка в подальшому проживатиме разом з матір'ю (позивачем) потребує належного утримання від обох батьків, а між батьками домовленості щодо характеру та обсягу утримання дитини кожним з них не досягнуто, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На прохання позивача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та повністю покладає їх на відповідача. Судові витрати по справі становлять 323,60 грн., з яких 248,60 грн. сплачений позивачем судовий збір з урахуванням послуг банку та 75,00 грн. оплата нею послуг адвоката за оформлення позовної заяви (а.с.2,8). Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судових витрат в частині позовних вимог про стягнення аліментів, судовий збір в цій частині підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved