Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Постійно виникають сварки. Сімейно-шлюбні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, тому вона просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та зменшити розмір аліментів на утримання дітей до 2000 гривень на місяць до досягнення ними повноліття. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 24). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві від 11 серпня 2001 року (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 12 квітня 2002 року та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 17 липня 2007 року (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 2000 гривень щомісяця. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] народження, до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, аліменти. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, наявність на утриманні позивача дитей та те, що вона не взмозі самостійно повноцінно їх утримувати. Оцінивши доводи сторін, суд вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця. Такий їх розмір відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на підлягає судовий збір на користь позивача в розмірі 551 гривні 20 копійок та на користь держави - 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved