Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

18 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 9,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області за межами села Мирне після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яку він фактично отримав за заповітом після смерті [PERSON] , однак не оформив в нотаріальному порядку. В обґрунтуванням позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] , спадкоємцем якого, який прийняв спадщину, є лише він. Після смерті батька він звернувся до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги Олени Петрівни для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 9,80 га, яка розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, яку його батько фактично отримав у спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити, яка саме частка в спадщині належала [PERSON] , без встановлення, чи мають право інші спадкоємці [PERSON] на обов`язкову частку у спадщині. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче провадження. 22 червня 2021 року ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання 03 серпня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Карпенка О.М. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив розглядати справу без його участі та без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 03 серпня 2021 року не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглядати без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання 03 серпня 2021 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 12 серпня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 грудня 2008 року, виданим виконкомом Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.68). За життя, [PERSON] 25 січня 2007 року склав заповіт, яким заповів своєму синові [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 9,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (зворотна сторона а.с.102). Крім цього, 11 вересня 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів своїй дружині [PERSON] належний йому житловий будинок [ADDRESS] (а.с.88). Отже, спадкування майна померлого [PERSON] здійснюється за заповітом. Як убачається зі змісту спадкової справи №37/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися наступні спадкоємці: - 22 січня 2009 року [PERSON] (а.с.67); - 24 січня 2009 року [PERSON] (а.с.82); - 18 лютого 2009 року [PERSON] (а.с.78); - 11 червня 2009 року [PERSON] (а.с.86). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] є рідними дітьми померлого [PERSON] , а відповідач [PERSON] - дружиною померлого (а.с.69, 59, 83-84, 91). Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мають права на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] незалежно від змісту його заповітів від 25 січня 2007 року та від 11 вересня 2008 року. Доказів, що спростовують указану позицію суду, матеріали судової справи, в тому числі спадкової справи №37/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] , не містять, не надали таких доказів й відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , яка на час відкриття спадщини [PERSON] була непрацездатною, заявою повідомила, що заповіт від 25 січня 2007 року складений [PERSON] не на її користь та не обмежує її права як спадкоємця, оскільки вона фактично успадкувала інше майно за заповітом від 11 вересня 2008 року у виді житлового будинку. Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом та таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у виді спірної земельної ділянки є [PERSON] . [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2020 року, виданим виконкомом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.9). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження від 19 лютого 1992 року серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.12). Позивач [PERSON] 12 червня 2020 року подав заяву до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Сапеги О.П. про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.128). Згідно довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 листопада 2020 року № 1-271/02-42/20 на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , разом з ним в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с.10). Зі змісту спадкової справи №70/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці за законом першої черги - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.129). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , першої черги за законом, який у силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, прийняв усю спадщину після його смерті. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установлено в судовому засіданні батько позивача, [PERSON] , прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] у виді спірної земельної ділянки. Земельна ділянка площею 9,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Мирнівської (Шевченківської) сільської ради Жовтневого (Вітовського, Миколаївського) району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-МК №044355 від 28 квітня 1999 року та Витягу з Державного земельного кадастру від 08 жовтня 2020 року належала [PERSON] (а.с.19, 20-22). Вартість спірної земельної ділянки, згідно звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки від 25 березня 2021 року, становить 127400,00 грн (а.с.23). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. від 03 грудня 2020 року (а.с.24). Зі змісту вказаної відмови вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно неможлива, оскільки неможливо встановити, яка саме частка в спадщині належала [PERSON] , без встановлення, чи мають право інші спадкоємці [PERSON] на обов`язкову частку у спадщині. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбачених статтею 16 ЦК України. Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved