Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

17.11.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Посилається, що вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] та 28.05.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] проте отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини зазначеної квартири у зв'язку з відсутністю державної реєстрації в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна, правовстановлюючих документів про право власності померлого [PERSON] на 2/3 частини квартири. Враховуючи вищевикладене [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений, направив до суду свої письмові пояснення та просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки свого представника, суд до відома не поставила. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на все своє майно, склав заповіт на ім'я [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.07.2014 року та зареєстрований у реєстрі за № 2072 (а.с.10). В подальшому [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.12.2014 року (а.с.7). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 15917 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2009 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2009 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (а.с.14-18). З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та 28.05.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Разом з цим, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини зазначеної вище квартири у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на 2/3 частини квартири, не зареєстровані в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (а.с.11-13,24). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З поданих матеріалів справи вбачається, що позивач належить до спадкоємців за заповітом. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність Державної реєстрації права власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved