Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

18.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, а пізніше із заявою про збільшення позовних вимог, в яких просив суд стягнути на його користь з відповідача 521515,00 грн. - грошові кошти за договором банківського вкладу SAMDN1000739335601 (вклад «Депозит VIP») від 25.11.2013 р. та 260000,00 грн. - моральну шкоду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу SAMDN1000739335601 (вклад «Депозит VIP») від 25.11.2013 р., згідно умов якого ним передано вклад в сумі 342413,55 UAH (триста сорок дві тисячі чотириста тринадцять гривень 55 коп.) на строк 366 днів по 25.11.2014 року включно, з процентною ставкою по договору 18% річних та капіталізацією процентів, які зараховуються на рахунок для зарахування процентів по вкладу. Строк вказаного договору сплинув, але відповідач відмовляється повернути належні позивачу зазначені грошові кошти, чим порушує його права та умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про місце, дату та час слухання справи повідомлялося належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що між громадянином України [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке знаходиться в м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, в приміщенні відділення банку АР Крим м. Євпаторії було укладено договір банківського вкладу SAMDN1000739335601 (вклад «Депозит VIP») від 25.11.2013 р., згідно умов якого ним передано вклад в сумі 342413,55 UAH (триста сорок дві тисячі чотириста тринадцять гривень 55 коп.) на строк 366 днів по 25.11.2014 року включно, з процентною ставкою по договору 18% річних, які зараховуються на рахунок для зарахування процентів по вкладу. Починаючи з березня 2014 р., коли відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Євпаторії АР Крим призупинило свою діяльність, позивач та його представник по довіреності неодноразово (як письмово так і в телефонному режимі) зверталися до керівництва головного офісу банку в м. Дніпропетровську з пропозиціями подальшої співпраці з банком, переводу вказаного депозиту у відділення банку в м. Гола Пристань, для зручності в його користуванні позивачем чи його представником за місцем мешкання. При цьому питання про дострокове розірвання договору вкладу, виплати процентів, або інші, які могли б нашкодити діяльності банку, не ставилися. Проте відповідач проігнорував пропозиції та прохання позивача про подальшу співпрацю, відповіді, які надходили на адресу позивача, на його неодноразові звернення, носили характер відписок, банк мотивував свої відповіді щодо неможливості виконання зобов'язання по договору. виключно окупацією Криму та вказівкою постанови Правління Національного банку України №269 від 06.05.2014 р. про заборону діяльності банків в Криму. Однак, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України, на яку поширюється дія Конституції та закони України. З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення України», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя». Відповідно до п. 5 вказаної постанови, банки, у тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. За правилами ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Згідно Положення «Про філію «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», затвердженого рішенням Правління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» протокол №50 від 15 грудня 2011 року, філія «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах повноважень, наданих їй Банком, та закріплених в цьому Положенні. В межах чинного законодавства Банк несе відповідальність за діяльність Філії п.1.4. Філія припиняє свою діяльність шляхом ліквідації за рішенням Правління Банку та у інших випадках, передбачених чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Всі права та обов'язки ліквідованої Філії переходять до Банку п.11.1. Як вбачається з матеріалів справи, договір банківського вкладу було укладено між позивачем [PERSON] за місцезнаходженням Відділення банку в АР Крим в м. Євпаторії та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої в договорі зазначено: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 (а. с.9). Згідно ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Статтею 96 ЦК України передбачена відповідальність юридичних осіб за своїми зобов'язаннями. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмови від зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Отже, відповідно до вказаного Положення «Про філію «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та зазначених положень ЦК України саме Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є належним відповідачем по справі та несе відповідальність за своїми зобов'язаннями. Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до п. 2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України №516 від 03 грудня 2003 року (далі - Положення №516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Пунктом 2.9 Положення №516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів. Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України №566 від 30 грудня 1998 року, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів; Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку. Пунктом 3.3 Положення №516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. В порушення зазначених нормативних актів, вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України №566 від 30 грудня 1998 року, Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Національного Банку України №174 від 01 червня 2011 року, а також вимог ч. 2 ст. 27, ст. ст. 58-59, 60, 64 ЦПК України, ПАК КБ «Приватбанк» не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем не укладався зазначений договір банківського вкладу, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням, тощо. Банк не спростував належними та допустимими доказами наявності депозитних зобов'язань перед позивачем за вказаним вище договорами, не спростував відомостей про відкриття по таких договорах особових рахунків, наявності платіжних банківських документів. Аналізуючи наведені норми закону, суд вважає, що банк своїх зобов'язань не виконав, чим істотно порушив права позивача, з огляду на що суд вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, а грошові кошти, які банком незаконно утримувались на час звернення позивача до Банку підлягають поверненню вкладнику. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], а саме: стягнення на користь позивача грошових коштів по договору банківського вкладу, відсотків за договором, а також 3% річних за користування чужими коштами та інфляційних витрат. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди, то вони є безпідставними, оскільки у даному випадку договором банківського вкладу, укладеного між сторонами, не передбачено відшкодування стороною такого правочину моральної шкоди у зв'язку з порушенням умов грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають до стягнення в дохід держави судові витрати у сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial