Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

18.06.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки, розташованої на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Право постійного користування на земельну ділянку посвідчено державним актом серії [NUMBER] від 28.03.2001 року виданим Одрадівською сільської радою. У вказаному державному акті допущена помилка - вказано прізвище, ім`я та по батькові власника « [PERSON] », хоча він згідно паспорту громадянина України правильно « [PERSON] ». Просив виправити помилку та встановити факт належності документу, так як вказана помилка, позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном. Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлені завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 16.03.1998 року прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] , [INFO] /а.п. 6/, а державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 28.03.2001 року виданий на ім`я « [PERSON] », що є явною помилкою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 28.03.2001 року, який виданий на ім`я « [PERSON] », допущено помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved