Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

18.10.2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивувало тим, що 16.11.2017 року у місті Українка Обухівського району Київської області по вулиці Юності відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є посольство Держави Кувейт в Україні. Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2017 року у справі № 372/3581/17 встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем п.п. «б» п. 2.3 та п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та визнано винним у ДТП саме відповідача. Потерпілий, посольство Держави Кувейт в Україні, своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на основі рахунку-фактури № 0000000722 від 21.11.2017 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт та виплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. У зв`язку з цим, позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп., а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. 28.01.2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути даний позов за відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 111012-2101-0000009 від 18.04.2017 року, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та посольством Держави Кувейт в Україні було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . 16.11.2017 року о 14 год. 20 хв. у місті Українка Обухівського району Київської області по вулиці Юності відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є посольство Держави Кувейт в Україні. 28.11.2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Доказів на спростування своєї вини [PERSON] не надав. 17.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало від посольства Держави Кувейт в Україні» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 30.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак [NUMBER] становить 62 267,55 грн. Згідно рахунку-фактури № 0000000722 від 21.11.2017 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак [NUMBER] склала 46 272,60 грн. з ПДВ. 30.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено страховий акт № 1610-2101/17-111012 та 24.11.2017 року розрахунок суми страхового відшкодування, яким сума страхового відшкодування визначена у розмірі 46 272 грн. 60 коп. Таким чином, суд надходить до висновку про те, що правовідносин, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою страховиком на користь потерпілого страхового відшкодування, регулюються положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 4440 від 30.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сплачено на рахунок [PERSON] 46 272 грн. 60 коп. Отже, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем у відповідності до відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 1 921,00 грн. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved