Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила суд визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Вказувала, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає понад рік, не бере участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначає, що реєстрація відповідача у квартирі не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином. 20 червня 2018 року Ухвалою суду, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] по ? частині на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2002 року посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1159. 01.07.2009 року [PERSON] було подаровано ? частину квартири [ADDRESS], що належала йому на підставі спільної часткової власності, [PERSON] та договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М., реєстр. № 657. Таким, чином позивачу на теперішній час належить ціла квартира [ADDRESS]. Згідно з Довідкою, виданою ЖКП ММР «Південь» за вих. 4049/д від 12.06.2018 року, за адресою: квартира [ADDRESS], зареєстровані: позивач - [PERSON], відповідач по справі - [PERSON], та інші члени родини. Відповідно до акту про не проживання, посвідченого сусідами [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач не проживає у [ADDRESS] з травня 2017 року. Вказані обставини також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивач на протязі 2015 року не одноразово зверталася із заявою до Інгульського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області проте, що позивач чинить перешкоди у користуванні квартирою та вчиняє сварки в сім'ї. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири через відсутність у ній протягом року без поважних причин, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved