Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

19 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 13 серпня 2010 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Сторони мають спільних малолітіх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Спільне життя із відповідачем не склалось, сторони проживають окремо, [PERSON] ухиляється від утримання спільних дітей та не надає матеріальної допомоги для забезпечення їх необхідними умовами для життя, хоча має можливість її надавати. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач просить про задоволення позову. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі по 1000 грн. щомісяця на утримання кожної дитини. Відповідач повідомив, що його середній місячний дохід складає приблизно 5-6 тисяч гривень, а тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі про який просить позивач. З огляду на означене, просив суд про часткове задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач 13 серпня 2010 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народились донька: [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6, 7). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Спільні діти сторін проживають разом із матір'ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими 17 квітня 2018 року Відділом надання адміністративних послуг Дніпровської РДА (а.с. 8, 9). Судом встановлено, що добровільної угоди щодо утримання доньки між позивачем і відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; а також для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв, який з 1 січня пo 30 червня складає 1860 гpивeнь, з 1 липня пo 30 листопада - 1944 гpивeнь, з 01 пo 31 грудня - 2027 гpивен. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд враховує матеріальний стан відповідача, визнання [PERSON] позову в частині сплати аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений на 2018 рік, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків у рівній мірі. Оскільки [PERSON] має регулярний щомісячний дохід, за своїм станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу, крім спільної дитини із позивачем, інших осіб, які перебувають на його утриманні судом не встановлено, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня подання позову до суду, тобто з 19 квітня 2018 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial