Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

19 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 17.08.1985 року Святогорівською селищною радою Добропільського райбюро ЗАГС, актовий запис №23. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, різні погляди на життя, не можуть знайти порозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на позовних вимогах, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що шлюбні відносини можливо зберегти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що 19 липня 2017 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що\~Святогорівською селищною радою Добропільського райбюро ЗАГС, зроблено відповідний актовий запис №23 та видано свідоцтво про шлюб серії ІV-НО №331885. (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що подружні стосунки між\~ ними фактично припинені. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Отже, за таких обставин, у суду відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.\~\~ Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та носить формальний характер, і підлягає розірванню. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо розподілу\~ судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved