Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

17 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04.2005 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, котрим заповіла все своє майно позивачу. Вчасно до нотаріальної контори позивач не звернулася, вважала, що наявність в неї оригіналу заповіту та факт постійного її проживання разом із матірю свідчить про вступ нею у спадкові права. При зверненні в квітні 2017 року до нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що необхідно підтвердити родинні звязки, встановити факт належності матері державного акту на землю, заповіту, складеного на імя позивача, та в звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний термін, визначений законом для прийняття спадщини. Так, внаслідок довільного і неправильного перекладу анкетних даних матері позивача, по-батькові останньої в документах записане як «Євтухівна», «Євтухіївна», «Євтіхіївна». Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла 11.04.2005 року, являється рідною матірю [PERSON] Факт належності державного акта та заповіту її матері, необхідно заявнику для реалізації спадкових прав. Тому просить встановити факт належності її матері [PERSON] державного акту на права приватної власності на землю серії Р2 №679648, виданого Лантратівською сільською радою на імя [PERSON], а також заповіту про право на спадщину від 07.09.1994 року, посвідченого секретарем Лантратівської сільської ради, що залишила її мати [PERSON]; визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася 11.04.2005 року після смерті її матері. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні 08.08.2017 року позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити. Представник Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, Охтирської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просять справу розглядати без участі представників. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 12.09.2017 року пояснила, що знає заявника з самого дитинства. [PERSON] постійно проживала зі своєю матірю, доглядала її. Також їй відомо, що заявник зверталася до Лантратівської сільської ради із заявою про прийняття спадщини, але їй повідомили, що не потрібно подавати заяву, бо вона фактично проживала з матірю, на момент смерті останньої. Сторони в судове засідання 13.09.2017 року не зявилися, в звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 п. 6 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 11.04.2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №003861 (а.с. 9). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/818/17 від 15.05.2017 року, що набрало законної сили 26.05.2017 року, встановлено факт родинних відносин, а саме факт, що [PERSON], яка померла 11.04.2005 року являється рідною матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 17). За життя від імені [PERSON] складно заповіт, посвідчений 07.09.1994 року секретарем Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, яким остання все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.8). 30 серпня 2002 року на імя «Сідова Агафія Євтухіївна» видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №679648 на земельну ділянку площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.13). Згідно інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області відділом в Охтирському районі від 24.04.2017 року, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Охтирською районною Державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу ім. Щорса 27.08.1996 року [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) СМ №0095341, по якому був виготовлений та виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №679648 (а.с.12). Згідно довідки виданої 11.04.2017 року виконкомом Лантратівської сільської ради Охтирського району, [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Проживала разом з дочкою [PERSON] Заповіт від її імені в сільській раді посвідчувався (а.с.11). Таким чином, аналіз вищевказаних документів, а також враховуючи рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 року, що набрало законної сили, та яким встановлено факт родинних відносин, а саме факт, що [PERSON], яка померла 11.04.2005 року, являється рідною матірю [PERSON], [INFO], дає суду підстави для встановлення факту, що у заповіті та державному акті на право приватної власності на землю дійсно допущена помилка в написанні по батькові матері позивача. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Так, з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 11.04.2005 року, до Охтирської районної державної нотаріальної контори звернулася [PERSON], однак їй було повідомлено про пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 04.04.2017 року відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин та належність заповіту померлій (а.с. 10). Разом з тим, з листа, наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою за №774/01-16 від 26.07.2017 року, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 11.04.2005 року, згідно даних алфавітної книги спадкових справ до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці з заявами про прийняття та/або відмову від спадщини; спадкова справа не відкривалася; свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Таким чином, спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні, позивач єдиний спадкоємець, який претендує на спадкове майно. Частиною 1 статті 1272 Цивільного Кодексу України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як пояснила у судовому засіданні позивача [PERSON] не подала до Охтирської районної державної нотаріальної контори в шестимісячний термін письмову заяву про прийняття спадщини у звязку з тим, що після смерті матері в Лантратівській сільській раді їй повідомили, що наявність заповіту на руках у особи свідчить про її вступ у спадкові права, крім того всі знали, що вона постійно проживала на час смерті з мамою, а тому повідомили, що ніякої заяви до нотаріуса писати не обовязково. Тому вона вважала, що спадщина належить тільки їй, так як інших спадкоємців не було, вона користувалася спадковим майном будь яких спорів з цього питання ніколи не виникали. Таким чином, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори є поважними, в звязку із чим суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч. 2 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved