Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

19.03.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача - Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] яка на випадок смерті заповіла йому все своє майно. Будинок він успадкував, а про наявність земельного паю не знав. Нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії за пропуском шестимісячного строку подачі заяви. Просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не явився, заяв клопотань не подав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за згодою позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 квітня 2003 року відділом ЗАГСу м. Городок. За своє життя [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла позивачу, [PERSON] все майно належне їй на час смерті. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який було складено 30.04.1992 та який посвідчений в Керницькій сільській раді за №10. Складаючи заповіт [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно. До матеріалів справи позивачем долучено належним чином завірену копію державного акту на право приватної власності на землю серія 11-ЛВ № 024399 виданий Городоцькою райдержадміністрацією згідно якого [PERSON] (спадкодавцю) було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8800 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Керницької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку з тим, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини такі обставини перешкоджають йому в оформленні у встановленому порядку права власності на земельну ділянку тому, він змушений звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст.5 ЦК України\~встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30травня 2008року №7\~роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі -\~ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки, спадкодавець [PERSON] померла в 2003 році застосуванню підлягають норми\~ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до положень ч. 1 ст.524 ЦК УРСР 1963року\~позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Так, на час відкриття та прийняття спадщини в силу п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~спадкові правовідносини регулювались\~Цивільним Кодексом УРСР\~(в редакції 1963 року чинній на момент складення заповіту та відкриття спадщини). Відповідно до ст.524ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне застосовувати закон, що був чинним на час виникнення відносин власності, тобто станом на 02 квітня 2003 року. З роз`яснень п. 21-1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що відповідно до\~статей 1225 ЦК\~( 435-15 ) і 131\~ЗК\~( 2768-14 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На сьогоднішній день позивач користується зазначеною земельною ділянкою, що не суперечить суспільним інтересам, не заперечується відповідачами та не порушує прав інших осіб. Згідно ст.81Земельного кодексуУкраїни\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). За таких обставин, суд з урахуванням обставин справи, а також приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги не суперечать закону та не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного, відповідно до\~ст.9 Конституції України, ст.ст.524,\~534,\~541,\~546,\~548,\~549ЦК\~У PCP (в редакції 1963 року),

Outcome: approved