Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

18.11.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 06.06.1998 року шлюб між сторонами був зареєстрований актовим записом №04, від якого вони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , в 2019 році сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, діти мешкають з нею, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, різні звички та характери, майнового спору не має, посилаючись на ст.ст. 110-112 СК України прохала розірвати шлюб, залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. 04.12.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 13.01.2020 року. 06.02.2020 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. 13.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті в судове засідання на 04.03.2020 року за участю сторін. 23.03.2020 року в судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що сімейні відносини складалися добре до 2008 року, після чого в сім`ї стали виникати сварки, так як відповідач зловживав спиртними напоями, на зауваження позивача не реагував, вони неодноразово припиняли спільне проживання та вона з дітьми уходила мешкати до своєї матері на 2-3 місця, після чого спільне проживання поновлювалось, однак відповідач не змінив свого ставлення до спиртного, спільне проживання припинялось до двох разів кожного року, останній раз вони припинили спільне проживання у жовтні 2019 року і не поновлювалося, діти мешкають з нею, до суду з позовом про розірвання шлюбу до цього не зверталась. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов до суду не подав. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 06.06.1998 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом №04 у Залізничній селищній раді Гуляйпільського району Запорізької області, після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сімейні відносини складалися добре до 2008 року, що підтверджується поясненнями позивача. З 2009 року в сім`ї стали виникати сварки, так як відповідач зловживав спиртними напоями, на зауваження позивача не реагував, вони неодноразово припиняли спільне проживання та вона з дітьми уходила мешкати до своєї матері на 2-3 місця, після чого спільне проживання поновлювалось, що підтверджується поясненнями позивача. Відповідач не змінив свого ставлення до спиртного, спільне проживання припинялось до двох разів кожного року, останній раз сторони припинили спільне проживання у жовтні 2019 року, що підтверджується поясненнями позивача. Діти мешкають з позивачем. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дітей: сина та доньку, відносини не склалися з вини відповідача, який зловживав спиртними напоями, з 2019 року спільне проживання припинилось та не поновлювалось, вважала примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та їх дітей. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом, підтверджений обставинами, встановленими судом під час їх перевірки достовірними, належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу бажає іменуватися цим прізвищем, то суд відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу залишає [PERSON] прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved