Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

18 березня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. 28 березня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. 26 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 1989 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які вже досягли повноліття. З часом відносини між ними погіршились, так як між ними виникали часті конфлікти, які залагодити не вдалося, вони не могли дійти згоди у вирішенні побутових проблем, а тому припинили подружні відносини і більше п`яти років не проживають разом. На теперішній час позивач утворив іншу сім`ю, у зв`язку із чим він прийшов до висновку\~ про неможливість збереження шлюбу з відповідачем, який існує лише юридично. Тому він вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його волі та інтересам, а відповідач в позасудовому порядку розривати шлюб не бажає, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з відповідним позовом Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.11/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю /а.с.29/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 09 вересня 1989 року Виконавчим комітетом Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №13 /а.с.6/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час\~ розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, більше п`яти років проживають окремо. У позивача утворилася інша сім`я та на думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. При цьому, згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved