Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

19.04.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 24.05.2018 року. Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не надано. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], померлої 26.04.2007 року В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 26.04.2007 року померла його бабуся [PERSON] Після смерті бабусі залишилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (пай) кадастровий номер 1221010300-02-020-0146 розташована на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 03.04.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С,І., з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області йому в цьому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін Відповідач, [PERSON] міська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, 26.04.2007 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження. Після смерті [PERSON]., залишилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (пай) розміром кадастровий номер 1221010300-02-020-0146 розташована на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 03.04.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С,І., з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини що підтверджується копією постанови нотаріуса від 03.04.2018 року. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, я яким погоджується суд. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що на час, закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач був засуджений та відбував покарання до 15.02.2014 року, тому своєчасно не міг подати заяву про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою про звільнення з місць позбавлення волі . Згідно наданої суду спадкової справи інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], не звертались. Батьки позивача, які є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], загинули в автокатастрофі в 1992 році, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі. За таких обставин, на думку суду позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, так як суд вважає, що він пропущений позивачем з поважних причин. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved