Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

17 січня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заступник начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради [PERSON] із вищевказаним позовом, який вмотивовано тим, що Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Металургійної районної у місті ради, і діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 26 серпня 2016 року №82. Відповідно до п.2.4 Положення, одним з напрямків роботи Управління є призначення і виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Крім того, в обґрунтування даної заяви вказує на те, що відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, на підставі особистої заяви та наданих документів [PERSON] було призначено житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з листопада 2014 року по квітень 2016 року включно. При заповненні декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 27.11.2014 року (форма декларації затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22 липня 2010 року №202) відповідачка власноруч у розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та членів їх сімей, що проживають окремо» зазначила, що іншого житлового приміщення у власності не має. При цьому поставила свій підпис під попередженням про відмову в призначенні субсидії або припиненні її надання у випадках подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан. Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Положення (в редакції від 01.10.2014) субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців після звернення за призначенням субсидії здійснив купівлю квартири на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратнувеличину прожиткового мінімуму для зазначеної особи. При цьому враховується прожитковий мінімум, установлений та затверджений відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення. Згідно Закону України «Про прожитковий мінімум» (в редакції від 09.12.2012) та Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для відповідача складав 974 грн.). З метою виявлення фактів подання недостовірної інформації або не повідомлення про зміну обставин, які впливають на отримання житлової субсидії, та враховуючи вимоги листа Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної адміністрації від 25.05.2016 № 2566/0/192-16, Управлінням в 2016 році була ініційована перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення субсидії, за результатами якої встановлено, що відповідачка 16.09.2014 придбала квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та відносно до якої Управління було нараховано та призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Факт набуття відповідачкою права власності на вищезазначену квартиру підтверджується даними з Інформаційної довідки сформованої на підставі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо відповідного субєкта, згідно яких придбання квартири відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2014, серія та номер: НАВ 743886, НАВ 743887, реєстровий №2-841. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири вартість квартири становить 113\~545, 57 (сто тринадцять тисяч пятсот сорок пять) гривень 57 копійок. Проте, їй протягом періоду з 01.11.2014 по 01.04.2016 нараховувалась житлова субсидія за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Акту про проведення перевірки Управління праці та соціального захисту населення від 08.08.2016 та Довідки-розрахунку від 16.06.2016 на загальну суму 6\~069,42 (шість тисяч шістдесят девять) гривень 42 копійки. Відповідно до пункту 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення ограни, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Також позивач посилається на те, що з метою незаконного отримання житлової субсидії, та не дотримуючись наданих письмових зобовязань від 27.11.2014 щодо інформування Управління у визначені законодавством терміни про зміни (обставини), що впливають на призначення субсидії, відповідачка свідомо приховала інформацію про те, що вона є власницею житлового приміщення квартири, шляхом не зазначення у своїй декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії факту придбання квартири, її вартості, дати здійснення купівлі, чим завдала матеріальної шкоди державному бюджету. Рішення Управління про припинення надання житлової субсидії від 16.06.2016 станом на дату звернення до суду не оскаржено. На підставі викладеного позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та винести рішення, котрим стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6069, 42 гривень. Присутній у судовому засіданні представник позивача Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, - [PERSON] (доручення №01-01/7654 від 26 грудня 2016 року, термін дії, до 31 грудня 2017 року), надав пояснення в обґрунтування позовних вимог, підтримав їх у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Присутня у судовому засіданні відповідачка [PERSON] також надала пояснення по суті справи, позовні вимоги не визнала з тих підстав, що вона вважала, що фактично зазначила вказану квартиру у своїй заяві, в якій на той час проживала зі своїм чоловіком, але не звернула уваги на те, що саме у 2014 році було нею оформлено договір купівлі-продажу відповідної квартири, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. З пояснень представника позивача та відповідача, письмових матеріалів справи судом встановлено наступне. Так, відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, на підставі особистої заяви та наданих документів [PERSON] було призначено житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з листопада 2014 року по квітень 2016 року включно (а.с. 7-16). Як вбачається із заяви та декларації про доходи та майновий стан відповідачки про призначення житлової субсидії від 27 листопада 2014 року, відповідачка була повідомлена про обовязок повідомити органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг. В поданій Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, відповідачка підтвердила, що усвідомлює, що в разі подання нею неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сімї, що проживають окремо, їй може бути відмовлено в призначенні субсидії або припинено її надання. При заповненні декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (форма декларації затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22 липня 2010 року №202) відповідачка у розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та членів їх сімей, що проживають окремо» зазначила, що іншого житлового приміщення у власності не має. При цьому поставила свій підпис під попередженням про відмову в призначенні субсидії або припиненні її надання у випадках подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан. (а.с. 8). З метою виявлення фактів подання недостовірної інформації або не повідомлення про зміну обставин, які впливають на отримання житлової субсидії, та враховуючи вимоги листа Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної адміністрації від 25.05.2016 № 2566/0/192-16, Управлінням в 2016 році була ініційована перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення субсидії, за результатами якої встановлено, що відповідачка 16.09.2014 придбала квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та відносно до якої Управління було нараховано та призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Факт набуття відповідачкою права власності на вищезазначену квартиру підтверджується даними з Інформаційної довідки сформованої на підставі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо відповідного субєкта, згідно яких придбання квартири відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2014, серія та номер: НАВ 743886, НАВ 743887, реєстровий №2-841. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири вартість квартири становить 113\~545, 57 (сто тринадцять тисяч пятсот сорок пять) гривень 57 копійок. В період з 01.11.2014 по 01.04.2016 нараховувалась житлова субсидія за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Акту про проведення перевірки Управління праці та соціального захисту населення від 08.08.2016 та Довідки-розрахунку від 16.06.2016 на загальну суму 6\~069,42 (шість тисяч шістдесят девять) гривень 42 копійки. (а.с. 9-16). Таким чином, судом встановлено, що з метою незаконного отримання житлової субсидії, та не дотримуючись наданих письмових зобовязань щодо інформування Управління у визначені законодавством терміни про зміни (обставини), що впливають на призначення субсидії, відповідачка свідомо приховала інформацію про те, що вона на протязі останнього року придбала квартиру, шляхом не зазначення у своїй декларації такої інформації, чим завдала матеріальної шкоди державному бюджету. Відповідно до п. 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт того, що відповідачці була надмірно перерахована сума житлової субсидії у розмірі 6069,42 гривень, яку вона на даний час добровільно не повернула, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму незаконно отриманої житлової субсидії у вищезазначеному розмірі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку зі звільненням позивача від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved