overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 28.08.2009 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2014 року. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду.\~ Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.\~\~ Приймаючи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5).\~ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.\~ Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2016 року та до його повноліття. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 27 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 27. Позивач зазначила в заяві, що від шлюбу дітей не мають, в той же час, на протязі року відносини між нею та відповідачем поступово погіршувалися, оскільки чоловік нехтував сімейними цінностями, в результаті чого виникали конфлікти, сварки, що призвело до припинення сімейних відносин. В теперішній час вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін, оскільки при реєстрації шлюбу прізвища не змінювала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 27, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з травня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри, любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є рідною донькою [PERSON] [INFO], яка позбавлена можливості самообслуговуватися, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. В звязку з чим, просить визнати [PERSON] [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном над матірю. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримав із вищевказаних підстав, просив задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання позбавлення дієздатності, [PERSON], в судове засідання не зявилася в звязку із станом здоровя. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримує. Представник Рибальської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить судове засідання провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 19 від 16.01.2017 року, [PERSON] виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (переважно судинного ґенезу) з вираженим зниженням памяті та інтелекту. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с. 43-45). Як пояснила заявник у попередньому судовому засіданні, за станом свого здоровя, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обовязки опікуна над своєю матірю, і виконує їх на даний час. Виконкомом Рибальської сільської ради Охтирського району внесено подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] його доньки [PERSON] Пункт 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання Рибальської сільської ради Охтирського району про доцільність призначення опікуном над [PERSON] заявника її дочки [PERSON], суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

\~\~\~17 жовтня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, в якому вказала, що, згідно свідоцтва про право власності, виданого Ленінською районною радою № 197 від 28 січня 1998 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Просила визначити частки кожного із співвласників у\~спільній сумісній власності на\~вказане нерухоме майно, а саме кожному по 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання зявилася, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечив, просив задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом достовірно встановлено, що 28 січня 1998 року Ленінською районною радою видано [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про право власності № 197 на квартиру, розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказані особи будь які домовленості, договори, предметом яких було визначення інших розмірів часток у власності на спірне нерухоме майно в період часу до дня розгляду справи не укладали. Відповідачі не подали суду належні і допустимі докази про наявність між сторонами по справі будь яких домовленостей, договорів про зміну розмірів часток у спільній сумісній власності. Отже, частки сторін у справі у спірному нерухомому майні суд вважає рівними. Тому, позов підлягає задоволенню і необхідно визначити, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 ідеальної частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

17 жовтня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народилась дочка [PERSON], [INFO] Після розірвання їх шлюбу дитина залишились проживати з нею. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, з приводу чого між ними склалися спірні правовідносини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 10травня 2013 р. в сторін по справі народилась дочка [PERSON], про що 16.05.2013 р. складено відповідний актовий запис № 05 та виконавчим комітетом Дернівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області видано свідоцтво про народження серії І-СГ № 364738 (а.с.2). Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.04.2016 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Згідно з довідкою № 729, виданої 11.10.2016 р. Дернівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, малоілтня дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.5). Позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати малолітню дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вік дитини, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

17 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.10.2016р. о 17 год. 30 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.10.2016р. о 17 год. 30 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Петропавлівської ЦРБ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, неспокійна, мністично дезорієнтована, не може самостійно себе обслуговувати. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - судинна деменція з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

17 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.10.2016р. о 10 год. 10 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.10.2016р. о 10 год. 10 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вдома відмовлялася від їжі, від прийому ліків, не спить в ночі. Відчуває омани сприйняття, завмирає на місті, до чогось прислухається. Підозріла, роздратована. Негативістична до рідних, висловлює маячні ідеї в їх адресу. Настрій нестійкий. Встановленої дистанції не дотримується. Емоційно неадекватна. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Інструкції виконує після вмовлянь. Свій стан не оцінює. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

17 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.10.2016 р. о 10 год. 30 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.10.2016 р. о 10 год. 30 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого мовний контакт формальний. На питання відповідає не завжди по суті. Тривожний, напружений. Злобно висловлюється на адресу жінки та сина, погрожує їм фізичною расправою. Не заперечує що ходив з сокирою для того, щоб захищатись від них. Свій стан та поведінку не оцінює. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved