Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

18 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до\~ Кобеляцького районного суду\~ із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON]. В позовній заяві позивач\~ вказує, що відповідно до умов укладеного 28.10.2011 року договору, відповідач, [PERSON]\~ отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~\~ Банк надав відповідачу строковий кредит, однак він у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 28.02.2018 року за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 27188,22 грн., яку позивач прохає суд стягнути із відповідача. Крім цього, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» прохає стягнути із відповідача понесені судові витрати. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього заборгованості по кредиту, однак прохав відмовити в задоволенні позову в частині стягнення інших коштів ( заборгованості по відсоткам, комісії та заборгованості по судовим штрафам), оскільки він не мав змоги сплачувати кошти, так як перебував у місцях позбавлення волі. Суд, розглянувши\~ та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає\~ задоволенню. Судом встановлено, що 28.10.2011 року на підставі Анкети-заяви\~ про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] відкрито рахунок у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн (а.с. 7-32). Відповідач за кредитним договором\~ свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 28.02.2018 р. утворилась заборгованість по кредиту в сумі 27188,22 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом 3105,14 грн.; - заборгованість за відсотками 18858,56 грн.; - нарахована комісія 3453,65 грн.; - заборгованість по судовим штрафам 1770,87 грн (а.с. 6). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами\~ (з розстрочен- ням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а\~ в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові\~ у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором\~ за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] дійсно отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит, та заборгованість по ньому не сплатив. Крім заборгованості по кредиту [PERSON] нарахована заборгованість за відсотками, судовим штрафам,\~ також комісія, обовязок сплати яких останній взяв на себе при укладенні договору. [PERSON] дійсно в період часу з 29 лютого 2012 року по 9 липня 2014 року відбував покарання у виді позбавлення волі, однак це не є підставою для звільнення його виконання взятих на себе зобовязань. Крім цього, після відбуття покарання, в період з 10 липня 2014 року та по 18 квітня 2018 року до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявами про зменшення розміру нарахованих відсотків чи розстрочку сплати заборгованості не звертався та заборгованість не погашав. Враховуючи вище викладене, оскільки [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти та взяв на себе обовязки по виконанню договору, які на даний час не виконав, то з нього слід стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання взятих на себе зобовязань. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved