Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

19.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], зареєстрованої за адресою: Херсонська область м. Нова Каховка с. Тополівка вул. Ушакова, 53 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини. Під час судового розгляду [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали по мотивам, зазначеним в позові, прохали позов задовольнити. Свої вимоги мотивують тим, що 3.10.2014 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт на користь [PERSON] Про існування вказаного заповіту [PERSON] стало відомо в січні 2018 року, та в подальшому копію заповіту було знайдено серед речей померлої [PERSON] В березні 2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про при Також [PERSON] пояснив що попередньо, через кілька місяців після смерті [PERSON], в січні 2015 року він звертався до нотаріуса Новокаховського міського територіального округу, намагаючись дізнатися чи не може він спадкувати після смерті [PERSON] Нотаріус перевірив відомості Спадкового реєстру та повідомив про відсутність в реєстрі заповіту [PERSON] на його користь. Представник відповідача проти позову заперечила, зазначивши про відсутність підстав для задоволення позову. Зокрема пояснила, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] її бабусі. Спадкодавець [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] ще у 2001 році та примірник заповіту віддала останньому у присутності свідків. Посилання ж [PERSON] на його необізнаність щодо наявності заповіту вважає неповажною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Під час судового розгляду свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили що у 2004 році були присутні на родинному святі 80-річчі від дня народження [PERSON] Там був присутній і [PERSON] правнук [PERSON] Під час святкування [PERSON] сказала що дарує належну їй земельну ділянку [PERSON], при цьому передала останньому аркуш папері. Разом з тим, змісту того аркушу вони не бачили та чи був той аркуш саме заповітом, їм невідомо. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила що наприкінці січня 2015 року, більш точної дати не памятає, в м. Нова Каховка зустріла [PERSON] в приміщенні, де працює нотаріус. [PERSON] сказав що в Спадковому реєстрі відсутній заповіт бабусі, тож він не зміг прийняти спадщину. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про обґрунтованість позову та задоволення його в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 3.10.2014 року (а.с.7). Відповідно змісту заповіту, складеного 18.05.2001 року, [PERSON] заповіла [PERSON]сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий Нижньосірогозькою райдержадміністрацією, як члену СТОВ «Промінь». Заповіт був посвідчений секретарем Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району 18.05.2001 року.(а.с.15). Відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 29.01.2003 року,(серія ІІІ-ХС № 016683), [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 8, 75 га на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району. (а.с.22). Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 28.01.2015 року, відповідна інформація стосовно [PERSON] була відсутня. (а.с.67). Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 31.08.2018 року, 16.03.2015 року в зазначеному реєстрі був зареєстрований заповіт [PERSON], [INFO], посвідчений Верхньоторгаївською сільською радою 18.05.2001 року, № у Спадковому реєстрі 57227691. (а.с. 87). Відповідно відповіді на запит суду, 28.01.2015 року Новокаховською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлої 03.10.2014 року заведено спадкову справу № 21/2015, з заявою про прийняття спадщини звернулася онука померлої [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] При заведенні вказаної спадкової справи заповітів, посвідчених від імені померлої [PERSON] виявлено не було. [PERSON] з письмовими заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини не звертався. (а.с.85). Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що заповіт [PERSON] був внесений до Спадкового реєстру лише 15.03.2015 року, тобто через 5 місяців та 12 днів після смерті [PERSON] Суд приймає до уваги, що такий проміжок часу є значним та фактично охоплює шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тож вказаний заповіт не був внесений до реєстру і на час заведення спадкової справи Новокаховською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] 28.01.2015 року. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У матеріалах справи відсутні жодні докази про те, що [PERSON] до січня 2018 року знав про наявність заповіту [PERSON] від 2001 року. Таким чином, про існування складеного на його ім'я заповіту, позивачу стало відомо після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 03 квітня 2015 року. Суд критично ставиться до доказів наданих стороною відповідача в обґрунтування заперечень проти позовних вимог щодо обізнаності [PERSON] про існування заповіту, складеного [PERSON], - показань свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вказані свідки не бачили, який саме документ передавала [PERSON] [PERSON] під час родинного свята у 2014 році та чи був цей документ заповітом. Враховуючи викладене, позивачу потрібно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1233,1235,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved