Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

18.09.2012 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовами вказуючи, що 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись зі швидкістю близько 70-80 км./год. в напрямку смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, всупереч вимогам п.п.13.1, 10.1 ПДР України залежно від обраної ним швидкості руху, дорожньої обстановки, стану керованого ним транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з метою уникнення зіткнення з автомобілем [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу для руху з пересіканням вузької суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки «1.1», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати забороняється, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку руху по зустрічній смузі, внаслідок чого транспортні засоби «ГAЗ-21» № [NUMBER] та «ВАЗ-2107» № [NUMBER] отримали технічні пошкодження, а водій та пасажири автомобіля [NUMBER] отримали тілесні ушкодження, а саме: водію [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді рубців в ділянці правої щоки, правого плеча, які могли виникнути на місці загоювання ран, отриманих від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) можливо 10.04.2010 р.; малолітньому пасажиру [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді струсу головного мозку та легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров»я у виді рубця в ділянці правої кисті, які могли виникнути від дії тупого (тупих) предмета (предметів) або від співудару об нього (них) можливо 10.04.2010 р. (не виключається можливість, що травмуючим предметом могли бути виступаючі частини легкового автомобіля); малолітній пасажирці [PERSON] спричинено тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів (згинально-розгинальний характер механізму утворення переломів 4-6 шийних хребців характерний для травмування в салоні автомобіля при зіткненні, анатомічна близькість розташування ушкоджень (голова, шия) та відсутність даних про перенесену раніше травму хребта дають підстави дійти до висновку про спричинення їх 10.04.2010 р. при ДТП); винуватість відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП підтверджується зібраними доказами по кримінальній справі про його обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України та ніким не оскаржуваною постановою Гайсинського районного суду від 07.10.2011 р., за якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі п.«е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 р., а позов [PERSON] в інтересах малолітньої потерпілої [PERSON] залишено без розгляду; зазначили, що вищевказаними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдано душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя та життя малолітніх дітей, неможливості тривалий час використовувати пошкоджений транспортний засіб, малолітньому [PERSON] - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, а малолітній [PERSON], яка внаслідок ДТП стала інвалідом дитинства, - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, неможливістю через отримані травми вести звичний спосіб життя (в т.ч. повноцінно отримувати освіту та реалізовувати свої здібності) та необхідності докладати значні додаткові зусилля для організації його звичного ритму; вказали, що відповідач [PERSON] під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи частково відшкодував заподіяну їх малолітній дочці [PERSON] моральну шкоду, але не в повному розмірі, а завдана моральна шкода [PERSON] та малолітньому [PERSON] взагалі не відшкодовувалася; в зв»язку з вищевказаним позивач [PERSON] просив стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 2500 грн., а позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 2500 грн. і завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 2500 грн., а також витрати за надання правової допомоги в сумі 2500 грн. 12.11.2012 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнили свої вимоги та заявили про збільшення розміру відшкодування; позивач [PERSON] просив стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 270 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., а позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 320 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 10860 грн. та моральну шкоду в сумі 38000 грн., а також витрати за надання правової допомоги при розгляді кримінальної справи в сумі 5000 грн. та при розгляді цивільної справи в сумі 2000 грн. 25.12.2012 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] до початку судового слідства знову уточнили свої вимоги; позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 270 грн., а позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 320 грн., з відповідача [PERSON] завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 38000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 13822, 37 грн., а також стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» витрати за надання правової допомоги при розгляді кримінальної справи в сумі 5000 грн. та при розгляді цивільної справи в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] , посилаючись на викладені в первісному і додаткових позовах обставини, просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 270 грн., а позивачка [PERSON], посилаючись на викладені в первісному і додаткових позовах обставини, просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 320 грн., з відповідача [PERSON] завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 38000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 13822, 37 грн., а також стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» витрати за надання правової допомоги при розгляді кримінальної справи в сумі 5000 грн. та при розгляді цивільної справи в сумі 2000 грн. 22.12.2013 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] зменшили свої вимоги; позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 120 грн., а позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 120 грн., з відповідача [PERSON] завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 38000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 5385 грн., а також стягнути з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» витрати за надання правової допомоги при розгляді кримінальної справи в сумі 2500 грн. та при розгляді цивільної справи в сумі 2000 грн. 21.03.2014 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] знову зменшили свої вимоги; позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн., а позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану її малолітньому сину [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 10000 грн., з відповідача [PERSON] завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 38000 грн. та з ВАТ НАСК «Оранта» завдану її малолітній дочці [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 5385 грн., а також стягнути з відповідача [PERSON] витрати за надання правової допомоги при розгляді кримінальної справи в сумі 2500 грн. та при розгляді цивільної справи в сумі 2000 грн. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, письмово зменшені 21.03.2014 р. розміри позовних вимог підтримали, просили розглянути справу у їх відсутність, вимоги від 21.03.2014 р. задовільнити (а.с.а.с.98, 99 т.2). Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, вказали, що моральна шкода, завдана малолітній потерпілій [PERSON], повністю відшкодована [PERSON] і представник потерпілої до нього претензій на час закриття кримінальної справи не мав, про що свідчать розписки [PERSON] від 05.06.2010 р. та від 24.09.2010 р., а потерпілим [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду має відшкодовувати страхова компанія. В подальшому в судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, а його представник - адвокат [PERSON] також не з»явилася, письмово проти змінених позовних вимог заперечила, просила розглянути справу у її відсутність, у задоволенні позовів відмовити (а.с.71т.2). Представник відповідача - ВАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення (а.с.а.с.64, 65 т.2), в яких вказала, що відповідно до ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів, однак позивачами не надано документального підтвердження їх лікування у медичних закладах внаслідок ДТП, зокрема, підтвердження конкретних строків проходження лікування та рекомендованих до вживання лікарських засобів протягом відповідних періодів; надані позивачами чеки мають недоліки, зокрема, деякі є непридатними до читання, деякі не містять найменувань конкретних лікарських засобів, деякі стосуються не пов»язаних із лікуванням товарів або ліків, призначених для лікування захворювань, не пов»язаних із травмами; з наданих документів неможливо визначити, які саме витрати стосуються лікування того чи іншого позивача; витрати на пальне для поїздок до лікувальних закладів не є витратами, які пов»язані з доставкою потерпілого до відповідного закладу охорони здоров»я, оскільки позивачами не надано доказів того, що витрати на пальне пов»язані із доставкою до лікувальних закладів (в т.ч. документів з медичних закладів із зазначенням конкретних строків та місцезнаходження цих закладів) саме потерпілої [PERSON] у зв»язку з її лікуванням, а надані позивачами деякі чеки датовані періодом з 20.04.2010 р. по 11.06.2010 р. не мають ніякого відношення до доставки потерпілої до лікувального закладу через перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій лікарні у період з 11.04.2010 р. по 30.04.2010 р.; крім того, свідок [PERSON] не зміг назвати, на якому автомобілі здійснювалися поїздки в м. Вінницю і в які конкретно дні. В подальшому в судове засідання не з`явилася, письмово проти змінених позовних вимог заперечила, просила розглянути справу у її відсутність, у задоволенні позовів відмовити (а.с.89т.2). З урахуванням позицій сторін та досліджених по справі доказів, суд визнає за необхідне позови задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись зі швидкістю близько 70-80 км./год. в напрямку смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, всупереч вимогам п.п.13.1, 10.1 ПДР України залежно від обраної ним швидкості руху, дорожньої обстановки, стану керованого ним транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з метою уникнення зіткнення з автомобілем [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу для руху з пересіканням вузької суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки «1.1», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати забороняється, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку руху по зустрічній смузі, внаслідок чого транспортні засоби «ГAЗ-21» № [NUMBER] та «ВАЗ-2107» № [NUMBER] отримали технічні пошкодження, а водій та пасажири автомобіля [NUMBER] отримали тілесні ушкодження, а саме: водію [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді рубців в ділянці правої щоки, правого плеча, які могли виникнути на місці загоювання ран, отриманих від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) можливо 10.04.2010 р.; малолітньому пасажиру [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді струсу головного мозку та легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров»я у виді рубця в ділянці правої кисті, які могли виникнути від дії тупого (тупих) предмета (предметів) або від співудару об нього (них) можливо 10.04.2010 р. (не виключається можливість, що травмуючим предметом могли бути виступаючі частини легкового автомобіля); малолітній пасажирці [PERSON] спричинено тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів (згинально-розгинальний характер механізму утворення переломів 4-6 шийних хребців характерний для травмування в салоні автомобіля при зіткненні, анатомічна близькість розташування ушкоджень (голова, шия) та відсутність даних про перенесену раніше травму хребта дають підстави дійти до висновку про спричинення їх 10.04.2010 р. при ДТП); вказаними винними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдано душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя та життя малолітніх дітей, неможливості тривалий час використовувати пошкоджений транспортний засіб, малолітньому [PERSON] - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, а малолітній [PERSON], яка внаслідок ДТП стала інвалідом дитинства, - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, неможливістю через отримані травми вести звичний спосіб життя (в т.ч. повноцінно отримувати освіту та реалізовувати свої здібності) та необхідності докладати значні додаткові зусилля для організації його звичного ритму; цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до страхового полісу № ВЕ/1087242 від 23.01.2010 р. строком дії до 22.01.2011 р. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.11 ЦПК України, за якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; - ч.2 ст.59, ч.1 ст.60 ЦПК України, за якими обставини справи, які за законом мають підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; - ст.23 ЦК України, за змістом якої особа має право на відшкодування завданої порушенням її прав моральної шкоди у виді фізичного болю та страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; розмір грошового відшкодування визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, та інших обставин, які мають істотне значення, з врахуванням вимог розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню і непов'язана з розміром цього відшкодування; - п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, за яким шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; - ст.1194 ЦК України, за якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); - ст.ст.6, 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого (зазначений у договорі страхування) і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність застрахованої особи; обов'язковим лімітом відповідальності страховика є страхова сума; - ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою відшкодовуються у зв»язку з лікуванням потерпілого обґрунтовані витрати, які пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів; - п.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено відшкодування страховиком потерпілому моральної шкоди, визначеної за рішенням суду в розмірі не більше 5% обов'язкового ліміту відповідальності страховика, різниця між визначеною судом сумою відшкодування моральної шкоди та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачується особою, визнаною винною у скоєнні ДТП. Оскільки винними протиправними діями відповідача - порушенням ним п.п.13.1, 10.1 ПДР України, - під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка позивачу [PERSON] завдано душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя та життя малолітніх дітей, неможливості тривалий час використовувати пошкоджений транспортний засіб, малолітньому [PERSON] - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, а малолітній [PERSON], яка внаслідок ДТП стала інвалідом дитинства, - душевних страждань у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, неможливість через отримані травми вести звичний спосіб життя (в т.ч. повноцінно отримувати освіту та реалізовувати свої здібності) та необхідність докладати значні додаткові зусилля для організації його звичного ритму, то з метою захисту законних прав потерпілих завдана їм моральна шкода з урахуванням глибини і тривалості їх страждань, значного зниження якості їх життя, вимог розумності і справедливості суд оцінює: в розмірі 3000 грн. на [PERSON], в розмірі 3000 грн. на [PERSON], в розмірі 25000 грн. на [PERSON] В зв»язку з тим, що позивачами не заявлено вимог про стягнення моральної шкоди зі страховика - ВАТ НАСК «Оранта», який повинен відшкодувати в межах визначеного полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів розміру не більш ніж 5 % ліміту, визначеного в п.9.3 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто, по 2500 грн. на одного потерпілого, а також відповідач [PERSON] вже відшкодував частину завданої малолітній потерпілій [PERSON] моральної шкоди в сумі 12000 грн., то відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності суд визнає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 500 грн. (3000 - 2500 = 500) моральної шкоди, на користь [PERSON] 500 грн. (3000 - 2500 = 500) моральної шкоди, завданої малолітньому [PERSON], та на користь [PERSON] 10500 грн. (25000 - 2500 - 12000 = 10500) моральної шкоди, завданої малолітній [PERSON], а також роз»яснити позивачам право звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди зі страховика - ВАТ НАСК «Оранта» в межах визначеного полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів розміру. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - постановою від 03.08.2010 р. про визнання потерпілою, за якою [PERSON] визнана потерпілою у кримінальній справі по факту скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП, внаслідок якого [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.с.57 т.1, арк. кримінальної справи 96); - постановою від 03.08.2010 р. про визнання представником потерпілої, за якою [PERSON] визнана представником потерпілої [PERSON] у кримінальній справі по факту скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП, внаслідок якого [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.с.58 т.1, арк. кримінальної справи 97); - копією медичної карти стаціонарного хворого № 3772, за якою [PERSON] була направлена з діагнозом «закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку» у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню та перебувала там на стаціонарному лікуванні в період з 12.04.2010 р. по 30.04.2010 р. (а.с.а.с.192-208 т.1); - інформацією Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 12.11.2013 р. № 02/975, за якою [PERSON] перебувала у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні на стаціонарному лікуванні в період з 12.04.2010 р. по 30.04.2010 р. (а.с.23 т.2); - копією направлення на ЛКК ОДКЛ Гайсинської дитячої лікарні від 25.10.2010 р. № 181, за якою [PERSON] перебувала у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні на стаціонарному лікуванні в період з 12.04.2010 р. по 30.04.2010 р. з діагнозом «закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку», а також перебувала у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні на стаціонарному лікуванні в період з 01.06.2010 р. по 11.06.2010 р. з діагнозом «застарілий компресійний перелом С4-С5, больовий корінцевий синдром» (а.с.73 т.2); - копією медичної карти стаціонарного хворого № 11825, за якою [PERSON] була направлена з діагнозом «посттравматичний остеохондроз шийного відділу хребта» у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню та перебувала там на стаціонарному лікуванні в період з 25.10.2011 р. по 08.11.2011 р. (а.с.а.с.247-259 т.1); - копією довідки № 9801 виданої Вінницькою обласною дитячою клінічною лікарнею 23.11.2010 р., за якою [PERSON] перебувала з діагнозом «посттравматичний остеохондроз шийного відділу хребта з порушенням рухової та опорної функції» в травматологічному відділенні Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні на стаціонарному лікуванні в період з 08.11.2010 р. по 23.11.2010 р. (а.с.74 т.2); - копією медичної карти стаціонарного хворого № 8438, за якою [PERSON] була направлена з діагнозом «посттравматичний остеохондроз шийного відділу хребта» у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню та перебувала там на стаціонарному лікуванні в період з 30.07.2012 р. по 17.08.2012 р. (а.с.а.с.209-220 т.1); - копією медичної карти стаціонарного хворого № 11345, за якою [PERSON] була направлена з діагнозом «посттравматичний остеохондроз шийного відділу хребта» у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню та перебувала там на стаціонарному лікуванні в період з 08.10.2012 р. по 26.10.2012 р. (а.с.а.с.221-246 т.1); - копією медичного висновку Гайсинської ЦРЛ № 64 від 25.10.2010 р., за яким захворювання у [PERSON] у виді закритого застарілого компресійного зламу С4-С6 дає право на отримання допомоги на дітей - інвалідів з дитинства (а.с.91 т.2); - копією посвідчення серії [NUMBER] виданого управлінням праці та соціального захисту населення Гайсинської РДА 13.12.2010 р., за яким [PERSON] призначена державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на дочку інваліда з дитинства [PERSON], [INFO] (а.с.11 т.1); - висновком експерта № 190 від 18.05.2010 р., за яким внаслідок скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді рубців в ділянці правої щоки, правого плеча, які могли виникнути на місці загоювання ран, отриманих від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) можливо 10.04.2010 р. (а.с.59 т.1, арк. кримінальної справи 69); - висновком експерта № 189 від 18.05.2010 р., за яким внаслідок скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді струсу головного мозку та легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров»я у виді рубця в ділянці правої кисті, які могли виникнути від дії тупого (тупих) предмета (предметів) або від співудару об нього (них) можливо 10.04.2010 р. (не виключається можливість, що травмуючим предметом могли бути виступаючі частини легкового автомобіля) (а.с.а.с.69, 70 т.1, арк. кримінальної справи 70, 71); - висновком експерта № 202 від 21.05.2010 р., за яким внаслідок скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів; при вивченні рентгенограм виявлені ознаки зниження відстані «компресії» тіл 3-го, 4-го шийних хребців, для уточнення характеру травмуючого чи не травмуючого походження цих змін і їх давності необхідно проведення контрольної рентгенографії (а.с.а.с.66-68 т.1, арк. кримінальної справи 81-83); - висновком експерта № 287 від 03.08.2010 р., за яким внаслідок скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів; при вивченні рентгенограм виявлені ознаки травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го, 6-го шийних хребців, які утворилися від дії тупих твердих предметів та є тяжкими тілесними ушкодженнями небезпечними для життя в момент спричинення і по давності вони могли виникнути як разом з вищевказаними ушкодженнями 10.04.2010 р., так і в будь-який інший строк (а.с.а.с.71, 72 т.1, арк. кримінальної справи 94, 95); - висновком експертів (комісійна судово-медична експертиза) №83-к від 12.08.2011 р., за яким внаслідок скоєння [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів (згинально-розгинальний характер механізму утворення переломів 4-6 шийних хребців характерний для травмування в салоні автомобіля при зіткненні, анатомічна близькість розташування ушкоджень (голова, шия) та відсутність даних про перенесену раніше травму хребта дають підстави дійти до висновку про спричинення їх 10.04.2010 р. при ДТП) (а.с.а.с.60-65 т.1, арк. кримінальної справи 203-208); - постановою Гайсинського районного суду від 07.10.2011 р., за якою [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.286 КК України за те, що 10.04.2010 р. приблизно о 17 год. 00 хв. на 110 км.+600 м. автодороги сполученням Вінниця-Турбів-В.Михайлівка він, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись зі швидкістю близько 70-80 км./год. в напрямку смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, всупереч вимогам п.п.13.1, 10.1 ПДР України залежно від обраної ним швидкості руху, дорожньої обстановки, стану керованого ним транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з метою уникнення зіткнення з автомобілем [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу для руху з пересіканням вузької суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки «1.1», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати забороняється, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку руху по зустрічній смузі, внаслідок чого транспортні засоби «ГAЗ-21» № [NUMBER] та «ВАЗ-2107» № [NUMBER] отримали технічні пошкодження, а пасажирка автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців, та звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі п.«е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 р., а позов [PERSON] в інтересах малолітньої потерпілої [PERSON] залишено без розгляду (а.с.а.с.8, 9 т.1, арк. кримінальної справи 257, 258); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2003 р., за яким [PERSON] народився [INFO] р. і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10 т.1); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2000 р., за яким [PERSON] народилася [INFO] р. і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10 т.1); - копією розписки від 24.09.2010 р., за якою [PERSON] одержав від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої 10.04.2010 р. при ДТП [PERSON] його дочці [PERSON] в сумі 5000 грн. (а.с.а.с.41, 124 т.1); - копією розписки від 05.06.2010 р., за якою [PERSON] одержав від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої 10.04.2010 р. при ДТП [PERSON] його дочці [PERSON] в сумі 7000 грн. (а.с.а.с.42, 123 т.1); - копією розписки від 12.04.2010 р., за якою [PERSON] одержала від [PERSON] на лікування її дочки [PERSON] 500 грн. (а.с.а.с.43 т.1); - полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1087242 від 23.01.2010 р. строком дії до 22.01.2011 р., за яким ВАТ НАСК «Оранта» зобов'язано відшкодувати заподіяну в результаті експлуатації автомобіля [NUMBER] шкоду, заподіяну життю і здоров»ю (на одного потерпілого), в сумі 51000 грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), в сумі 25500 грн., франшиза - 510 грн. (а.с.40 т.1, арк. кримінальної справи 169); - копією страхової справи № 4598 про відшкодування ВАТ НАСК «Оранта» [PERSON] заподіяної шкоди через пошкодження автомобіля [NUMBER] (а.с.а.с.2-14 т.2); - копією страхової справи № 24768 про відшкодування ВАТ НАСК «Оранта» [PERSON] понесених витрат на лікування потерпілої внаслідок ДТП [PERSON] (а.с.а.с.26-39 т.2); - квитанція від 14.03.2012 р. про отримання [PERSON] від ВАТ НАСК «Оранта» 437,36 грн. відшкодування понесених витрат на лікування потерпілої внаслідок ДТП [PERSON] (а.с.49 т.2). В стягненні з ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] 5385 грн. матеріальної шкоди, завданої малолітній [PERSON], необхідно відмовити через недоведеність, оскільки позивачкою під час розгляду та вирішення справи не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували витрати на лікування потерпілої [PERSON] та витрати на пальне для її доставки до закладів охорони здоров»я в зв»язку з її лікуванням. Так, позивачкою не надано документального підтвердження конкретних строків проходження лікування та рекомендованих до вживання лікарських засобів протягом відповідних періодів, а надані чеки (а.с.а.с.90-94 т.1) суд до уваги не бере оскільки, частина наданих чеків не містять найменувань конкретних лікарських засобів, частина - стосуються не пов»язаних із лікуванням товарів або ліків, призначених для лікування захворювань, не пов»язаних із травмами; витрати на пальне для поїздок до лікувальних закладів не є витратами, які пов»язані з доставкою потерпілого до відповідного закладу охорони здоров»я, оскільки позивачкою не надано доказів (в т.ч. документів з медичних закладів із зазначенням конкретних строків та місцезнаходження цих закладів) того, що ці витрати пов»язані із доставкою до лікувальних закладів саме потерпілої [PERSON] у зв»язку з її лікуванням, частина датованих періодом з 20.04.2010 р. по 11.06.2010 р. чеків не мають відношення до доставки потерпілої до лікувального закладу через перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій лікарні у період з 11.04.2010 р. по 30.04.2010 р.; при цьому, показання свідка [PERSON] про те, що він приблизно сім разів возив у лікарню [PERSON] в м. Вінницю суд до уваги не бере, оскільки, свідок не зміг назвати, на якому конкретно автомобілі здійснювалися поїздки в м. Вінницю, в які конкретно дні і в які медичні заклади. Заперечення відповідача [PERSON] та його представника про безпідставність позовних вимог щодо відшкодування завданої малолітній потерпілій [PERSON] моральної шкоди через те, що їй моральна шкода повністю відшкодована [PERSON] і представник потерпілої до нього претензій на час закриття кримінальної справи не мав, про що свідчать розписки [PERSON] від 05.06.2010 р. та від 24.09.2010 р., є необгрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються викладеними вище доказами й міркуваннями про те, що отримані потерпілою малолітньою [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів, внаслідок яких вона стала інвалідом дитинства, свідчать про її душевні страждання у виді фізичного болю, сильного стресу, страху за своє життя, пригніченого стану та дискомфорту, неможливість через отримані травми вести звичний спосіб життя (в т.ч. повноцінно отримувати освіту та реалізовувати свої здібності) та необхідність докладати значні додаткові зусилля для організації його звичного ритму, а тому суд з огляду на вимоги розумності і справедливості оцінив завдану їй моральну шкоду в сумі 25000 грн. Твердження відповідачів про повне відшкодування [PERSON] завданої під час досудового розслідування та розгляду в суді кримінальної справи моральної шкоди [PERSON], що підтверджується розписками [PERSON] від 05.06.2010 р. та від 24.09.2010 р. про отримання відповідно 7000 грн. і 5000 грн. та відсутність претензій морального характеру (а.с.а.с.41, 42, 123, 124 т.1), а також висловленої в судовому засіданні від 22.11.2010 р. під час розгляду кримінальної справи потерпілою [PERSON] позиції про відсутність претензій до [PERSON] (арк. кримінальної справи 252, 253) суд до уваги не бере, оскільки на час отримання вказаних коштів та заяв про відсутність претензій в матеріалах кримінальної справи містився висновок експерта № 287 від 03.08.2010 р. про можливість отримання [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го, 6-го шийних хребців як внаслідок ДТП 10.04.2010 р., так і в будь-який інший строк (арк. кримінальної справи 94, 95), в зв»язку з чим [PERSON], вважаючи, що потерпілій [PERSON] було спричинено лише легкі тілесні ушкодження, визнав свою вину частково (арк. кримінальної справи 252), а його адвокат наполягала на призначенні повторної судово-медичної експертизи для визначення часу та причини отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень (арк. кримінальної справи 254). При цьому, лише 12.08.2011 р. було проведено комісійну судово-медичну експертизу № 83-к, за висновком якої внаслідок скоєння [PERSON] ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у виді травматичної компресії (переломів) тіл 4-го, 5-го і 6-го шийних хребців та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани правої щоки, саден в ділянці обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів (згинально-розгинальний характер механізму утворення переломів 4-6 шийних хребців характерний для травмування в салоні автомобіля при зіткненні, анатомічна близькість розташування ушкоджень (голова, шия) та відсутність даних про перенесену раніше травму хребта дають підстави дійти до висновку про спричинення їх 10.04.2010 р. при ДТП) (арк. кримінальної справи 203-208). Також, необгрунтованими є заперечення відповідача [PERSON] та його представника про безпідставність позовних вимог щодо відшкодування завданої потерпілим [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди через те, що моральну шкоду їм має відшкодовувати страхова компанія, оскільки суд, оцінивши завдану їм внаслідок ДТП моральну шкоду в розмірі 3000 грн. на кожного, та з врахуванням ліміту відповідальності страховика - ВАТ НАСК «Оранта» (2500 грн.) визначив справедливий розмір моральної шкоди, який необхідно стягнути з [PERSON], в сумі по 500 грн. на кожного. Вирішуючи питання про судові витрати суд визнає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судовівитрати пропорційно до суми задоволених судом позовних вимог - 100 грн. витрат за надання правової допомоги, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат в сумі 2500 грн., понесених нею на правову допомогу під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, необхідно відмовити, оскільки ці витрати не відносяться до судових витрат у цивільній справі, яка розглядається у складі цього суду, а питання щодо відшкодування вказаних судових витрат повинно було вирішуватись під час розгляду кримінальної справи.

Outcome: partial