Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самоусунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач працює на посаді комірника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тайко Електронікс Юкрейн лімітед». Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на дитину, яка є необхідною для нормального утримання. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього, окрім доньки [PERSON], інших дітей не має, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання доньки не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову до суду, тобто з 18 серпня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти у такому розмірі. У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved