Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

19.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що єдиним законним представником і опікуном дитини [PERSON], [INFO], є його мати [PERSON], яка опікується своєю дитиною одноособово щодо усіх питань його життєдіяльності, виховання визначення місця та країни проживання без згоди біологічного батька дитини. В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що вона є єдиним опікуном свого малолітнього сина [PERSON]. На час народження дитини вона в шлюбі не перебула, відомості про батька в свідоцтві про народження записані за її вказівкою, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На даний час має намір з дитиною виїхати на постійне місце проживання в Ізраїль. Для настання правових наслідків у вигляді отримання громадянства, усиновлення, згідно законодавства Ізраїлю необхідно рішення суду України про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що вона є матір'ю та законним представником своєї малолітньої дитини. Ухвалою судді 23.11.2018 відкрито провадження у справі. Заявник в судовому засіданні викладені в заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, пояснила, що має намір виїхати на постійне місце проживання в Ізраїль, створити сім'ю з реєстрацією шлюбу. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення вимог заяви. Дослідивши матеріали справи та надані заявником докази, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Житомира та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянки України серія [NUMBER] від 18.07.2001 (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2017, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], а батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.9). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України встановлено, що відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за заявою матері дитини від 04.10.2018 року №8.26-97 (а.с.11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Управлінням ведення реєстру територіальної громади ЖМР від 30.05.2018, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради № 3528 від 09.11.2018, [PERSON] перебуває на обліку і отримує допомогу одиноким матерям на малолітнього сина [PERSON] [INFO], оскільки є одинокою матір'ю, що опікується дитиною одноособово (а.с.12). З заяви, посвідченої 20.11.2018 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В., вбачається, що [PERSON], [INFO] заміжньою не була ніколи, та станом на 20.11.2018 в зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с.16). За приписами ст.ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що суд може встановити факти, які за іноземним законодавством несуть за собою правові наслідки для заявника та рішення суду необхідно заявнику для застосування у відношеннях з громадянами інших держав. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що встановлення факту заявнику необхідно для виїзду з дитиною за кордон, оформлення постійного проживання дитини в державі Ізраїль та відсутність заперечень від заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved