Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним кредитний договір № 100972441902 від 05.02.2018 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2018 року [PERSON] шляхом підписання заяви прийняв публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» з надання кредиту. Проте, даний договір є недійсним оскільки, в порушення ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» і п.п.2.4, 2.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року (надалі Правил), банк не надав позичальнику повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням та під час укладання договору про надання споживчого кредиту, оформлення кредитного договору проходило без тривалої затрати часу, текст документу виконаний дуже дрібним шрифтом, що не дало можливості позивачу детально ознайомитись з договором та оцінити всі ризики; в порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» і п.3.6 Правил банк встановив комісію за обслуговування кредитної заборгованості, незважаючи на те, що це супутня послуга банку і її компенсація не може бути за рахунок позивача, оскільки банк не має права встановлювати платежі, які споживач має сплачувати на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь; в порушення ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст.11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» умовами кредитного договору, було навязано послуги з добровільного страхування, що є несправедливим, оскільки були нав»язані відповідачем, позивач не отримував від відповідача коштів для оплати такої страховки і банк принципово не повинен обмежити вибір страхової компанії, так як це суперечить нормі закону. До суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачу була надана повна, детальна та достовірна інформація щодо умов кредитування, про що мається відповідний підпис, позивач протягом встановленого строку не відкликала свою згоду на укладення договору, позивачем не доведено, що умови договору є несправедливими та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов»язків, договір страхування позивач уклала добровільно. У судове засідання сторони не з»явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надану позовну заяву та докази на обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, суд прийшов до наступного. З копії заяви № 100972441902 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, 05.02.2018 року [PERSON] прийняв [PERSON] пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яким йому було надано споживчий кредит в сумі 25264,06 грн, в т.ч. на загальні споживчі цілі 20943,00 грн, для оплати договору страхування 4021,06 грн, для сплати разової комісії 300 грн.. розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 05.08.2018 року 3,99, розмір процентної ставки % річних 0,01 Окрім того, позичальник, шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодився та прийняв в повному обсязі публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою «страхування життя зі Споживчим кредитом готівкою» ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого діє ПАТ «ПУМБ». Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України і повязані з життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи. Страхова премія складає 4021,06 грн. Договір підписаний сторонами, оригінал договору отримано позивачем.\~ Позивач зазначає, що при укладенні кредитного договору відповідачем порушено йогго права споживача, що передбачені\~ЗУ «Про захист прав споживача», зокрема під час укладення вищевказаного кредитного договору банком, всупереч вимогам\~ст.11 ЗУ «Про захист прав споживача», не було повідомлено йому у письмовій формі про істотні умови кредитного зобовязання. При цьому позивач зазначив, що не мав можливості ознайомитися з положеннями кредитного договору через дрібний шрифт викладеного тексту, а підписуючи його сподівався на добросовісність працівника банку. Статтею 11 ЗУ «Про захист прав споживача»\~передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних\~\~з\~\~одержанням\~\~кредиту,\~\~його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий\~\~режим\~\~сплати\~\~відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Відповідно до пункту «підтвердження та запевнення» оспорюваного кредитного договору, позичальник підтверджує та запевняє, що ознайомлений та погоджується з умовами надання кредиту, його особливостями перевагами та недоліками, всі умови зрозумілі на не потребують додаткового тлумачення. Згідно п.2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищевказаною інформацією. Внаслідок вищезазначеного, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, то відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним. При цьому, у договорах за участю фізичної особи - споживача, враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів, що передбачено ч.2\~ст.627 цього Кодексу. За таких обставин доводи позивача про не надання банком позичальнику повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту, є необґрунтованими та спростовуються досліджениими судом доказами.\~ Посилання позивача на те, що умови кредитного договору щодо послуг страхування із нав'язаною відповідачем страховою компанією є несправедливими, оскільки позивач не отримувала від відповідача коштів для оплати такої страховки, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.\~ 05.02.2018 позичальник, шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодився та прийняв в повному обсязі публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою «страхування життя зі Споживчим кредитом готівкою» ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого діє ПАТ «ПУМБ». Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України і повязані з життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи. Страхова премія у розмірі 4021,06 грн включена до суми споживчого кредиту. Позичальнику відомо, що укладення договору страхування не є обов»язковою умовою отримання кредиту в банку, таку послугу було обрано з власної ініціативи з числа послуг, що пропонуються банком, відносини за договором страхування після його укладення виникають виключно між страхувальником та страховиком. Договір підписаний сторонами і [PERSON] своїм підписом засвідчив те, що ознайомлений і згодний з умовами. Таким чином позивач, підписуючи договір страхування життя засвідчив своє повне та безумовне розуміння його змісту та свій свідомий і компетентний вибір страхової послуги. Позивач вказує, що кредитодавець всупереч вимогам\~ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~та п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою НБУ №168 від 10.05.2007 року, в оспорюваному договорі передбачив плату за обслуговування кредитної заборгованості, незважаючи на те, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь.\~ При цьому,\~ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~передбачає також, що у договорі про надання споживчого кредиту, зокрема, зазначається, детальний розпис сукупної вартості кредиту споживача з врахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Як вбачається з п.6 Заяви № 100972441902, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99 %. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 05.02.2018 року, що укладений між сторонами спору, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України Про захист прав споживачів. За положеннями Закону України Про захист прав споживачів, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачів з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. За таких підстав позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та слід визнати недійсним п.6 (розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості) Кредитного договору №100972441902 від 05.02.2018 року, укладеного між [PERSON] акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та\~ [PERSON]. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.\~

Outcome: partial