Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Львівобленерго» про визнання укладеним договору про користування електричною енергією. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Управителем будинку є ОСББ «Лідер-1», предметом діяльності якого є сприяння членам ОСББ в отриманні житлово-комунальних послуг. За договором ОСББ забезпечує якісне та своєчасне надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, а також утримання будинку та прибудинкової території. Постачання газу та електроенергії в квартиру [PERSON] поза межами предмету договору. В той же час, квартира обладнана приладом обліку електроенергії, електроенергія в квартиру надходить. Тобто, [PERSON] є споживачем послуги з надання електроенергії для власних побутових потреб. Проте, в рахунках за використану електроенергію, що надаються ОСББ, вартість спожитої електроенергії значно завищена та рахується як для населеного пункту, оскільки договір на постачання електроенергії укладений між ПАТ «Львівобленерго» та ОСББ. Крім того, наявність такого договору ставить під загрозу постачання електроенергії в квартиру [PERSON] від можливої несплати спожитих послуг іншими мешканцями будинку. Тому вона просить визнати укладеним договір між нею та ПАТ «Львівобленерго» про користування електричною енергією на умовах типового договору з наданням окремого особового рахунку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому позивачка зазначила, що вона споживає електричну енергію, яка постачається відповідачем в будинок, оплачує вартість цієї енергії, її квартира обладнана лічильником, тому є всі підстави вважати, що між позивачкою та відповідачем існують договірні правовідносини. Позивачка бажає самостійно розраховуватися за спожиту електроенергію безпосередньо з відповідачем, оскільки в цьому разі вартість електроенергії буде значно меншою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що електроенергія постачається в багатоквартирний будинок, де мешкає позивачка, відповідно до вимог чинного законодавства. Договір на постачання електроенергії в цей будинок укладено з ОСББ «Лідер 1», який купує електроенергію у відповідача та оплачує відповідачу вартість використаної електроенергії. Безпосередніх правовідносин відповідача з мешканцями цього будинку немає. Для укладення договорів безпосередньо з мешканцями будинку, ОСББ необхідно прийняти відповідне рішення. ОСББ «Лідер 1» в передбаченому законом порядку не зверталося до відповідача з вимогою про зміну умов обліку спожитої електроенергії. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачка не зверталася до ПАТ «Львівобленерго» з пропозицією укласти договір. Для укладення договору необхідно узгодити ряд істотних умов, без узгодження яких укладення договору неможливе. Також представник позивача вказав на те, що позивачка не може самостійно, окремо від інших мешканців багатоквартирного будинку, вирішувати питання зміни схеми обліку електроенергії. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 07.09.2009 року позивачка є власником квартири № [NUMBER] в багатоквартирному будинку [ADDRESS]. Відповідач виробляє електричну енергію для забезпечення споживачів м. Львова послугами з електропостачання, в тому числі в помешкання позивачки. Електроенергія в багатоквартирний будинок, де мешкає позивачка, постачається на підставі договору про постачання електричної енергії № 50701, укладеним 17.02.2010 року між відповідачем та Об'єднаним співтовариством багатоквартирного будинку (надалі ОСББ) «Лідер 1». За умовами договору відповідач продає ОСББ «Лідер 1» електроенергію, а ОСББ оплачує вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі. Відповідно до визначень в п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року, ОСББ «Лідер 1» є населеним пунктом, а позивачка - споживачем населеного пункту, оскільки населений пункт - це юридична особа-споживач (власник електроустановок або уповноважена власником експлуатаційна організація, в господарському віданні є електроустановки), об'єднує населення на визначеній території та утримує електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту. Відповідач постачає електроенергію населеному пункту - ОСББ «Лідер 1», який розраховується за спожиту електроенергію за показниками загальнобудинкового приладу обліку за рахунок коштів, зібраних зі споживачів населеного пункту. Мешканці будинку не є безпосередніми споживачами ПАТ «Львівобленерго», вони не сплачують вартість спожитої електроенергії безпосередньо відповідачу, а сплачують ОСББ, про що свідчать надані позивачкою квитанції про оплату житлово-комунальних послуг. Правовідносини з приводу розрахунків за спожиту електроенергію мешканців будинку - членів ОСББ регулюються установчими документами ОСББ та договорами, укладеними між споживачами населеного пункту та населеним пунктом. Чинне законодавство передбачає можливість безпосередніх правовідносин між ПАТ «Львівобленерго» та мешканцями кожної квартири багатоквартирного будинку. Така можливість передбачена п. 5 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. Проте, для цього споживач - населений пункт, тобто ОСББ «Лідер 1» повинен провести процедуру розпуску загальнобудинкового обліку, після чого мають бути внесені зміни в договір про постачання електричної енергії № 50701, укладений 17.02.2010 року між відповідачем та ОСББ «Лідер 1». При цьому, відповідно до вимог п. 8 Правил прилади обліку електроенергії мають бути придбані, встановлені та підключені енергопостачальником. Лише після проведення процедури розпуску загальнобудинкового обліку можуть бути укладені в установленому законодавством порядку договори про користування електроенергією з кожним мешканцем багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об'єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об'єднань співвласників багатоквартирних будинків. Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про об'єднання спаввласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. Об'єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання. Позивачка є членом ОСББ «Лідер 1» на підставі договору про відносини власників житлових і нежитлових приміщень та управителя. Тому рішення про проведення процедури розпуску загальнобудинкового обліку може прийняти лише ОСББ «Лідер 1». Права співвласників викладені в ст. 14 Закону «Про об'єднання спаввласників багатоквартирного будинку». Ця стаття не передбачає права мешканця окремої квартири самостійно вирішувати питання, пов'язані з управління багатоквартирним будинком. Такі питання вирішуються співвласниками або через загальні збори, або через органи управління об'єднання. Законом N 417-VIII від 14.05.2015 року зі ст. 14 Закону «Про об'єднання спаввласників багатоквартирного будинку» виключено право співвласника на вихід з об'єднання спаввласників. За вимогами ч. 4 ст. 14 закону здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Тобто, позивачка, як член ОСББ «Лідер 1», не має права самостійно вирішувати питання управління будинком, в тому числі права на укладення окремого договору електропостачання безпосередньо з відповідачем. Правовідносини між позивачкою та ОСББ «Лідер 1» щодо управління будинком, в тому числі щодо встановлення порядку обліку спожитої електроенергії, не є предметом цього позову. Так само не є предметом цього позову й правовідносини між відповідачем та ОСББ «Лідер 1» з приводу виконання договору про постачання електричної енергії № 50701. Посилання позивачки на те, що вона фактично перебуває з відповідачем у договірних правовідносинах, є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В той же час за вимогами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правилами користування електричною енергією для населення передбачена форма типового договору (додаток 1), що укладається між постачальником елктроенергії та споживачем. В розділі «Предмет договору» типового договору передбачено узгодження такого питання, як постачання електричної енергії у необхідних споживачу обсягах відповідно до потужності, яка має бути визначена та відображена в договорі (п. 1 типового договору). В п. 2 договору необхідно узгодити категорію надійності струмоприймачів споживача. В п. 4 договору має бути зазначено, якого типу запобіжні автомати встановлено у споживача. В договорі має бути відображено тип приладу обліку, його дату повірки, наявність електричного обладнання, а також межу розподілу (п. 5,7,8,9 типового договору). З цього виходить, що укладення договору на постачання електричної енергії неможливе шляхом приєднання, а можливе лише шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачка не перебуває з відповідачем у договірних правовідносинах. Відповідач постачає електроенергію ОСББ «Лідер 1» та отримує від ОСББ плату за спожиту електроенергію. Жодних безпосередніх правовідносин між позивачкою та відповідачем немає. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання укладеним договору між позивачкою та відповідачем. При вирішенні позову судом також враховано, що позивачка не зверталася до відповідача з пропозицією укласти договір. За змістом ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Позивачкою не надано доказів того, що її права, як споживача електроенергії, були порушені, не визнані або кимось оспорені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed