Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

19 листопада 2014 року [PERSON], та [PERSON], подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу подружжя, яке має малолітню дитину. Заяву з посиланням на додані докази мотивували тим, що з 01.06.2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя у шлюбі не склалося, виявилися протилежними погляди на сімейне життя та життєві цінності. Зберегти сім'ю їм не вдалося і тому в інтересах кожного з них та їх дитини вони вирішили розірвати шлюб. 10 вересня 2014 року вони уклали нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та сплату аліментів на утримання дитини. У зв'язку з цими обставинами заявники просили розірвати їх шлюб, зареєстрований 01.06. 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 50. У судове засідання сторони не з,явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просили задовольнити заяву та розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON], який народився [INFO] у м. Самарканд, Республіка Узбекистан, громадянин України, [PERSON], яка народилася [INFO] у м.Кант, Киргизька Республіка, громадянка України, зареєстрували шлюб 01.06. 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 50. Місце реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] у м. Славутич, Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 19 травня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 88. Батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області (а.с.5). 10 вересня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на утримання дитини, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу, Київської області, реєстр № 1558. Цим договором визначено, зокрема, порядок здійснення сторонами батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], права та обов'язки батьків дитини, порядок, розмір та строки виплати аліментів на утримання дитини (а.с.3-4). Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (частина перша). Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (частина друга). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу (частина четверта). Відповідно до правила ч. 3 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Як встановлено у судовому засіданні, подана подружжям спільна заява відповідає вимогам статті 109 СК України, подружжя у судовому засіданні особисто підтвердило відповідність заяви фактичним обставинам справи та їх дійсній волі, а також виконання ними умов укладеного договору щодо здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на утримання дитини, подану заяву протягом місячного строку не відкликало і в судовому засіданні просило її задовольнити. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що права подружжя та їх дитини не будуть порушені, у зв'язку з чим подану сторонами спільну заяву подружжя, яке має дитину, необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Передбачених статтею 113 СК України підстав для зміни прізвища подружжя після розірвання шлюбу немає. Згідно правила ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved