Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

17 серпня 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до\~ Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про визнання за ними права на приватизацію квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилалися на те, що на підставі ордеру на жиле приміщення № 003236 від 19.11.2002 року [PERSON] та членами його сім`ї сином [PERSON] , відчимом [PERSON] та його матір`ю [PERSON] було набуто право користування квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований у житловому приміщенні з 28.04.2004 року, [PERSON] з 26.03.2005 року. За час проживання позивачами регулярно сплачувались кошти за користування комунальними послугами. У 2021 році [PERSON] , бажаючи реалізувати своє право на приватизацію житлового приміщення, звернувся до департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради через Центр надання адміністративних послуг. За результатами розгляду заяви [PERSON] було отримано лист Управління міського майна департаменту по роботі з активами ММР від 11.06.2021 року, відповідно до якого мається невідповідність у технічному паспорті та ордері на квартиру [ADDRESS] . Так, відповідно до ордеру № 003236 від 19.11.2002 року квартира 1,3,2,10 складається з 4 кімнат жилою площею 46,52 кв.м., в той час згідно технічного паспорту вказана квартира складається з 4 кімнат житловою площею 61,9 кв.м. 02 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради в особі представника Федотова І.М., в якому останній просив питання про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо визнання права на приватизацію залишити на розсуд суду у разі підтвердження цього факту відповідними доказами. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] залишено без руху та надано позивачам строку для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року відкрите провадження у справі за правилами загального провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрите та призначене судове засідання. Позивачі\~ у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] \~ у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення № 003236 від 19.11.2002 року [PERSON] \~ та членам його сім`ї сину [PERSON] , відчиму [PERSON] та матері [PERSON] було надано у користування квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , площею 46,52 кв.м., що складаються з 4-х кімнат (а.с. 13). З копії особового рахунку, виданого 03.08.2021 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» на ім`я квартиронаймача [PERSON] , вбачається, що квартира [ADDRESS] , складається з чотирьох кімнат, жила площа 46,7 кв.м., загальна 61,9 кв.м. Зареєстровані у вказаній квартирі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з квітня 2004 року (а.с. 14). Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію, [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо передачі у власність йому та члену його родини [PERSON] шляхом приватизації кімнат [ADDRESS] . Листом від 11.06.2021 року Управління міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради зазначило про неможливість розгляду питання щодо приватизації зазначеної квартири, тому як відповідно до ордеру квартира складається з чотирьох кімнат, а відповідно до технічного паспорту з трьох кімнат (а.с. 15). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 9 Житлового кодексу Української РСР до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Порядок приватизації квартир, що відносяться до державного житлового фонду, регулюється Законом України №2482-XXII від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон №2482-XXII) та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02 березня 2015 року № 42) (далі Положення). Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз. Згідно із ч. 10, 11 ст. 8 зазначеного вище Закону органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина і оформлюється свідоцтвом про право власності, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення (ст.8 Закону). Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них належить відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18). Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено, що громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Аналізуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про необхідність захисту прав позивачів, які мають право на приватизацію квартири [ADDRESS] , оскільки вони постійно проживають та зареєстровані у вказаній квартирі і не мають у власності іншого житла, отже відповідач зобов`язаний вжити заходи щодо приватизації квартири позивачів, оскільки позивачі просять визнати їх право на приватизацію квартири [ADDRESS] без узаконення будь-яких перепланувань. На підставі викладеного, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про визнання за ними права на приватизацію квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved