Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

17 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з дійсним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У фактичних шлюбних відносинах перебували з листопада 2010 року, шлюб для обох був першим. Їх родина припинила своє існування в лютому 2016 року, причиною стало те, що в останній період їх життя з відповідачем постійно виникали конфлікти різного роду. З їх відносин зникли щирість та взаєморозуміння, зявилося відчуження. У лютому 2016 року конфлікт між ними загострився та вони остаточно припинили шлюбні відносини. Після цього вона намагалася відновити родину, проте, все виявилося безрезультатним. Вважає, що примирення між ними неможливе та їх шлюб має бути розірвано. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Чередниченко». В судове засідання\~позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позов задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення (а.с.10). Відповідач [PERSON],\~будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом телефонограми на мобільний номер +380501444917, зареєстрованої в журналі телефонограм за №2 від 07 липня 2016 року (а.с.11), в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд,\~дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 723, сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2011 року (а.с.4). Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України\~та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст. 60 ЦПК України, докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини,\~\~суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації понесених нею судових витрат. Згідно викладеного,

Outcome: approved