overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

19.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої 27.05.2015 року матері [PERSON], їм необхідно встановити факт родинних відносин, так як у їх свідоцтвах про народження в графі матері зазначено «Рогатюк Марія Тихонівна», а в свідоцтві про смерть матері вказано «Рогатюк Марія Феоктистівна», що обмежує їх право при нотаріальному оформлені спадщини; письмово звернулися з заявами про підтримання вимог заяви та розгляд справи за їх відсутності (а.с.20, 21). Заінтересована особа представник Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області письмово вимоги заяви визнав, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті 27.05.2015 року [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 2,1194 га розташованої на території Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 818360, виданого Гайсинською райдержадміністрацією 15.12.2004 року (а.с.13, 15). За свідоцтвом про народження серії ГД № 056219, виданим 03.05.1957 року матірю [PERSON], який народився 12.04.1957 року в с. Гунча Гайсинського району Вінницької області, записано [PERSON] (а.с.11). За свідоцтвом про народження серії І-АВ № 054839, виданим 17.04.1969 року матірю [PERSON], яка народилася 30.03.1969 року в с. Гунча Гайсинського району Вінницької області, записано [PERSON] (а.с.10). За свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 372371, виданим 18.11.1989 року, 18.11.1989 року одружилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу [PERSON] обрала прізвище «Ксендзюк» (а.с.12). Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 01.06.2015 року виконкомом Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області серії І-АМ № 319012 зазначено, що [PERSON] померла у віці 89 років в с. Гунча Гайсинського району Вінницької області (а.с.13). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла 27.05.2015 року [PERSON] є матірю заявників [PERSON], [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

19.10.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

19.10.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

19.10.2015 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про винесення додаткового рішення, в якій вказав, що оскільки йому рішенням суду по справі № 211/2562/13-ц за його позовом до [PERSON] про вилучення частки із спільної власності, яке вже набрало законної сили було відмовлено в задоволенні позову, то він має право на повернення своїх коштів внесених на депозитний рахунок суду в розмірі 45784,75 грн. в якості компенсації відповідачеві за її 1/4 частину квартири за адресою [ADDRESS]. В судове засідання сторони не зявилися. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання в судовому засіданні. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 31.07.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу розглянуто справу № 211/2562/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про вилучення частки із спільної власностіта винесено рішення яким [PERSON] було повністю відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Дане рішення набрало чинності. Позовні вимоги заключалися в тому, що позивач [PERSON] просив суд припинити право на частку у спільному майні, а саме 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON], та надати це право [PERSON] з виплатою компенсації [PERSON] у розмірі 45 784,75 гривень.Оскільки вартість квартири становить 183139,00 грн. , то вартість 1/4 частини становить 45784,75 грн. Під час розгляду справи [PERSON] на депозитний рахунок суду було перечислено кошти в сумі як компенсація [PERSON] за їй належну 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Всі обставини підтверджено матеріалами справи, а саме рішенням суду (а.с. 151-152), квитанціями про сплату грошових коштів на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації ( р/ р 37312022006709 ) в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 126), 20784, 75 грн. (а.с. 136) та 20325,00 грн. (а.с. 137). Загальна сума за квитанціями складає 46109,75 грв. Згідно п.2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. У судді , яка розглядала цивільну справу на даний час закінчилися повноваження, тому суд вважає за можливе розглянути заяву позивача саме таким складом. Позивачем [PERSON] виконано вимоги ч. 2\~ст. 365 ЦК України\~та згідно квитанцій: від 03.03.2015 року, від 04.07.2015 року, та від 26.09.2013 року на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № 37312022006709 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області МФО 805012 попередньо внесено 46109 , 75 грв. , які підлягають поверненню. грн.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, необхідним винести додаткове рішеня. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

19.10.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час відповідач мешкає окремо, шлюб між ними не розірваний, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання відповідач не зявився, був допитний в порядку окремого доручення Роменським районним судом Сумської області, з матеріалів яких вбачається, що відповідач працює, його дохід на місяць є 3000 грн., інвалідом він не являється, позов він визнає частково, та згоден щоб з нього було стягнуто судом аліменти на утримання дитини у розмірі 20 відсотків його доходу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.08.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Також з матеріалів судового доручення вбачається, що відповідач працює, його дохід на місяць є 3000 грн., інвалідом він не являється, позов він визнає частково. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини, про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

19.10.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені близько трьох місяців, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

19.10.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справі - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.08.2014 року (а.с. 9). Відповідно до копії посвідки про народження № 0203751 батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки Прогресівської сільської ради № 463 від 02.10.2015 року [PERSON] померла [INFO], на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Мала такий склад сім'ї: [PERSON], [INFO] (син) та [PERSON], [INFO] (невістка) (а.с. 12). Відповідно до довідки Прогресівської сільської ради № 464 від 02.10.2015 року [PERSON] помер [INFO], на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до довідки Прогресівської сільської ради № 465 від 02.10.2015 року [PERSON], який помер [INFO] був рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] в с. Прогорес, Козелецького р-ну. (а.с. 13). Відповідно до надісланої на запит суду копії спадкової справи № 401, заведеної після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] був рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] в с. Прогрес Козелецького району Чернігівської області.. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

19.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 28.12.2007 року у виконавчому комітеті Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №20, від даного шлюбу спільних дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з травня 2015 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надіслав телеграму про розгляд справи за його відсутності та про згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

19.10.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? від доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви. При цьому позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірваний, проживають вони окремо, можливості самостійно утримувати дитину остання не має. В судове засідання позивач подала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату,час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис у явочному листі, 10.11.2015 р. надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, 26.11.2015 р. відкликав раніше подану ним заяву у звязку із тим, що з позовними вимогами він не згоден, однак в судове засідання не зявився,про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2011 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано\~ шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1419. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], батьками якої записані позивач та відповідач (а.с.2), дитина проживає з матірю, повністю знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач перебуває на військові службі в Національній гвардії України, на підтвердження чого надано копію посвідчення, не є інвалідом, інших аліментних обовязків не має. Виходячи зі змісту \~\~ ст.181 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини \~\~ у частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж \~\~ 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

19.10.2015 року позивач до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Із позову вбачається, що 03.10.1998 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 834. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть протягом останнього року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.22/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.15/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

19.10.2015 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.1996 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з липня 2014 року через відсутність взаєморозуміння щодо сумісного проживання на території України, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON], та його представник, [PERSON], надали заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнала, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 09.08.1996 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим , актовий запис №539. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з липня 2014 року не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved