Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

19 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шосткинської міської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина\~на майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,33 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Собичівського старостинського округу Шосткинської міської ради. Спадщину після померлої [PERSON] прийняла її донька [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, заповіт не залишила. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який заповідав все своє майно своїй дочці позивачці по справі [PERSON] . В свою чергу, позивач, як спадкоємець першої черги після померлого звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6) Згідно довідки Собичівського старостинського округу від 09.02.2021 № 88, на день смерті [PERSON] з нею була зареєстрована та проживала її донька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . (а.с.7) [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10) Згідно довідки Собичівського старостинського округу від 29.06.2021 № 215, на день смерті [PERSON] з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] за адресою [ADDRESS] . (а.с.11) [INFO] [PERSON] помер. (а.с.12) Відповідно до заповіту від 09 жовтня 2015 року, [PERSON] заповідав земельну ділянку, площею 4,3821, розташованої на території Собичевської сільської ради Шосткинського району, своїй дочці [PERSON] (а.с.14) З державного акту на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 096995 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації від 26.04.2004 року № 200 є власником земельної частки (паю), розміром 4,3824 в умовних кадастрових гектарах на території Собичівської сільської ради. (а.с.18) З державного акту на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 096994 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації від 26.04.2004 року № 200 є власником земельної частки (паю), розміром 4,3821 в умовних кадастрових гектарах на території Собичівської сільської ради. (а.с.19) Згідно повідомлення Шосткинської районної державної адміністрації від 12.07.2021 № 07-15/1900, видано сертифікат на право на замельну частку (пай) серії СМ № 0177140 на ім`я [PERSON] за № 340 від 20.06.1996 на підставі розпорядження голови Шосткинської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 220.(а.с. 20) В свою чергу, позивач, як спадкоємець після померлого [INFO] [PERSON] звернулась до Шосткинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) їй було відмовлено, оскільки спадкоємцем не надані документи на вищевказане майно. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтва про право на земельну частку (пай) неможливо. Судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності в порядку спадкування за законом. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved