Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ? частини доходів на її користь на час його навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона після досягнення повноліття продовжує навчатися, у звязку з чим потребує допомоги, а відповідач, який є її батьком, у добровільному порядку будь-якої допомоги не надає, хоча має таку матеріальну можливість. У позовній заяві [PERSON] було зазначено про те, що її батько відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на її утримання, а вона на даний час проходить навчання на денному відділенні у Апатинському політехнічному коледжі. Вона потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки не має можливості самостійно себе утримувати. В учбовому закладі вона стипендію не отримує, будь-яких інших джерел доходу не має. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати їй матеріальну допомогу на час її навчання, тому посилаючись на положення статей 199,200 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на час її навчання. Позивач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність на підставі наданих доказів, за участю її представника адвоката [PERSON] /а.с.8/. Представник позивача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 12 від 15.07.2016р., був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], та зазначив що він не заперечує, щоб з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів на користь позивача. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з?явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, враховуючи надані ним докази. Крім того просив стягувати з нього аліменти на користь доньки у розмірі 1/6 частини його доходів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-HO № 037771, яке було видано Миколаївською селищною радою м.Словянська, на підставі актового запису № 15 від 04 лютого 1998 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] /а.с.10/. Згідно довідки № 0755 від 29 червня 2016 року Апатинського політехнічного коледжу ім.Голованова Г.А., [PERSON] є студентом денної форми навчання, початок навчання 01.09.2014 р., закінчення навчання 30 червня 2017 року /а.с.9/. За даними паспорту серії ВТ № 083374, виданого 07 березня 2014 року Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO] досягла повнолітнього віку /а.с.2-3/. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182,200 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зазначених нормах права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. У матеріалах справи наявна копія рішення Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2012 року, яким [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.13-15/. Положенням ст.166 СК України передбачені правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема ч.2 цієї статті закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Таким чином, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] у 2012 році не є перешкодою для її звернення до суду із зазначеним позовом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідно до довідки про доходи № 5968 від 26 вересня 2016 р., [PERSON] перебуває на обліку в Словянському обєднаному УПФУ в Донецькій області і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам третьої групи з березня 2015 року щомісячно, загальна сума доходу за період з 01.03.2015 р. по 30.09.2016 р. становить 20841,92 грн. /а.с.28/. Як вбачається із довідки № 3-330 від 26.08.2016 р., виданої Словянським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби, у відділі перебуває виконавче провадження № 8704619, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-5334 від 09.09.2004 р., виданого Словянським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Заборгованість по аліментам на 31 липня 2016 року складає 11254,34 грн. /а.с.27/. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем обгрунтовано необхідність отримання аліментів, відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу на час її навчання, але заявлений позивачкою розмір аліментів є завеликим, оскільки відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у відсотковому співвідношенні\~у розмірі однієї шостої частини від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до завершення навчання до 30 червня 2017 року. Стягнення необхідно починати з дня подання позову до суду - з 18 липня 2016 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial