Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 12.05.2004 року померла його бабка [PERSON], яка по 25.08.2000 року проживала та була зареєстрована в [INFO]. В кінці 2000 року [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до США, в м. Такома округу Пієрс штату Вашингтон, де й проживала до дня смерті. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, що знаходиться на території Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті бабки [PERSON] йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що бабка померла у іншій країні, для перельоту куди потрібні були значні кошти, через що він не зміг зібрати необхідні документи для подання нотаріусу, зокрема, він не мав навіть свідоцтва про смерть. Необхідні для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини документи із США він отримав недавно через своїх знайомих. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 12.05.2004 року його бабки [PERSON] пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, 02.03.2016 року від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.21). Представник відповідача Носиківської сільської ради в судове засідання не зявився, від Носиківського сільського голови 01.03.2016 року до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.18). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 12.05.2004 року в м. Такома округу Пієрс штату Вашингтон США померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть державного зразка штату Вашингтон №1963 від 17.05.2004 року (а.с.5), письмовий переклад тексту документа з англійської на українську мову зроблено перекладачем [PERSON] та засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (а.с.7-9). З довідки, виданої виконавчим комітетом Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 09.02.2016 року за №333 вбачається, що [PERSON] постійно проживала у [INFO] на вул. Садова, 20, з 25.08.2000 року виїхала на постійне місце проживання до США, штат Вашингтон (а.с.11). Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, що підтверджується заповітом від 25.10.2000 року, який посвідчений секретарем виконкому Носиківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №748 і не змінений та не скасований станом на 05.02.2016 року (а.с.10). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що після смерті [PERSON] не зібрав необхідних документів, зокрема, не мав свідоцтва про смерть останньої. 05.02.2016 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину через відсутність необхідних документів для звернення до нотаріуса, зокрема, свідоцтва про смерть. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви Носиківського сільського голови (а.с.18), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved