Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

19 жовтня 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду відзив, в якому позов визнав, заперечень не має, просить розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У встановлений законом строк заперечень клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 12 серпня 2000 року в Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 633, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) . Мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Визнання відповідачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України 50 % судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved