Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

19.07.2016 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Первомайська держнотконтора Харківської області про визнання заповіту недійсним. Просив суд визнати недійсним заповіт, з тих підстав, що [INFO] померла його дружина, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Після смерті дружини позивачу стало відомо що вона після 2011 року заповіла свою частку майна на ім'я [PERSON], відповідача по справі. На час складання заповіту [PERSON] не могла в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки за життя страждала на психічні захворювання, які проявлялися різноманітними симптомами, перенесла геморагічний інсульт після чого страждала від головного болю, головокружіння. Постійно зверталась до лікарів за медичною допомогою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заявила клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, для встановлення відомостей про те, чи могла покійна [PERSON] під час складання заповіту, за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник відповідача в судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог. З письмових пояснень державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мирошниченко О.М. вбачається, що 14 лютого 2012 року вона дійсно посвідчувала заповіт, за реєстровим № 1-155 від імені [PERSON]. Заповіт складено у встановленій законом формі. Особу [PERSON] було встановлено за паспортом громадянина України., її дієздатність перевірялась в усній бесіді один на один. [PERSON] зазначила, що на обліку у психіатра та нарколога не перебувала, недієздатною або обмежено дієздатною судом не визнавалася, не є інвалідом жодної груп, на всі поставлені запитання вона відповідала самостійно, зазначила, що вирішила скласти заповіт без будь - якого насильства та тиску з боку інших осіб. Будь-яких сумнівів про те, що особа страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, нотаріусом не виявлено. Заповіт повністю відповідає волевиявленню заповідача та вимогам законодавства, яке регламентує порядок посвідчення заповітів. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.02.2012 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок її смерті заповідає все її майно [PERSON] (а.с. 86). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с. 16). Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. 08 вересня 2016 року по справі було призначено посмертну судово - психіатричну експертизу проведення якої доручено експертам Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 в місті Харкові. 01 листопада 2016 року до суду надійшов висновок судово - психіатричного експерта № 819. Згідно висновків експертизи встановлено, що [PERSON] за життя не мала ознак стійкого хронічного психічного розладу, позбавляючого її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] під час складання заповіту 14.02.2012 року була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Досліджений в судовому засіданні спірний заповіт відповідає загальним вимогам та формі заповіту, відповідно до ст.ст. 1247, 1248 ЦК України. Підстави для визнання недійсним заповіту, перелічені в ст. 1257 ЦК України, а саме: заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини; у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених чинним законодавством України, для визнання заповіту недійсним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed