Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

17 липня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому заявлена вимога про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 28 серпня 2008 року укладено кредитний договір №156/28-326 (далі Договір кредиту), згідно з яким останній отримав кредит у сумі 14\~400,00 доларів США шляхом видачі позичальнику грошових коштів готівкою, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатках до Договору, що є його невідємною частиною, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 15 серпня 2028 року включно. З метою забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] 28 серпня 2008 року було укладено договір поруки № 156/28-328 (далі Договір поруки). 31серпня 2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 (далі Договір про внесення змін№2) до Договору кредиту, згідно з яким валюту кредиту було змінено та переведено суму кредиту разом із нарахованими процентами в національну валюту України гривню. Позичальник [PERSON] порушив умови Договору кредиту і має прострочену заборгованість, яка станом на 20 квітня2017 року складає 172370 грн. 62 коп., де 167055 грн. 93 коп. сума заборгованості за кредитом, 5113 грн. 53 коп. сума заборгованості за відсотками, 117 грн. 08 коп. розмір інфляційних витрат за кредитом, 84 грн. 08 коп. розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку не вжили заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Укрсоцбанк» вимушено було звернутися до суду із вищевказаним позовом, вимагаючи стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.132), у письмовій заяві, поданій до суду, представник позивача на підставі довіреності [PERSON] вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.140-141). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином (а.с.133-139), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили. За письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до стст.526,530,546,1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 28 серпня 2008 року укладено Договір кредиту, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 14\~400,00 доларів США шляхом видачі позичальнику грошових коштів готівкою, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до Договору, що є його невідємною частиною, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 15 серпня 2028 року включно (а.с.5-11,26,28-29,74-80,95,97-98). 28 серпня 2008 року позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит у сумі 14400,00 доларів США шляхом видачі готівкою грошового еквіваленту в національній валюті в розмірі 69778 грн. 08 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки № 01-01 від 28 серпня 2008 року (а.с.27,96). В подальшому сторонами було узгоджено та встановлено розмір кредиту в сумі 10316 доларів США 02 центи, а також додатково визначено порядок здійснення платежів (а.с.12-23,81-92). Договором про внесення змін №2 до Договору кредиту валюту кредиту було змінено з 10316 доларів США 02 центів разом з нарахованими процентами в сумі 2662 доларів США 59 центів та переведено в національну валюту України гривню (а.с.24-25,93-94,144-152,154-165). Відповідно до п.п.3.3.7. п.3.3 ст.3. та п.п.3.3.8. п.3.3. ст.3. Договору кредиту та Договору про внесення змін №1 від 31 серпня 2016 року до Договору кредиту позичальник зобовязався сплачувати проценти за використання кредиту, а також комісії в розмірах та в порядку, передбачених цими договорами; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, умовами цих договорів (а.с.8,15,77,84). З метою забезпечення повернення кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, а 31 серпня 2016 року між кредитором та поручителем було укладено договір про внесення змін №1 до Договору поруки (а.с.30-37,99-105). Відповідно до п.1.1. ст.1 Договору поруки поручитель зобовязався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках , передбачених Договором кредиту (а.с.30,99). Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позичальник [PERSON]користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.39-40,108-109). Згідно ст.3 Договору поруки поручитель прийняв на себе зобовязання у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед Банком за Договором кредиту здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому Банком в письмовій вимозі, протягом 1 робочого дня від дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначену вимогу позивача отримали, що підтверджується відомостями про відправлення рекомендованої кореспонденції, та у добровільному порядку вимоги позивача не виконали (а.с.37-38,106-107). Станом на 20 квітня2017 року сума заборгованості складає 172370 грн. 62 коп., де 167055 грн. 93 коп. сума заборгованості за кредитом, 5113 грн. 53 коп. сума заборгованості за відсотками, 117 грн. 08 коп. розмір інфляційних витрат за кредитом, 84 грн. 08 коп. розмір інфляційних витрат за відсотками. Вищевказана сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надали, а також не надали доказів, які б підтверджували факт належного виконання ними обовязків за кредитним договором, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Укрсоцбанк» як на підставу своїх вимог до відповідачів, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 2585 грн. 56 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.4).

Outcome: approved