Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

19.07.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У своїй заяві позивач посилається на те, що із відповідачем вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 05 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 63. На даний час подружжя проживають окремо. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований та матеріально допомагає по можливості, але не завжди, а тому [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив слухати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, що визначено статтею 7 СК України. Судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Судовим розглядом встановлено, що сторони з 05 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 63. За час перебування у шлюбі, сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 липня 2013 року, батьком якої є відповідач [PERSON] . Як зазначила позивач, малолітня [PERSON] , проживає разом з нею по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 429 про склад сім`ї, виданою 21.07.2021 Петриківською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальне становище малолітньої дитини, її потреб, те, що у сторін відсутня домовленість щодо обов`язку утримувати сина та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ ''Про судовий збір'', тому з відповідача у відповідності до ч.1,6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved