Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

18.05.2016 року [PERSON] та [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до Брюховицької селищної ради, [PERSON], в якій просять визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на 19/150 частин житлового будинку за адресою: м.Львів, с.м.т. Брюховичі, вул. Січових Стрільців, 26, що належав [PERSON], який помер 17.11.2014 року та визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на 38/150 частин житлового будинку за адресою: м.Львів, с.м.т. Брюховичі, вул. Січових Стрільців, 26, що належав [PERSON], який помер 17.11.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 грудня 2010 року помер дідусь її чоловіка [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 серпня 2011 року її чоловік [PERSON] успадкував 19/50 частин житлового будинку № 26 (колишня адреса Львівська 78) з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Січових Стрільців у місті Львові смт. Брюховичі, після смерті [PERSON]. Іншу частину свого майна, а саме 31/50 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в місті Львові - Брюховичі, по вулиці Львівській, 78, [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON], про що свідчить договір дарування від 31 січня 1996 року, яка 01 лютого 1996 року відповідно до реєстраційного посвідчення № 380 від 01.02.1996 року зареєструвала вказану частину будинку. 17 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з 19/50 частин житлового будинку № 26 (колишня Львівська, 78) з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Січових Стрільців у місті Львові смт. Брюховичі. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядився, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості. Спадкоємцями першої черги [PERSON] є його дружина [PERSON], син [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1714 від 26 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги фактично прийняли спадщину [PERSON]. Відповідно до цього свідоцтва [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь сина спадкодавця [PERSON]. Однак, у них виникли труднощі з оформленням права власності в порядку спадкування за законом на 19/50 частин житлового будинку, за адресою: будинок №26, по вул. Січових Стрільців, Львів смт. Брюховичі, який належав спадкодавцеві. Постановою приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 січня 2016 року № 13/02- 31 відмовлено [PERSON] та малолітньому [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтв на спадщину на 19/50 частин житлового будинку №26 по вулиці Січових Стрільців в місті Львів - Брюховичі, у зв'язку з тим, що право власності на згадане вище нерухоме майно, [PERSON], не було зареєстровано у відповідних реєстраційних органах. Спадщина складається з 19/50 частин житлового будинку за адресою: вул. Січових Стрільців, 26, смт. Брюховичі, м. Львів, що дорівнює 57/150, з яких 1/3 частина належить позивачу [PERSON], а саме 19/150 частин, а 2/3 частини належать її сину [PERSON], а саме 38/150 частин. З метою реалізації та захисту своїх спадкових прав позивач була змушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17.06.2016 року (а.с.37,38) позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Брюховицької селищної ради на розгляд справи не з'явився, на адресу суду подав повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, щодо позову не заперечував, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] будучи у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задовлення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 19/50 частин житлового будинку №26 (колишня адреса Львівська, 78) з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходяться по вул. Січових Стрільців у м.Львові с.м.т. Брюховичі, належала [PERSON], яку він отримав у спадок від свого діда [PERSON], якому вона належала на підставі свідоцтва про право власності на будівлі реєстраційний номер майна 33755837, виданого Брюховицькою селищною Радою м.Львова 20.05.1971 року та зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №380. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 17.11.2014 року, про що Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради м.Львова Львівської області 10.06.2015 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 52 та видано свідоцтво про смерть (а.с. 14). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно 19/50 частин житлового будинку №26 (колишня адреса Львівська, 78) з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходяться по вул. Січових Стрільців у м.Львові с.м.т. Брюховичі, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.08.2011 року зареєстрованого в реєстрі за №4-836, що дорівнює 57/150, з яких як спадкоємці першої черги претендують на 1/3 частину -[PERSON], а саме 19/150 частин, а 1/3 частину син покійного [PERSON], а саме 19/150 частин та мама покійного [PERSON], а саме 19/150 частин. Спадкоємцями першої черги по смерті [PERSON] є: його дружина позивач по справі [PERSON] їх син [PERSON] та мати [PERSON]. Батько спадкодавця [PERSON] помер 25 жовтня 1995 року, про що свідчить видане повторно свідоцтво про смерть серія 1-СГ № 418975 від 05 лютого 2016 року (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1714 від 26 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги фактично прийняли спадщину [PERSON]. Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини від 09.02.2015 року [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь сина спадкодавця [PERSON] (а.с.43). З постанови приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №13/02-31 від 26.01.2016 року вбачається, що позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових справ, однак їй було відмовлено у відкритті спадщини, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.08.2011 року зареєстроване в реєстрі за №4-836, згідно якого [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] 19/50 частин житлового будинку не було зареєстроване в органі, який здійснював реєстрацію (а.с.22). Згідно ч.1 та 2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З врахуванням того, що заповіт [PERSON] не складався, його мати [PERSON] згідно поданої у встановленому законом порядку до приватної нотаріальної контори заяви, відмовилась від прийняття спадщини, спадкоємцями першої черги за законом є позивач та її син. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові: право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у звязку із відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів на 19/50 частин житлового будинку №26 (колишня адреса Львівська, 78) з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що знаходяться по вул. Січових Стрільців у м.Львові с.м.т. Брюховичі в установленому законом порядку у відповідних реєстраційних органах. З наведеного вбачається, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON] позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власників. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

Outcome: approved