Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Євротелекомгруп» 18.04.2014 було укладено Рамкову угоду № FW105.825 та Договір про відкриття кредитної лінії № 105.44491/FW105.825, відповідно до яких, з урахуванням внесених змін, кредитна лінія відкривається на наступних умовах: ліміт суми кредитної лінії: з 18.04.2014 по 17.02.2016 - 100000,00 дол. США, з 18.02.2016 по 17.03.2016 - 66666,00 дол. США, з 18.03.2016 по 20.04.2016 - 33334,00 дол. США. На дату звернення з цим позовом у ТОВ «Євротелекомгруп» утворився борг у сумі 102789,29 доларів США та 96943,60 гривень пені. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Євротелекомгруп» було укладено договори поруки з [PERSON] № 313667-ДП2 від 18.04.2014, з [PERSON] № 323547-ДП1 від 18.04.2014. 05 серпня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути борг у сумі 49689,00 доларів США та 385838,47 гривень пені. Ухвалою від 10 травня 2016 року було відкрито провадження у справі та надано право відповідачу подати заперечення на позовну заяву та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Ухвалою від 09 червня 2016 року частково задоволено заяву представника позивача, накладено арешт на нерухоме майно: -квартиру, реєстраційний номер майна: 36488213, за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], ІПН [NUMBER]; -земельну ділянку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 422301865223, кадастровий номер: [NUMBER] площа: 0,25 га, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, адреса: Херсонська область, Голопристанський район, с/рада Новофедорівська, що належить на праві приватної власності [PERSON], ІПН [NUMBER], до вирішення судом спору по суті. Ухвалою від 13 вересня 2016 року клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження до розгляду Святошинським районним судом м. Києва справи за позовом [PERSON] до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання договору поруки припиненим. 18 січня 2018 року представником відповідача [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], а провадження у цивільній справі № 754/5275/16-ц - закрити. В обґрунтування відзиву вказує на таке. Ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі № 908/1694/16 від 05.12.2017 ТОВ «Євротелекомгруп» ліквідовано у зв'язку з визнанням його банкрутом. На підставі ст. 559, 609 ЦК України зобов'язання ТОВ «Євротелекомгруп» були припинені, а разом з ними й порука. Представник відповідача також зазначив про застосування позивачем механізму позасудового стягнення заборгованості, а також поставив під сумнів факт надсилання вимог позичальнику позивачем. Ухвалою від 22 лютого 2018 року провадження у справі відновлено. 26 лютого 2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача [PERSON], в якій зазначено, що матеріалами справи підтверджується факт надсилання позивачем вимоги безпосередньо до ТОВ «Євротелекомгруп». Також позивач посилається на правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 17.02.2016 по справі № 6-245цс14, від 10.02.2016 по справі № 6-84цс15, від 25.11.2015 по справі № 6-172цс15, в яких зазначено, що припинення основного зобов'язання в результаті ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поручительства, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Крім того, позивач вказує на те, що процедура звернення стягнення на всі предмети забезпечення зобов'язання не завершена, а тому наявні всі правові підстави для стягнення заборгованості з відповідачів. У судове засідання з'явився позивач, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] з'вився у судове засідання, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс, викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволені позовної заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорюванні (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов'язальних правовідносинах. 18 квітня 2014 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Євротелекомгруп» було укладено Рамкову угоду № FW105.825 (надалі - Рамкова угода) та Договір про відкриття кредитної лінії № 105.44491/FW105.825 (надалі - Договір), відповідно до яких, з урахуванням Договору № 1 від 16.12.2014 про внесення змін до Договору про відкриття кредитної лінії, кредитна лінія відкривається на наступних умовах: ліміт суми кредитної лінії: з 18.04.2014 по 17.02.2016 - 100000,00 дол. США, з 18.02.2016 по 17.03.2016 - 66666,00 дол. США, з 18.03.2016 по 20.04.2016 - 33334,00 дол. Відповідно до п.п. 2.2. Договору встановлено тип процентної ставки - фіксований, розмір процентів - 11% річних. На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Євротелекомгруп» ПАТ «ПроКредит Банк» було укладено договори поруки: - з [PERSON] № 313667-ДП2 від 18.04.2014 року; - з [PERSON] № 323547-ДП1 від 18.04.2014 року. Відповідно до п. 2.1. зазначених договорів поруки поручителі ([PERSON] та [PERSON].) поручаються перед кредитором (ПАТ «ПроКредит Банк») за виконання усіх зобов'язань позичальника (ТОВ «Євротелекомгруп») у їх повному обсязі як солідарні із позичальником боржники. Також між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Договір застави рухомого майна № 323547-ДЗ1 від 18.04.2014, у відповідності до якого [PERSON] (Заставодавець) для забезпечення основного зобов'язання передав в заставу транспортні засоби. Крім того, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 323547-ІД1 від 18.04.2014, у відповідності до якого [PERSON] (Іпотекодавець) для забезпечення основного зобов'язання передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 6.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку порушення Позичальником та/або Іпотекодавцем умов Кредитних договорів чи Договору та в інших випадках, передбачених законодавством. На виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії ПАТ «ПроКредит Банк» було видано ТОВ «Євротелекомгруп» кредитні кошти в сумі 99840,06 дол. США, що підтверджується випискою з рахунку ТОВ «Євротелекомгруп» з 18.04.2014 по 12.04.2016. Так, 18.04.2014 було видано 62000,00 дол. США, 05.05.2014 - 322,06 дол. США, 05.05.2014 - 22500,00 дол. США, 08.05.2014 - 14000,00 дол. США, 17.06.2014 - 1018,00 дол. США. Відповідно до п. 2.1. Рамкової угоди Кредитор на підставі Угоди зобов'язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами. Згідно п. 8.2.1. Рамкової угоди Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більш ніж 3 (три) банківські дні. У зв'язку з порушенням умов Договору, ПАТ «ПроКредит Банк»були пред'явленні вимоги про повне дострокове погашення кредиту до ТОВ «Євротелекомгруп» № 64/1 від 16.02.2016, до [PERSON] № 66/1 від 16.02.2016, до [PERSON] № 67/1 від 16.02.2016 у загальній сумі 100662,83 дол. США. Відповідно до п. 8.4. Рамкової угоди Позичальник зобов'язаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом п'яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив Вимогу) Позичальнику чи Поручителям Вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій Вимозі. ТОВ «Євротелекомгруп» на дату подання позовної заяви не виконав вимогу та взяті на себе зобов'язання. У зв'язку з невиконанням позичальником та поручителями зобов'язань, ПАТ «ПроКредит Банк» задовольнив частину вимог за рахунок предмета іпотеки та списав на погашення кредиту суму 56127,79 дол. США., що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи це, 05.08.2016 позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути борг у сумі 49689,00 доларів США та 385838,47 гривень пені, що підтверджується розрахунком заборгованості та не заперечується відповідачами. Постановою Господарського суду Запорізької області від 11.07.2016 у справі № 908/1694/16 ТОВ «Євротелекомгруп» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі № 908/1694/16 банкрута ТОВ «Євротелекомгруп», код з ЄДР - 38308510, м. Запоріжжя, ліквідовано. Провадження у справі припинено. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Як вбачається з матеріалів справи, позичальника ТОВ «Євротелекомгруп» було ліквідовано ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі № 908/1694/16, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 559 ЦК України, порука [PERSON] та [PERSON] є припиненою. Посилання позивача на відсутність підстав для припинення поруки, в тому числі виходячи із правових позицій Верховного Суду України, викладені в постановах від 17.02.2016 по справі № 6-245цс14, від 10.02.2016 по справі № 6-84цс15, від 25.11.2015 по справі № 6-172цс15 є безпідставними з огляду на те, що припинення порукине може застосовуватися лише до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки. Тобто, припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Отже, оскільки у справі, яка розглядається, право на стягнення з поручителів заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителів) не було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього свідчить про припинення зобов'язання поручителя. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 по справі № 6-2013цс16. Враховуючи викладене, підстав для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості з поручителів не підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на відмову в задоволені позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється. На підставі ст. 526, 553, 559, 609, 1050, 1054 ЦПК України,

Outcome: dismissed