Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей, за умовами якого [PERSON] надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 229000 грн., що були еквівалентом 10000 дол.США на момент укладення договору, на строк до 06 листопада 2015 року. Однак відповідач у визначений строк кошти не повернула. Просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 229000 грн. та штраф у розмірі 229000 грн., покласти судові витрати на боржника. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечила щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняла у власність від позикодавця грошові кошти у розмірі 229000 грн., що є еквівалентом 10000 дол.США за офіційним валютним (обмінним) курсом НБУ, встановленим на момент укладення даного договору, та зобовязалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів , а саме 229000 грн., що є еквівалентом 10000 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом НБУ, встановленим на момент повернення грошових коштів, не пізніше ніж через 10 днів з моменту укладення даного договору, тобто до 06 листопада 2015 року (а.с.9). Станом на дату звернення до суду, відповідач коштів не повернула. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 10 вищевказаного договору позики передбачено, що за прострочення виконання зобовязань за цим договором позичальник виплачує штраф одноразово в розмірі 100 % від суми позики. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути суму боргу за договором позики в 229000 грн. та штраф у розмірі 229000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 4582 грн.

Outcome: approved