Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином На обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те. що 26 лютого 2013 року на [PERSON] було скоєно грабіжницький напад групою осіб, серед яких був [PERSON], в результаті чого нанесені тілесні ушкодження. Зазначена обставина підтверджується вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 18 травня 2013 року, справа № 199362113-к. Учасники злочину - [PERSON] та [PERSON] відшкодували завдану злочином шкоду, а відповідач [PERSON] не прийняв мір до відшкодування завданої ним шкоди. Позивач [PERSON] посилалася на те, що діями відповідача [PERSON] їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що була завдана шкода її здоров'ю, вона перенесла душевні страждання в зв'язку з нападом, був порушений її звичний уклад життя. Позивач [PERSON] в заяві посилався на те, що [PERSON] є його матір'ю, в зв'язку із вчиненням відносно неї злочину, він також переніс моральну шкоду, пережив душевні страждання, почуття остраху за життя та здоров'я своєї матері. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просили суд:: -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 7 000 грн. -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 3 000 грн. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Дослідивши докази, надані позивачами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 18 травня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відносно нього було визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, вирок суду набрав законної сили 18 червня 2013 року. Вироком суду [PERSON] був визнаний винним в тому, що 26 лютого 2013 року близько 23-00 годині він, [PERSON] та [PERSON] знаходилися біля будинку [ADDRESS], де побачили раніше незнайому [PERSON], після чого в них виник намір, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілої. Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прослідували за [PERSON], після чого почали наносити їй тілесні ушкодження, а саме: [PERSON] наніс удар потерпілій лівою рукою в область потиличної частини з лівого боку, після чого відразу завдав другий удар рукою в ділянку скроневої частини ліворуч, а ногою ударив по нозі і потягнув за капюшон, від чого потерпіла впала на землю. Потім [PERSON] закрив рукою рот потерпілої і коліном придавив її спину, таким чином утримуючи її на землі, щоб остання не могла підвестися. В цей момент [PERSON] завдав удар ногою потерпілій, яка знаходилася в положення лежачи на земної, в ділянку живота з правого боку, після чого вирвав сумку з її рук. В цей час [PERSON], схилившись над потерпілою, почав обшукувати її шию та вуха з метою найти та викрасти дорогоцінні вироби, які могли знаходитися у потерпілої, після чого, з місця скоєння зникли. Своїми діями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спричинили потерпілій матеріальну шкода на загальну суму 1 130 грн., а також, згідно висновку експерта № 1034с від 14.03.2013 року, спричинили потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: синця та набряку м'яких тканин тьмяно-потиличній області ліворуч, синця в проекції гребня правої клубової кістки, садна на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. У відповідності до ч 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали обставини ці дії та чи вчинені вони цією особою. В зв'язку з тим, що вирок суду відносно дій [PERSON] набрав законної сили, обставини вчинення [PERSON] дій є доведеним та не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 1190 ЦК України, особи, спільним діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із ушкодженням здоров'я, а також, протиправної поведінки щодо неї. Суд приходить до переконання, що позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які вона понесла в зв'язку із вчиненням відносно неї кримінального злочину, в зв'язку з ушкодженням її здоров'я, завданням фізичного болю, протиправною поведінкою проти неї. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обстави, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наявність провини в діях відповідача в настанні наслідків, тяжкість завданих позивачу тілесних ушкоджень, а також, враховуючи вимоги розумності та справедливості, приходить до переконання. що розмір моральної шкоди повинен бути визначений в розмірі 7 000 грн., в зв'язку з чим, вимоги позивача в зазначеній частині підлягають задоволенню. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. В зв'язку з наведеним, завдана позивачу моральна шкода повинна бути відшкодована [PERSON] в повному обсязі. Оскільки відповідачем [PERSON] відносно позивача [PERSON] не вчинялося жодної дії, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди, тому, в задоволенні його позовних вимог належить відмовити. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved