Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений між ним 01 березня 2008 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 105, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, у своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задоволити. Відповідач у ході судового розгляду справи вимоги позивача визнав частково, заперечивши проти вимоги позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2008 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 105. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору з приводу спільного майна та сплати аліментів не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01.10.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Однак, у ході судового розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами не доведено достатності підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, судом достовірно встановлено, що відповідач - [PERSON], має постійний, регулярний дохід, так як працює слюсарем з механоскладальних робіт на ТОВ «Стеклолюкс-Ужгород», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про заробітну плату № 24 від 10.06.2014 року. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищенаведеного, враховуючи, що судом встановлено достатність підстав для присудження аліментів у частці від доходу батька, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 квітня 2014 року й до досягнення дитиною повноліття. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved