Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

18 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради укладено договір субпідряду, за яким позивач надає послуги з благоустрою міста - послуги з озеленення території та утримання зелених насаджень. Згідно з нарядом на виконання робіт 27.02.2018 року працівники позивача виїхали за адресою: [ADDRESS] (у дворі). Між тим, позивач не зміг почати виконання робіт, оскільки відповідачка своїми активними діями перешкодила цьому, що виразилося у погрозах працівникам, обвинуваченнях, перешкоджанні роботі технічних засобів, виклик поліції. У зв'язку із цим працівники позивача були змушені покинути місце робіт. Наступного дня працівники позивача повторно прибули за вказаною адресою, але, пропрацювавши дві години, знову були вимушені поїхати через аналогічні дії відповідачки. Через неправомірні дії відповідачки позивач зазнав майнових збитків у сумі 41 751,58 грн., що полягає у простої технічних засобів, не отриманого доходу. Крім того, зазначені дії відповідачки заподіяли позивачеві й моральну шкоду, яку він оцінив у 100 000,00 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки компенсації заподіяних збитків у сумі 41 751,58 грн., моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн., а також судових витрат (а.с.а.с. 2 - 4). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2018 року справу було призначено у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 26). 03 серпня 2018 року суд за клопотанням відповідачки постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.а.с. 37 - 41, 84). У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснивши, що між позивачем та КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради 29.05.2017 року було укладено договір субпідряду №29/05 сп2, за яким позивач зобов'язався надавати послуги з озеленення території міста та утримання зелених насаджень. Згідно з нарядом на виконання робіт 27.02.2018 року працівники позивача виїхали за адресою: [ADDRESS] (у дворі). Через неправомірні активні дії відповідачки позивач не зміг виконати роботи. Через неправомірні дії відповідачки позивач зазнав майнових збитків у сумі 41 751,58 грн. Крім того, дії відповідачки заподіяли позивачеві й моральну шкоду, яку він оцінив у 100 000,00 грн. Відповідачка, її представники у судовому засіданні заперечували проти позову, зазначивши, що позивач жодними належними та допустимими показами не довів заявлений ним позов. Крім того, дії позивача, який урешті знищив у дворі будинку відповідачки дерева, є протиправними, у зв'язку з чим тепер розслідується кримінальне провадження. Крім того, відповідачка просила відшкодувати їй судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн., які вона понесла протягом розгляду справи. 08 червня 2018 року відповідачкою подано відзив на позов, у якому вона виклала аналогічні заперечення (а.с.а.с. 45 - 52, 75). Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради та позивачем укладено договір субпідряду від 29.05.2017 року №29/05 сп2, за яким зобов'язався надавати послуги з благоустрою: ДК 021:2015:77310000-6 (послуги озеленення територій та утримання зелених насаджень) (а.с.а.с. 5 - 10). Згідно з позовною заявою позивач двічі - 27 та 28 лютого 2018 року, на виконання вказаного договору намагався провести роботи з видалення дерев у дворі будинків [ADDRESS], але через активні неправомірні дії відповідачки роботи виконані не були, у зв'язку з чим він зазнав майнових збитків у сумі 41 751,58 грн., які полягають у простої технічних засобів та не отриманому доході. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Так, позивач, звернувшись до суду з позовом, не надав жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження того, що діями відповідачки йому було заподіяно збитків, а усі додані докази зведено до наявності договірних відносин між ним та КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради та проведення розрахунку простою механізмів та неотриманого доходу. У подальшому при розгляді справи за клопотанням представниці позивача до матеріалів справи було долучено складені Дніпровським відділом поліції ГУ НП у Дніпропетровській області матеріали, зібрані під час перевірки повідомлень відповідачки: лист від 16.04.2018 року №45/К-34аз, висновок від 17.03.2018, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.02.2018 року, пояснення відповідачки від 27.02.2018 року та 28.02.2018 року (а.с.а.с. 88, 146 - 148). Оцінюючи зазначені докази позивача, суд доходить висновку про їх неналежність, оскільки ці докази не містять у собі жодних відомостей, які свідчили би про дії відповідачки, що мали протиправний характер. Про безпідставність заявленого позову додатково свідчить і те, що матеріали справи містять копії двох листів КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради про доручення позивачеві виконати зазначені у позові роботи, які мають однакові вихідні реквізити (№21 від 12.01.2018 року), але різний зміст. Так, листом від 12.01.2018 року №21, доданим позивачем до позову, КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради просить позивача виконати роботи з обрізки та омолодження дерев із зазначенням конкретної адреси (а.с. 11). Між тим, за клопотанням відповідачки до матеріалів справи було долучено лист КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради з такими же реквізитами, який має інший зміст (а.с. 69). При цьому, у судовому засіданні представник позивача не зміг надати суду оригінал вказаного листа для усунення протиріч, як і пояснити вказані розбіжності. Відтак позивачем не було доведено і факт заподіяння йому немайнової (моральної шкоди). Зважаючи на викладене, суд не знайшов підстав для задоволення заявленого у справі позову. Розв'язуючи питання щодо відшкодування відповідачці судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності зі статтею першою Закону України від 20.12.2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, у яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд бере до уваги докази понесення відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу, надані нею у судовому засіданні, а саме: копії договору про надання правничої допомоги від 05.06.2018 року №91/1/18, укладеного з адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» (з додатками), акту про надання правничої допомоги від 10.08.2018 року, рахунку від 10.08.2018 року №10-08/18 на суму 7 000,00 грн., акту від 17.10.2018 року звіряння розрахунків за договором №91/1/18 про надання правничої допомоги від 05 червня 2018 року, квитанції від 01.11.2018 року №18 на суму 4 800,00 грн., квитанції від 02.11.2018 року №13 на суму 2 200,00 грн. Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про відшкодування відповідачці витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved