Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з останньої на свою користь суму боргу за договором позики від 05.11.2012 в розмірі 28000грн., 3%відсотки річних в розмірі 869,92грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2241,15грн. та судові витрати у розмірі 311,12грн., а всього 31422,19грн. Позов мотивував тим, що 05.11.2012 він надав відповідачці у борг 28000,00грн. в термінове користування строком до 26.05.2012, про що відповідачкою бала власноруч написана розписка. До теперішнього часу борг позивачка не повернула. На неодноразові звернення позивача з вимогою про повернення суми боргу відповідачка не реагує. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором займу позивач просить стягнути 3% річних за період з 27.11.2012 по 09.12.2013, що складає 869,92грн. та проценти за користування грошовими коштами за вказаний період у розмірі 2241,15грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється повертати суму боргу, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справи та ухвалити рішення за час його відсутності в присутності його представника. В свою чергу представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності також надав до суду заяву в якій просив розглянути справу та ухвалити рішення за час його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Наполягав на заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово завчасно була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. 05 листопада 2012 року між сторонами було укладеного договір позики грошових коштів, відповідно до якого відповідач взяла у позивача в борг грошові кошти в сумі 28000,00грн. Вказану суму відповідач зобов'язалася повернути позивачу до 26 листопада 2012 року, про що свідчить власноруч написана розписка. / а.с.4/ Судом достовірно встановлено, що вказана у розписці сума боргу до теперішнього часу не повернута, жодного доказу протилежного відповідачем суду не надано. У відповідності до ст.1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підтвердження договору позивачем представлений борговий документ відповідача - розписка відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір на тій підставі, що грошові кошти не були одержані ним від позикодавця, але договір позики відповідач у встановленому законом порядку не оспорила. Також у відповідності до ч. 2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші не були одержані позичальником від позичкодавця. У відповідності до ст.10 ч.4 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України між сторонами в простій письмовій формі було укладено договір позики на суму 28000,00 грн. в підтвердження чого була написана розписка. Оскільки в позивача мається борговий документ відповідача, а відповідачем не надані відповідні докази на спростування доводів позивача, то зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що борг відповідача перед позивачем за договором позики складає 28000,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути грошову суму позикодавцеві. Також, відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв'язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за час прострочки, тобто за період з 27.11.2012 по 09.12.2013 у розмірі 869,92грн. також підлягають задоволенні. Крім того, оскільки договором позики не встановлені проценти, які відповідач повинна сплатити позивачеві за користування грішми, у відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позивач має право на отримання від відповідача процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного Банку України. Таким чином з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню саму процентів за користування грошовими коштами за договором позики на суму 28000грн., яка складає 2241,15грн. ( 28000*7,5 (ставка НБУ)/365днів * 387 (кількість прострочених днів за період з 27.11.2012 по 09.12.2013). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 311,12 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1046-1051 ЦК України,

Outcome: approved