overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

19.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 21.09.2007 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різни погляди на життя, що призвело втрати почуття любові та фактичного припинення відносин, спільне господарство не ведеться, а тому збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року (актовий запис № 674, вчинений Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.) Після реєстрації шлюбу дружині, яка мала прізвище «Телегіна», було присвоєно прізвище чоловіка «Наумов». Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

19.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 25.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини між ними погіршилися. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2009 року у виконавчому комітеті Ясногірської селищної ради міста Краматорська Донецької області, актовий запис за № 48, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

19.01.2016 року позивач звернувся з позовом до ФО-П [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів. Позивач вказав, що відповідно до укладеного договору на поставку матеріалів від 27.10.2015 року відповідач зобов'язався виконати замовлення та виготовити й передати металопластикові вікна не пізніше 27.11.2015 року. В якості передплати позивачем було сплачено суму у розмірі 15000 грн. У порушення Умов договору відповідач зобов'язання за договором не виконав, будь якого контакту з позивачем уникає, грошові кошти не повертає. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 02 лютого 2016 року, 17 лютого 2016 року та 11 березня 2016 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 11.03.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору на поставку матеріалів від 27.10.2015 року відповідач зобов'язався виконати замовлення та виготовити й передати металопластикові вікна не пізніше 27.11.2015 року. В якості передплати позивачем було сплачено суму у розмірі 15000 грн. (а.с.6) Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач є фізичною особою-підприємцем. (а.с.7) У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує умови договору, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України,яка передбачає,що стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати,то судові витрати у сумі 826,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

19.01.2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15012 грн. 28 коп., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 жовтня 2010 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та гр.[PERSON]. було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконує. Станом на 30.11.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 15012 грн. 28 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «Приватбанк» не зявився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання не зявився відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомила. Враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 12.10.2010 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримання кредитної картки, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. 2 Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору, станом на 30.11.2015 року складає 15012 грн. 28 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

19.01.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 08.10.2010 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

19.01.2016 р. рішенням суду було задоволено позов ТОВ «Українська боргова компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 03.02.2016 р. до суду надійшла заява ген. директора ТОВ «Українська боргова компанія» щодо винесення додаткового рішення, що стосується витрат на оголошення у газету «Урядовий кур'єр». Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість винесення додаткового рішення, що стосується витрат на оголошення у газеті «Урядовий кур'єр». Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

19.01.2016 р. рішенням суду було задоволено позов ТОВ «Українська боргова компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 03.02.2016 р. до суду надійшла заява ген. директора ТОВ «Українська боргова компанія» щодо винесення додаткового рішення, що стосується витрат на оголошення у газету «Урядовий кур'єр». Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість винесення додаткового рішення, що стосується витрат на оголошення у газеті «Урядовий кур'єр». Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

19.01.2017 [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шлюбні відносини з відповідачем припинені 24 березня 2016 року. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 11.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя з актовим записом № 248. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається,\~що спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, шлюбні відносини з відповідачем припинені 24 березня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

19.01.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час син навчається на першому курсі магістратури Харківського національного технічного університету сільського господарства імені [PERSON] ННІ технічного сервісу, в звязку з чим виникає потреба в його утриманні до закінчення навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. В звязку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на 1 курсі магістратури в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені [PERSON] на денному відділенні, що підтверджується довідкою навчального закладу від 05.09.2016 № 5362, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійний дохід, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу. Сторони не оспорюють розмір аліментів, визначених на утримання [PERSON]. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, відповідно до положень ст. 199 СК України. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

19.01.2017 відкрито провадження у справі. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що її син, [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства, внаслідок свого стану не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої опіки. З метою захисту прав сина, порушує питання про визнання його недієздатним та призначення її опікуном. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що син інвалід з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Вона на даний час здійснює догляд за сином і бажає бути його опікуном. Представник заявника підтримав позицію заявниці. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення заявниці, врахував позицію заінтересованої особи, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з нормами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК № 650605 серії 10 ААА, [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства першої групи А безтерміново, потребує постійного стороннього догляду. З висновку судово-психіатричного експерта № 96 від 06.03.2017 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими великими судомними нападами, помірним зниженням памяті та інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості по епітипу, частими дисфоріями, F07.8 та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, і призначає опікуна за поданням органу опіки й піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Заявниця є матірю [PERSON] Відповідно до висновку Староіванівської сільської ради № 42 від 31.03.2017, призначення [PERSON] опікуном [PERSON] є доцільним. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON] його опікуном, оскільки вона ним фактично постійно опікується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

19.01.2017 представник органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на сина розмірі 1/3 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на наступне. [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Відомості про батька дитини внесені до актового запису згідно ч.1 ст.135 СК України. У 2012 році відповідач влаштувала свого сина на навчання у Соколівську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат, яка є закладом для розумово відсталих дітей, хоча [PERSON] навчання у такій школі не потребує. За вимогою служби у справах дітей Красилівської РДА дитина була повернена у сім'ю. У 2015 році [PERSON] написала заяву до служби у справах дітей Красилівської РДА про свою згоду на вилучення [PERSON] з її сім'ї. 08.04.2015 відповідно до рішення Антонінської селищної ради [PERSON] було відібрано у матері та влаштовано у Хмельницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей м.Полонне. 25.11.2016 виконавчий комітет Антонінської селищної ради виніс рішення про відібрання [PERSON] у зв'язку з жорстоким ставленням до нього вітчима. [PERSON] матеріально сина не забезпечує, не цікавиться його життям, не займається вихованням та не відвідує його. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В ході судового розгляду представник позивача зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved