Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

17.12.2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № KRH3SE00150058 від 17.08.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 13.09.2013 року, виникла заборгованість у сумі 25 920,50 грн., із них: за кредитом у розмірі 1 119,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 156,24 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 16 525,04 грн.. У добровільному порядку відповідач зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідач заперечень проти позову не надавала. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно поштового повідомлення конверт з повіткою адресований відповідачу знаходився в доставці, однак конверт було повернуто у зв'язку з тим, що відповідач була відсутній за місцем проживання. Таким чином, відповідно до ст. 74 ч. 5 абз. 3 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору № KRH3SE00150058 від 17.08.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документу заборгованості станом на 13.09.2013 року, встановлено, що заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором складає в сумі 25 920,50 грн., із них: за кредитом у розмірі 1 119,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 156,24 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 16 525,04 грн.. Відповідач свої зобов'язання не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 13.09.2013 року, виникла заборгованість у сумі 25 920,50 грн., чим завдано позивачеві збитків на зазначену суму. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав можуть бути відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Тому, позивач має право на відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок неналежного виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала в повному обсязі. До теперішнього часу суму збитків відповідачем не оплачено. Тому, вимога представника позивача про стягнення з відповідача матеріальних збитків у сумі підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 259 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 22, 509, 526, 527, 530, 638, 641, 714, 1166, 1054 ЦК України та

Outcome: approved