Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

18 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на період навчання до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від громадянського шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO], які на даний час знаходяться на її утриманні. З 24 квітня 2016 року вони з відповідачем спільно не проживають. Син проживає разом з нею, дочка навчається на договірній основі на денному відділенні Сумському державному педагогічному університеті імені [PERSON] та проживає у гуртожитку. За навчання доньки нею було сплачено 8625 грн. за 2-й курс навчання та 2800 грн. за проживання в гуртожитку. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує регулярно заробітну плату. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, не приймає участі в вихованні та не цікавиться їх життям. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказавши про визнання свого обовязку утримувати дітей. Періодично допомагає дітям матеріально, в тому числі кошти на оплату за гуртожиток за проживання доньки надавав він. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 19 червня 1997 року народилась [PERSON], батьками якої зазначені сторони по справі (а.с. 8). [PERSON] народився 20 грудня 2002 року, його батьками згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 259 від 4 січня 2017 року, виданої Московським навчально-виховним комплексом Липоводолинської районної ради Сумської області, [PERSON], [INFO], дійсно навчається у 8 класі Московського навчально-виховного комплексу Липоводолинської районної ради Сумської області (а.с. 12). Відповідно до довідки № 632 від 10 січня 2017 року, виданої Сумським державним педагогічним університетом імені [PERSON] та копії договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами № 156075100 від 11 серпня 2015 року, [PERSON], [INFO], є студенткою 2-го курсу навчально-наукового Інституту Сумського державного педагогічного університету імені [PERSON] (IV рівень акредитації) спеціальності «туризм», денної форми навчання. Навчається на умовах повної оплати, загальна вартість освітньої послуги становить 37440 грн. Строк навчання: з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с. 14, 16, 17). Судом встановлено, що позивач разом із сином проживає в [INFO]. На час навчання [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку цього навчального закладу за адресою: м. Суми вул. Роменська, 93/4. Відповідач проживає в [INFO]. Судом встановлено, що позивач працює в м. Київ, відповідач працює майстром виробничого навчання в ДПТНЗ «Синівський ПАЛ» його середня заробітна плата становить близько 3336 грн. на місяць. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обовязок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, може і зобовязаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно з ч. 1 ст. 200 вказаного Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 506 грн. 70 коп. (30% від 1689 грн. - прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»). Із матеріалів справи вбачається, що повнолітня дочка [PERSON] на період навчання до досягнення нею 23-річного віку потребує певних додаткових витрат і її батько повинен та може надавати таку матеріальну допомогу. Беручи до уваги, як того вимагають положення ст. 182, 198 СК України, матеріальне становище платника аліментів (наявність сталого доходу), відсутність відомостей про наявність у нього інших утриманців, а також те, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, повнолітня дочка має потребу в матеріальній допомозі, суд вважає, що позов обгрунтований, але підлягає до часткового задоволення зі стягненням з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до ст. 376 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: partial