Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

17 липня 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 13 вересня 2003 року уклала шлюб з відповідачем, але життя між ними не склалось, подружні стосунки припинено з 2016 року, сторони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього доньку [PERSON], 2005 року народження. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки неповнолітня дитина проживає разом з нею, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнав повністю. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Встановлено, що сторони 13 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис №1319, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ковпаківським районним у місті Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області повторно, вбачається, що батьком неповнолітньої дитини є [PERSON], про що зроблено актовий запис про народження № 279 (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з позовної заяви, позивач просила визначити спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача в розмірі ?. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] є малолітньою дитиною, батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде розумним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 17 липня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу суд залишає за позивачем, відповідно до її заяви.

Outcome: approved