Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

19.01.2015 ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 05 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Пешою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2679, а саме на нерухоме майно - земельна ділянка площею 0,1496 га, розташована : Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, Київської області, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - [NUMBER], що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2008 року за реєстровим [NUMBER], з метою погашення заборгованості [PERSON] ( ідентифікаційний номер - [NUMBER]) за кредитним договором № 372/П/РП/2008-980 від 05 серпня 2008 року у сумі - 2 132 278 гривень 71 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом - 880 793,16 гривень, заборгованість за відсотками - 995 480, 61 гривень, пені за прострочення сплати кредиту - 167 680,46 гривень, штраф за порушення умов кредитного договору - 88 324,48 гривень, шляхом його продажу ПАТ «КБ «Надра» ( юридична адреса : 04052, м. Київ, вул. Артема, 15, код ЄДРПОУ 20025456), з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна, за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на умовах і в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно: отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Головному управлінні Держземагенства у Київській області та всіх підпорядкованих структурних підрозділах або інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі і укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, тощо. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 05 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 372/П/РП/2008-980, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 883 244 гривень 80 копійок, зі сплатою відсотків у розмірі 18,59 % річних, строком до 04 серпня 2028 року. Проте у порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Станом на 08.08.2014 заборгованість відповідача за кредитним договором складає2 132 278,71 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі - 880 793,16 гривень, заборгованість за відсотками - 995 480, 61 гривень, пені за прострочення сплати кредиту - 167 680,46 гривень, штраф за порушення умов кредитного договору - 88 324,48 гривень. Позивач також посилається, на те, що для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 05 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Пешою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2679. На підставі договору іпотеки, банку було надано в іпотеку нерухоме майно - земельна ділянка площею 0,1496 га, яка розташована в Бориспільському районі, Вишеньківська сільська рада, с.Вишеньки, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - [NUMBER] що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2008 року за реєстровим [NUMBER]. У судове засіданні сторони не з'явились. Від представника позивача Побережного О. П. надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у призначені судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомила, письмових пояснень чи заперечень до суду не направила. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 372/П/РП/2008-980 (а. с.9-13). Згідно п. 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 883 244,80 гривень, в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договорам купівлі-продажу [NUMBER] від 05.08.2008, що укладений між позичальником та [PERSON], згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно - земельну ділянку, що розташована : Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, кадастровий номер - [NUMBER]. Відповідно до п. 1.3., 1.3.1. кредитного договору, відсотки за користуванням кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 18,59 % відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Пунктом 1.4. кредитного договору, визначено, що банк надав позичальнику кредит строком до 04 серпня 2028 року. З наданого позивачем розрахунку ціни позову встановлено, що станом на 10.10.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитом 2 132 278,71 гривень, з яких: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 880 793,16 гривень; заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена - 995 480,61 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 167 680,46 гривень; штраф за порушення умов кредитного договору - 88 324,48 гривень (а.с. 7-8). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, згідно п. 2.1. кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з банком договір іпотеки земельної ділянки, що розташована: Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, кадастровий номер - [NUMBER] площею 0,1496 га, в день укладення цього договору. Так, в судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2008 року між позивачем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та відповідачем [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим номер №2675, предметом якого є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що розташована: Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, кадастровий номер - [NUMBER], площею 0,1496 га ( а.с. 15-20). Згідно з пунктом 1 статті 1 вказаного Договору іпотеки, а також за змістом розділу «Визначення термінів» Іпотекодавець з метою забезпечення своїх зобов'язань (зобов'язання позичальника по кредитному договору повернути до 04 серпня 2028 року кредит у сумі 883244,80 гривень, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 18,59% річних, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Крім того, як вбачається з ст. 3 Договору іпотеки, а саме : п. п. 3.1.12 іпотекодавець зобов'язується протягом 3-х банківських днів після одержання правовстановлюючих документів на предмет іпотеки надати їх копії іпотекодержателю Відповідно до п. п. 3.3.5. ст.3, п.4.4. ст.4 , п.5.1 ст.5 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або якщо гарантії та запевнення, надані іпотекодержателю, не відповідають дійсності. Згідно п. 4.5 ст.4 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, які визначається на момент реалізації права іпотеки, в томі числі, але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, договором на відкриття карткового рахунку (пеня, штраф), витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати, понесені іпотекодержателем у зв'язку з цим договором. З дослідженого у судовому засіданні договору купівлі-продажу земельної ділянки встановлено, що 05 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1496 га, яка розташована : Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки Київської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - [NUMBER] (а. с. 19-20). Вказаний договір 05 серпня 2008 року посвідчений Пєшою Т.М. приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області. За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, та згідно ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник, або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, відповідно до статті 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А також судом враховано, що за змістом ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки від 05.08.2008 року, предметом іпотеки може бути, в тому числі, нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторонами при укладенні договору іпотеки було дотримано вищенаведених вимог закону щодо предмета іпотеки та державної реєстрації іпотеки. При цьому, суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що до 02.05.2009 року єдиним документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку був державний акт. Відповідно до змісту вищенаведених п.п.3.1.12 ст. 3 Договору іпотеки, саме іпотекодавець[PERSON], був зобов'язаний протягом 3-х банківських днів після одержання правовстановлюючих документів на Предмет іпотеки, надати їх копії Іпотекодержателю. А, отже на момент укладення вищевказаного договору іпотеки від 05 серпня 2008 року державна реєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась виключно шляхом внесення відповідної інформації до електронного реєстру та Державного земельного кадастру. Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд також враховує, що відповідно до п.1.2 Договору іпотеки визначена сторонами вартість спірної земельної ділянки складає 1014758 гривень, що становить лише половину від заборгованості за кредитом. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку », у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотеко держателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Проте, зі змісту укладеного сторонами іпотечного договору вбачається, що умови передачі предмета іпотеки в управління та порядку його здійснення сторонами визначені не були. Будь-яких умов, відповідно до яких позивач вважає за потрібне здійснювати управління спірними земельними ділянками, а також обставини, що свідчать про необхідність здійснення такого управління, позивачем також не наведено. В зв'язку з цим позовні вимоги в частині передачі предмету іпотеки в управління позивачу задоволенню також не підлягають. В зв'язку з вище викладеним, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу підлягають задоволенню, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнана них або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, на момент розгляду справи в суді позивачем не доведено належними і допустимими доказами існування такого спору щодо здійснення його прав продавця предмета іпотеки в частині права отримувати необхідні документи, їх дублікати в зазначених позивачем установах, органах, службах та підприємствах, здійснення необхідних платежів та інших дій у зв'язку з виконанням рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначені вимоги суд вважає безпідставними та передчасними. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 3654 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial