Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

19.04.2011 до Новомиколаївської районної державної адміністрації Новомиколаївського району Запорізької області надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства площею 20 га, з них у власність у розмірі земельної частки паю, визначеної для члена відповідної селищної ради, решту в оренду строком на 49 років, на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 190. 03.06.2011 було прийнято розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області № 190 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства». Пунктом 1 вказаного розпорядження надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства площею 20 га, з них у власність у розмірі земельної частки (паю), визначеної для члена відповідної селищної ради, решту в оренду строком на 49 років, розташованих за межами населених пунктів на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 190. Пунктом 2 розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області № 430 від 21.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та оренду для ведення фермерського господарства» передано [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 20,0000 га ріллі, з них: у власність у розмірі земельної частки (паю), що становить 5,5500 га та 14,4500 га в оренду строком на 49 років із земель державної власності для ведення фермерського господарства, що розташована на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 190. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 29.04.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2013 № 3719364. Державна реєстрація юридичної особи фермерського господарства «[PERSON]О.» була здійснена 02.07.2015, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви та було уточнено судом у прокурора під час розгляду даної справи, єдиною підставою заявленого позову є неприпустимість, на думку прокурора, отримання земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства особою, яка не є членом фермерського господарства. Зазначений висновок прокурора суд визнає помилковим, з огляду на таке. Згідно з частинами 2 та 3 ст. 116 Земельного кодексу України в редакції, що була чинною на час прийняття розпорядження від 03.06.2011 № 190, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За правилами ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою. Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство», чинною на час на час прийняття розпорядження від 03.06.2011 № 190, право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив бажання та пройшов професійний відбір на право створення фермерського господарства. Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додається рішення професійної комісії з питань створення фермерських господарств щодо наявності у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції, що була чинною на момент видання розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області № 430 від 21.12.2012, після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. З наведених норм законодавства України не випливає того, що вирішенню питання про виділення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства має передувати створення фермерського господарства. Посилання прокурора на норми ст.ст. 31, 32 ЗК України суд визнає помилковим, оскільки вони регулюють питання приватизації земельних ділянок членами фермерських господарств та не підлягають застосуванню до відносин виділення земельної ділянки у власність чи користування особі, яка вирішила створити фермерське господарство (засновнику). Натомість, частиною першою статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» прямо передбачено проведення державної реєстрації фермерського господарства лише після одержання його засновником, зокрема державного акта на право власності на земельну ділянку. Водночас, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено строку для подання засновником фермерського господарства документів для державної реєстрації юридичної особи з моменту отримання ним державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність наведених прокурором доводів для скасування розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.06.2011 № 190 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства» та від 21.12.2012 № 430 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та оренду для ведення фермерського господарства» у вищезазначеній частині. Відтак, похідні позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, її витребування та зобовязання повернути земельну ділянку державі, також не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд визнає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачами, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed