Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

18.12.2019 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яку було уточнено, у якій він просив визнати його користувачем місця поховання [PERSON] , померлого [INFO] , та похованого 12.07.2010 р. на ділянці [ADDRESS] на кладовищі «Західне» у м. Одесі. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на наступні обставини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який до моменту смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка займалась організацією поховання та здійснила поховання на кладовищі «Західне» у м. Одесі на ділянці [ADDRESS] 49с, лінія 4, могила 16. На підставі зазначеного, [PERSON] було видано свідоцтво про поховання та вона є користувачем місця поховання. КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» відмовило йому у встановленні на могилі батька споруди, оскільки у нього немає письмової згоди користувача місця поховання [PERSON] . Аналогічну відповідь позивач отримав 26.04.2019 р. Однак отримати таку згоду [PERSON] неможливо, адже [INFO] вона померла. Чинним законодавством не врегульовано питання про зміну користувача місця поховання у разі смерті первинного користувача, а також не передбачено отримання дублікату свідоцтва про поховання, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. [PERSON] вказує, що з моменту смерті батька і до теперішнього часу він здійснює догляд за його могилою, регулярно її відвідує, прибирає від сміття та рослин, тобто фактично виконує функції користувача місця поховання. У наданих поясненнях, які за своєю суттю є відзивом на позовну заяву, КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування», вказує, що [PERSON] неодноразово звертався з заявами про встановлення намогильної споруди на місці поховання його батька, однак йому було відмовлено з тих підстав, що користувачем місця поховання є [PERSON] , якій було видано відповідне свідоцтво про поховання, тому [PERSON] не має права на встановлення намогильних споруд. Крім того, позивачем не надано жодного документа для установлення намогильної споруди, передбачених п. 2.13. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003 р. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.01.2020 р. провадження у справі відкрито, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано від Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію стосовно реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 2318). [INFO] у віці 75 років помер батько позивача [PERSON] , на підставі чого складено відповідний актовий запис № 2866, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки про місце поховання за підписом архіваріуса, [PERSON] похований 12.07.2010 р. на кладовищі «Західне» у м. Одесі, ділянка 49с, лінія 4, могила 16. У відповіді № 221 від 22.04.2019 р. КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» на заяву [PERSON] від 12.04.2019 р. вх. № 78 щодо надання дозволу на встановлення намогильної споруди на місці поховання його батька [PERSON] повідомлено про умови, які надають право встановлювати намогильні споруди та елементи благоустрою могили, передбачені п. 2.13. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003 р., середі іншого необхідно надати свідоцтво про поховання або в разі його відсутності письмову згоду користувача місця поховання на встановлення намогильної споруди. Користувачем місця поховання згідно запису в книзі реєстрації поховань є [PERSON] , яка не надавала письмової згоди, а отже відсутні підстави для задоволення заяви [PERSON] . Згідно відповіді № 237 від 26.04.2019 р. КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» щодо аналогічної заяви [PERSON] повторно відмовлено у її задоволенні з зазначених вище підстав. Відповідно до листа Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) від 17.01.2020 р. № 286/56/18 щодо надання інформації відносно [PERSON] , повідомлено про наявність реєстрації актового запису про смерть № 12847 від 18.12.2017 р. відносно [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон) користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене\~статтею 25\~цього Закону. Відповідно до\~ст.\~25\~Закону за\~зверненням виконавця\~волевиявлення померлого\~або особи,\~яка взяла\~на себе\~зобов`язання поховати\~померлого,\~на території\~кладовища безоплатно\~виділяється місце\~для поховання\~померлого відповідно\~до затвердженої\~проектної документації. За бажанням одного з родичів, визначених у\~частині п`ятій\~статті 6\~цього Закону,\~для поховання\~двох чи\~більше померлих\~безоплатно виділяється\~місце для\~родинного поховання. Після\~здійснення поховання\~померлого виконавцю\~волевиявлення померлого\~або особі,\~яка взяла\~на себе\~зобов`язання поховати\~померлого,\~як користувачу\~місця поховання\~(користувачу\~місця родинного\~поховання)\~спеціалізованим комунальним\~підприємством (а\~в разі\~його відсутності\~-\~виконавчим органом\~сільської,\~селищної,\~міської ради)\~видається відповідне\~свідоцтво,\~зразок якого\~затверджується центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері житлово-комунального\~господарства. Це\~свідоцтво дає\~право його\~пред`явнику на\~встановлення намогильних\~споруд у\~межах могили\~(родинного\~поховання),\~вирішення питання\~про проведення\~підпоховання,\~здійснювати інші\~дії,\~пов`язані з\~використанням місця\~поховання,\~якщо це\~не суперечить\~законодавству. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно\~зі ст.\~27\~Закону кожне\~поховання та\~перепоховання померлих\~реєструється спеціалізованим\~комунальним підприємством\~(а\~в разі\~його відсутності\~-\~виконавчим органом\~сільської,\~селищної,\~міської ради)\~у книзі\~реєстрації поховань\~померлих,\~форма якої\~встановлюється центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері житлово-комунального\~господарства. У разі ліквідації кладовища книга реєстрації поховань померлих передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування. Згідно п. 2.13. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003 р. для установлення намогильної споруди до ритуальної служби або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради подаються такі документи: оригінал свідоцтва\~про смерть\~похованого; свідоцтво\~про поховання\~або в\~разі його\~відсутності письмову\~згоду користувача\~місця поховання\~(користувача\~місця родинного\~поховання)\~на встановлення\~намогильної споруди;\~документи,\~що підтверджують\~придбання намогильної\~споруди,\~її ціну\~та дату\~реалізації; реквізити виконавця намогильної споруди. [PERSON] , якій було видано свідоцтво про поховання [PERSON] та яка вважалась користувачем місця його поховання, померла. Спадкоємство права користувача місця поховання чинним законодавством не врегульовано. Отже, [PERSON] , який є рідним сином померлого бажає набути право користувача місця поховання його батька. Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому суд визнає [PERSON] користувачем місця поховання [PERSON] , померлого [INFO] та похованого 12 липня 2010 року на ділянці [ADDRESS] на кладовищі «Західне» у м. Одесі. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Outcome: approved