Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

19.08.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (на далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.06.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 16418,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» числа кожного місяця, відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Але відповідач не дотримувалась строків погашення заборгованості за кредитним договором, тому станом на 19.06.2014 року утворилась заборгованість, в розмірі 22277,53 грн., яка складається з наступного: - 16418,41 грн. - заборгованість за кредитом; - 1,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5857,47 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з неї зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не з'явися, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.06.2013 року, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 16418,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» числа кожного місяця, відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Також встановлено, що Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі встановленому кредитним договором. Але відповідач не дотримувалась строків погашення заборгованості за кредитним договором, тому станом на 19.06.2014 року утворилась заборгованість, в розмірі 22277,53 грн., яка складається з наступного: - 16418,41 грн. - заборгованість за кредитом; - 1,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5857,47 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved