Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

17 листопада 2017 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками: площею 190 кв.м. по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], що належить [PERSON], та площею 300 кв.м. кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом зобов'язання відповідачів знести частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Ухвалою суду від 07 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 48). 13 лютого 2018 року позивачі надали заяву про зміну предмета позову (а.с. 97-98). Свої вимоги обґрунтовують тим, позивачі є власниками земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] Голопристанського району Херсонської області, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідачі є власниками суміжної ділянки, на якій побудований житловий будинок (адреса: [ADDRESS]). Частина житлового будинку [PERSON] фактично розташована на земельній ділянці [PERSON], а також земельній ділянці [PERSON] Крім того, планування і забудова міських та сільських поселень для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. Враховуючи, що знесення самочинного будівництва є крайнім заходом реагування, у випадку неможливості здійснити перебудову, позивачі з посиланням на ст. 391 ЦК України просили усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками: площею 190 кв.м. по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], що належить [PERSON], та площею 300 кв.м. кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом зобов'язання відповідачів знести частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться на земельній ділянці позивачів та на відстані один метр від межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] 29 березня 2018 року представник відповідачів [PERSON] подав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в позові у повному обсязі (а.с. 112-117). Заперечення обґрунтовані тим, що висновок експерта, наданий позивачами є безпідставним, оскільки експертом невірно обрано методичний посібник при проведенні відповідного дослідження. Крім того, межа між земельними ділянками закріплена за домовленістю сторін - власників. Ухвалою суду від 29 березня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 119). Ухвалою суду від 30 липня 2018 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання (а.с. 137). Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 235). У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зміну предмета позову, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи 21 листопада 2018 року. Суд критично відноситься до чергової заяви представника відповідачів [PERSON] про перенесення розгляду справи, оскільки в минулому засіданні дата розгляду справи узгоджувалась з представниками сторін, сторони завчасно були повідомлені про дату слухання справи, у судове засідання за клопотанням представника відповідачів [PERSON] з'явився експерт [PERSON] Крім того, представником не надано доказів на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Неодноразові клопотання про перенесення розгляду справи свідчать про зловживання стороною процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи, в той час як статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Тому, враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки останній був належним чином завчасно повідомлений про дату, час і місце цього засідання, та його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, експерта, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS]: площею 190 квадратних метрів, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 22-23); [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS]: площею 300 квадратних метрів, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 24-26). Відповідач [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок (адреса: [ADDRESS]). Даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Висновком експерта експертного будівельно-технічного дослідження щодо наявності порушення меж суміжного землекористування №17/374/ від 03.10.2017 встановлено, що житлові будинки [PERSON] і [PERSON] розташовані на суміжних земельних ділянках. Конструктивно обидва будинки розташовані майже по суміжній межі ділянки. Торцеві фасади виконані з силікатної цегли, змуровані впритул один до одного. Візуально огорожу по суміжній межі та відстань від неї до зовнішніх стін будинків видно тільки через отвір у бетонному перекритті на другому поверсі будинку [PERSON] На рівні першого поверху встановлено порушення межі суміжного землекористування з боку [PERSON]; на рівні другого поверху встановлено порушення межі суміжного землекористування з боку [PERSON] (а.с. 5-11). В судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердила достовірність даного висновку. Частиною другою статті 373 ЦК України встановлено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Частиною першою статті 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок, зокрема, зобов'язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства. 11 жовтня 2018 року в судовому засіданні представником позивачів [PERSON] надано висновок експерта №92 (а.с. 164-217), з яким представник відповідачів ознайомлений (а.с. 223). Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновком експерта №92 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №654/3434/17 встановлено, що технічна можливість розбирання цегляної огорожі та частини житлової будівлі [ADDRESS], які розташовані на суміжній земельній ділянці подружжя [PERSON], на частині земельної ділянки, розташовані на відстані 1,0 м від проектної лінії суміжної межі та на відстані 5,45 м від лінії проектної суміжної межі, мається. Схеми розбирання частини будівлі житлового будинку [ADDRESS] надані в графічних додатках №2 та №3 (а.с. 164-217). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підлягає знесенню та частина житлової будівлі [ADDRESS] яка розташована на земельних ділянках позивачів. Крім того, у відповідності до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами. Суду надано розписку [PERSON], згідно з якою остання не заперечувала проти побудови будівлі на межі між її земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] (а.с. 241). Таким чином, суд не вбачає порушення вимог ДБН з боку відповідачів щодо відступлення від межі земельної ділянки [PERSON] не менше ніж на 1,0 м, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки [PERSON] такої згоди відповідачам не давав, а частина житлового будинку, що належить відповідачам, фактично знаходиться (побудована) на відстані менше ніж 1,0 м від межі суміжних земельних ділянок, належних [PERSON] та [PERSON], тому частина будівлі, яка розташована на земельній ділянці [PERSON] та з порушенням ДБН, підлягає знесенню. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення прав позивачів [PERSON] та [PERSON] з боку відповідачів - сусідніх землекористувачів, оскільки частина житлового будинку, належного відповідачам, фактично знаходиться (побудована) на земельних ділянках, належних позивачам, та на відстані менше ніж 1, 0 м від межі суміжних земельних ділянок, тобто розміщена з порушенням вимог ДБН, що підтверджується висновком експерта №92 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №654/3434/17, висновком експерта експертного будівельно-технічного дослідження щодо наявності порушення меж суміжного землекористування №17/374/ від 03.10.2017 та листом про розгляд звернення [PERSON]

Outcome: partial