Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

19 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 3/5 (три п'ятих) частки від заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дітьми повноліття; та стягнути з відповідача в її користь аліменти на її утримання, щомісячно, в розмірі 1/8 (одної восьмої) частки від заробітку (доходу) відповідача, до досягнення малолітньою дитиною - сином, [PERSON], [INFO], трьох років. Вказані позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач не проживає разом з нею та їхніми малолітніми дітьми. Згідно з доводами позивачки на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини, в розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. та матеріальну допомогу на період відпустки по догляду за дитиною в розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн. [PERSON] зазначила, що тих коштів, які вона отримує в якості допомоги, недостатньо, щоб повноцінно утримувати трьох малолітніх дітей та себе. При визначенні розміру аліментів позивачка просила суд врахувати, що [PERSON] нерегулярно надає кошти на утримання дітей та в недостатньому обсязі, без врахування фактичних потреб дітей. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що відповідач працює начальником служби охорони праці у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить приблизно 20000 (двадцять тисяч) грн. Згідно з доводами позивачки [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров'я і інших утриманців не має, тому спроможний сплачувати вказані аліменти на утримання трьох малолітніх дітей та дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьох років. 17 листопада 2016 року [PERSON] подав в суд письмові заперечення проти позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьохрічного віку. У вказаних письмових запереченнях відповідач зазначив, що він ні в якому разі не відмовляється від утримання спільних із позивачкою малолітніх дітей та погоджується сплачувати аліменти на їх утримання, але у меншому розмірі, аніж той, що заявлений позивачкою. Згідно з доводами [PERSON] його щомісячна заробітна плата становить в середньому 25000 (двадцять п'ять тисяч) грн. Таким чином, заявлений у позові розмір аліментів на одну дитину, тобто 1/5 (одна п'ята) частка його доходу, в грошовому еквіваленті становитиме близько 5000 (п'яти тисяч) грн., що більш як у три рази перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». З врахуванням засад розумності та справедливості, на думку відповідача, розмір аліментів на утримання однієї дитини повинен становити 1/10 (одну десяту) частину його заробітку (доходу), що в грошовому еквіваленті становитиме близько 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. та є достатнім для забезпечення належного харчування дітей, купівлі їм одягу та інших життєвонеобхідних речей та засобів до існування. При визначенні розміру аліментів [PERSON] просив суд врахувати, що позивачка має рівний з ним обов'язок щодо утримання дітей, незважаючи на різний розмір доходів, а також те, що аліменти стягуються до досягнення дитиною 18 років, а [PERSON] перебуватиме у відпустці по догляду за найменшою дитиною лише до досягнення нею трьохрічного віку, після чого зможе працювати і надавати дітям утримання на рівні з ним. Покликаючись на ст.185 СК України, відповідач зазначив, що витрати на лікування дитини, витрати на розвиток її здібностей є додатковими витратами на дитину і сплачуються окремо від аліментів. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьох років, [PERSON] вказав, що аліменти, визначені позивачкою в розмірі 1/8 (одної восьмої) частини його щомісячного доходу з врахуванням розміру заробітної плати становитимуть приблизно 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. та є завищеними, оскільки перевищують прожитковий мінімум на одну працездатну особу, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Окрім цього, відповідач просив суд врахувати, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, у зв'язку з чим не несе додаткових витрат на своє лікування, протягом усього часу відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку позивачка отримуватиме матеріальну допомогу від відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в розмірі мінімальної заробітної плати і разом з дітьми залишається проживати у належній йому 4-х кімнатній квартирі, облаштованій усім необхідним. За таких обставин, [PERSON] просить суд встановити аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 1/3 (одної третьої) частини його щомісячного доходу і на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьох років, в розмірі 1/20 (одної двадцятої) частини його заробітку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Згідно з доводами позивачки малолітні діти проживають разом з нею, а [PERSON] проживає окремо та нерегулярно і в недостатньому розмірі надає матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, що й зумовило звернення її в суд з даним позовом. Окрім цього, враховуючи категоричну позицію відповідача та визнання ним у судовому засіданні даного позову лише в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу), [PERSON] відмовилась від вказаного позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьох років. Представник позивачки - адвокат Прокопчук О.М. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] з врахуванням їх уточнень та просив суд стягнути з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] та погодився сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. При цьому відповідач зазначив суду, що спільно із [PERSON] він не проживає. Згідно з доводами [PERSON] позивачка разом із малолітніми дітьми проживає у належній йому чотирьохкімнатній квартирі, яка повністю облаштована усім необхідним для комфортного проживання, та самостійно сплачує квартплату і комунальні платежі. Представник відповідача - адвокат Куц І.В. в судовому засіданні повністю підтримав позицію [PERSON] та визнав позовні вимоги [PERSON] з врахуванням зміни їх розміру, вказавши, що 1/2 (одна друга) частина заробітку (доходу) відповідача у грошовому виразі є достатнім розміром аліментів на утримання трьох малолітніх дітей. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року в даній цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьохрічного віку, прийнято відмову [PERSON] від вказаного позову, заявленого до [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення трьох років, в зв'язку з чим в цій частині вимог провадження в справі закрито. Визнання відповідачем [PERSON] і його представником - адвокатом Куцом І.В. позовних вимог [PERSON] в іншій частині про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з врахуванням зміни їх розміру в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Таким чином, заслухавши пояснення сторін і їх представників, суд дослідив докази, наявні в матеріалах справи, надав їм правову оцінку та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням зміни розміру заявлених вимог. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 липня 2007 року (актовий запис №153 від 12 липня 2007 року), судом встановлено, що з 12 липня 2007 року до теперішнього часу [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі. В період цього шлюбу у сторін народилися діти, які на момент вирішення спору є малолітніми: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], і син - [PERSON], [INFO]. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 09 червня 2008 року (актовий запис №279 від 09 червня 2008 року), свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 19 квітня 2012 року (актовий запис №197 від 19 квітня 2012 року), і свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 08 грудня 2015 року (актовий запис №507 від 08 грудня 2015 року) відповідно. Із довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №4946 від 12 жовтня 2016 року слідує, що позивачка [PERSON] працює у даному підприємстві на посаді старшого табельника та отримує щомісячну матеріальну допомогу на період відпустки по догляду за дитиною, сукупний розмір якої за період з квітня 2016 року до вересня 2016 року включно після утримання податків і загальнообов'язкових платежів становить - 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 18 коп. Довідка управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1786 від 11 жовтня 2016 року свідчить, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області та з травня 2016 року до вересня 2016 року включно отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. Відповідач [PERSON] працює начальником служби охорони праці у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та отримує заробітну плату, сукупний розмір якої за період часу з травня 2016 року до жовтня 2016 року включно після утримання податків і загальнообов'язкових платежів становить 186324 (сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 19 коп. У довідці виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1681 від 12 жовтня 2016 року значиться, що сторони і їх малолітні діти: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], і син - [PERSON], [INFO], зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. З пояснень [PERSON], [PERSON] і їх представників, наданих у судовому засіданні, вбачається, що на даний час у вказаній квартирі проживає позивачка спільно із малолітніми дітьми, а відповідач проживає окремо за іншою адресою. Зазначені обставини визнані сторонами і їх представниками, тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №74085981 від 27 листопада 2016 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Приймасом В.О. 30 вересня 2004 року і зареєстрованого за №2163 (бланк серії ВВМ №445149). Заборгованість за даною квартирою станом на 15 листопада 2016 року відсутня, відрахування здійснюється із заробітної плати [PERSON] за місцем його роботи, що підтверджується довідкою ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №170/364 від 15 листопада 2016 року. Характеристика [PERSON], [INFO], видана дошкільним навчальним закладом (ясла-садком) №6 (лист №05-03/103 від 16 листопада 2016 року), свідчить, що до дитячого садка [PERSON] завжди приводив і забирав батько, а останнім часом дівчинку приводить і забирає її мати і брат матері [PERSON]. З рішення ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №1192 від 02 листопада 2016 року слідує, що найменша дитина сторін - [PERSON], [INFO], часто хворіє простудними захворюваннями. Зважаючи на те, що позивачка на даний час ніде не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, в зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і отримує лише соціальну і матеріальну допомогу, сукупний розмір яких за вересень 2016 року складав 2027 грн. 25 коп. (1167 грн. 25 коп. + 860 грн.), суд вважає, що здійснення матеріального забезпечення трьох малолітніх дітей лише їх матір'ю - [PERSON] без участі в цьому батька дітей - [PERSON] є неможливим з об'єктивних причин. Лист публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» №2N8E-HO93-41AR-616C від 01 листопада 2016 року свідчить, що [PERSON] поповнив картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] 11 жовтня 2016 року в сумі 6000 (шість тисяч) грн. і 27 жовтня 2016 року - в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. Такі ж дані містять надані суду відповідачем квитанції №ТS202857 від 11 жовтня 2016 року і №ТS210548 від 27 жовтня 2016 року. Окрім цього, з квитанцій №ТS210231 від 07 листопада 2016 року і №ТS210548 від 22 листопада 2016 року, наданих суду [PERSON], слідує, що вказаний картковий рахунок [PERSON] було поповнено 07 листопада 2016 року в сумі 7000 (сім тисяч) грн. і 22 листопада 2016 року - в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. З пояснень сторін і їх представників, наданих в судовому засіданні, та письмових доказів судом встановлено, що відповідач - працездатний, щомісячно одержує регулярний дохід у виді заробітної плати та є фінансовоспрожним сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Вказані позовні вимоги [PERSON] повністю визнані [PERSON] у судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, з наведених підстав, враховуючи визнання позову відповідачем, його працездатність, фінансову спроможність, відсутність у [PERSON] інших утриманців, неналежне виконання ним батьківського обов'язку, передбаченого ч.1 ст.180 СК України, а також недостатнє матеріальне забезпечення малолітніх дітей сторін: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], з огляду матеріального становища [PERSON] суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд вирішив визначити аліменти на утримання малолітніх дітей сторін: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO], що підлягають щомісячному стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] з дня пред'явлення позову, тобто з 19 жовтня 2016 року, до досягнення дітьми повнолітнього віку, в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved