Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON]. За життя остання склала заповітне розпорядження, яким заповіла земельну ділянку [PERSON] - позивачці по справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай), площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Річківської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності [NUMBER], виданого 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради Білопільського району від 30 квітня 1999 року. Позивачка юридично не може оформити спадкові права після смерті спадкодавця у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці після [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, її представник за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільради. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. у судове засідання також не з'явилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Річки Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 13 травня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 318, [PERSON] своє майно, а саме земельну ділянку (пай), який належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] заповіла [PERSON] (а. с. 7). На підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 16 вересня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 315, [PERSON] своє майно, а саме житловий будинок з по господарськими будівлями, присадибну земельну ділянку заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а. с. 18). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 січня 2008 року (а. с. 5). Після повторної реєстрації шлюбу 16 січня 2015 року позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а. с. 6). Згідно довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради від 10 квітня 2017 року за № 727 [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до вересня 2004 року. Заповіти від імені померлої [PERSON] посвідчено виконкомом Річківської сільської ради 13 травня 2002 року за № 318, реєстраційний номер 44551964, які не змінювались і не відмінялись (а. с. 9). Зі змісту довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 17 липня 2017 року за № 371/162-17 вбачається, що [PERSON] отримувала державний акт [NUMBER] від 31 травня 1999 року, виданого на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 30 квітня 1999 року, на земельну ділянку загальною площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Річківської сільської ради (а. с. 10). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру приватного нотаріуса Бойко О.І. Білопільського районного нотаріального округу інформація щодо спадкової справи після [PERSON], яка померла [INFO], відсутня (а. с. 16). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до роз'яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved