Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

19.05.15 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, а також стягнути аліменти сумою 22704,00 гривень за минулий час, при цьому посилаючись на те, що вона з відповідачем з 06.10.2007 року перебувала у шлюбі, який було на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2015 року розірваний. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання обовязку по утриманню дитини. Позивачка отримує заробітну платню в середньому 1120,98 гривень на місяць, що є недостатнім для повноцінного утримання дитини. Позивачка зазначає, що на момент подачі позову до суду, з початку самостійного без допомоги відповідача утримання дитини пройшло 22 місяці та з рахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленими законом України «Про державний бюджет на 2013, 2014 та 2015 року» як вважає позивачка батько дитини зобовязаний сплатити за минулий час в рахунок утримання сина 22704,00 гривень. Звернення позивачка з вимогою виплатити аліменти за минулий час залишились відповідачем проігнорованими, що й стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не визнають позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час взагалі, щодо стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття, визнають, але не в сумі 2000 гривень. Відповідач згоден на сплату аліментів у розмірі встановленому законодавством України, а саме не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 06.10.2007 року Другим Приморським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 22.01.1994 року Відділом РАГС Київського РВК м.Одеси, актовий запис № 70, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2015 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №218734, виданим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 313 (а.с.12), який проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний \~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього \~Кодексу. Статтею 7\~ Закону України «Про державний бюджет України на 2015рік» передбачений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, підлягають частковому задоволенню, оскількиу судовому засіданні з боку позивачки не надано доказів стосовно необхідності стягнення аліментів сааме у такому розмірі розрахунку расходів на дитину з належними доказами і т.п., а приймаючи до уваги встановлену законодавцем рівність участі батьків у вихованні дитини, та розмір прожиткового мінімуму на одну дитину, аліменти встановлюються судом у розмірі 727, 50 грн. ( одну другу від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), щомісячно, з моменту звернення до суду 19.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.03.2026 року. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, про що свідчить повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців реєстраційної служби по Іванівському району Розділянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ( а.с. 25). На даний час відповідач не працевлаштований та має мінливий прибуток. Стосовно вимог позивачки щодо стягнення аліментів за минулий час, встановлено наступне: з довідки від 16.11.15 року №86/1-15 виданої завідувачем Одеського учбового дошкільного закладу «Ясла-сад» №77 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області, вбачається, що за термін відвідування сином [PERSON] дитячого садку, батько дитини приймав активну участь у вихованні дитини та дитячого садка та сплачував оплату за харчування ( а.с.56), що також підтверджено наданими суду копіями квитанцій про переказ відповідних коштів. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач на звернення позивачки надавав кошти за кожної вимогою, і це підтвердила сама [PERSON] Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш, як за три роки. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню лише з дня пред'явлення [PERSON] позовної заяви про стягнення аліментів - з 19.05.2015 року, оскільки останньою не надано суду доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів від [PERSON] в минулому. Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. \~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного й

Outcome: partial