Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

18 грудня 1998 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області 18 грудня 1998 року, актовий запис № 20. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,89 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності КСП «Україна», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0105493 на імя [PERSON]. Сертифікат зареєстровано 11.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 108. [PERSON], син [PERSON], який проживав і був зареєстрований разом з померлим батьком [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 15.02.2017 року № 166, фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на вказану спадкову земельну частку (пай). 09 серпня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області 10 серпня 1999 року, актовий запис № 16. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 6,89 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності КСП «Україна», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0105493 на імя [PERSON]. [PERSON], син [PERSON], та [PERSON], дружина померлого, яка 09 жовтня 2008 року померла, які проживали і були зареєстровані разом з померлим [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 20.08.2017 року № 667, фактично прийняли спадщину після померлого [PERSON] За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на вказану спадкову земельну частку (пай). Позивач як рідний син відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON], що підтверджується наданими позивачем документами, копії яких є в матеріалах справи. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але йому у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай) постановою приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.09.2017 року було відмовлено, так як він не надав правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай). У звязку в викладеним вище у позивача виникли перепони для оформлення спадщини на земельну частку (пай), тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазначену земельну частку (пай). Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує вимоги позивача і прохає розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.\~\~ З повідомлення відділу Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області від 05.09.2017 року № 311/102-17 вбачається, що [PERSON] являвся власником сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0105493, йому належить право на земельну частку (пай) площею 6,89 умовних кадастрових гектарів в колективній власності КСП «Україна». Сертифікат зареєстровано 11.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 108. Вказаний сертифікат на право на земельну частку було загублено, що підтверджується обявою в газеті «Вісті Барвінківщини» від 08.09.2017 року №№ 71 - 72. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але йому у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай) постановою приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.09.2017 року було відмовлено, так як він не надав правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай). З повідомлення приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 31.10.2017 року №\~437/01-16 вбачається, що інформація про спадкову справу [PERSON], який помер 18 грудня 1998 року, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49672255, відсутня, що свідчить про те, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців [PERSON] крім позивача, не звертався З повідомлення приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 31.10.2017 року № 436/01-16 вбачається, що приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] 01.09.2017 року відкрита спадкова справа № 61160337 після смерті [PERSON], який помер 09 серпня 1999 року, за заявою про фактичне прийняття спадщини [PERSON], на імя якого 22.09.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину № 61273303. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом Стаття 525 ЦК УРСР встановлює, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки. Статтею 534 ЦУ УРСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Як вбачається, з наданих матеріалів, позивач спадщину прийняв в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки вступив в володіння спадковим майном [PERSON] Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що прийнята спадщини визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки позивач є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті 09 серпня 1999 року [PERSON], вступивши фактично в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved