Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

17 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка після припинення подружніх відносин проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вона сама купує дитині одяг, взуття, продукти харчування, займається її лікуванням. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, усі зароблені ним кошти витрачає виключно на свої власні потреби. Позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є працездатним, стан його здоров`я задовільний, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 16 вересня 2021 року відповідач надав відзив на позов, в якому вказав, що з позовом частково не згоден, оскільки він не ухиляється від обов`язку утримання доньки, а також просив суд врахувати те, що він є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в розмірі 1854 грн. щомісячно. Крім цього, він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 грн. щомісячно. За таких обставин, відповідач просить задовольнити позов частково та стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 1007,50 грн. Одночасно з цим відповідач у відзиві просив суд розгляд даної справи проводити в загальному порядку. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року заяву відповідача задоволено та вирішено перейти до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, проте через канцелярію суду надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45). Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наданих документів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 2017 року, який зареєстрований Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.01.2017. (а.с.6). Від даного шлюбу у них є донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.09.2017 року. (а.с.3). Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю на повному її утриманні. Посилання відповідача на забезпечення доньки продуктами харчування, одягом, взуттям та ліками нічим не підтверджені. Відповідач є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою № 131 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААБ № 602774 від 28.01.2021 року. Державна соціальна допомога інвалідам, яку отримував [PERSON] становила в березні 2021 року - 1769 грн., в квітні 2021 року - 1769 грн., в травні 2021 року - 1769 грн., в червні 2021 року - 1769 грн., в липні 2021 року - 1854 грн., в серпні 2021 року - 1854 грн. Викладені обставини підтверджуються довідкою, виданою Магдалинівським УСЗН Новомосковської РДА від 13.09.2021 року. (а.с. 37, 38). Відповідно до виконавчого листа № 179/1963/17 від 25.04.2018, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.09.2021 року заборгованість по аліментах по даному виконавчому документу відсутня. Однак, відповідачем не надано до суду підтвердження того, що аліменти на користь [PERSON] стягуються саме з соціальної допомоги інвалідам. Тому, суд дійшов до висновку, що відповідач має додаткові доходи, що суперечить його твердженню про те, він не має постійного заробітку, а пенсія - є його єдиним доходом. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Станом на 17 червня 2021 року, тобто на дату подачі позову про стягнення аліментів, доньці позивача - [PERSON] , [INFO] , виповнилося 3 роки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, з`ясувавши всі обставини, врахувавши матеріальне становище сторін, наявність інвалідності відповідача, яка не є причиною повної втрати працездатності, а інших обставин, які перешкоджають тому, що відповідач працевлаштувався немає, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] повністю і стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , щомісячно, у розмірі по 2000 грн., починаючи із 17.06.2021 року і до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved