Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Голубівської сільської ради Новомосковського районну Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення часток у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 06 листопада 1996 року їй, [PERSON] та її батькові [PERSON], в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», була передана у спільну сумісну власність квартира загальною площею 63,40 кв.м., розташована [ADDRESS]. Позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року, дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Позивач зазначила, що постановою нотаріуса від 04 червня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, не визначена частка спадкодавця у спільному сумісному майні, не наданий правовстановлюючий документ, крім того, право власності спадкодавця на спірне майно не зареєстроване. Враховуючи наведене, посилаючись на норми ст. 370, 372 ЦК України, в позовній заяві [PERSON] просила суд: - визначити частки власників квартири загальною площею 63,40 кв.м., яка розташована [ADDRESS] - рівними; - визнати за нею, [PERSON] право власності на 12 частину квартири загальною площею 63,40 кв.м., яка розташована [ADDRESS]; - визнати за нею, [PERSON] право власності на 12 частину квартири загальною площею 63,40 кв.м., яка розташована [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Голубівська сільська рада Новомосковського районну Дніпропетровської області, як відповідач, в своїй заяві просила суд розглянути псраву без участі її представника, не заперечувала проти задоволення позову. Новомосковська районна державна нотаріальна контора, як третя особа, в своєму листі просила суд розглянути справу без участі її представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, надані позивачем, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 06 листопада 1996 року позивачу [PERSON] та її батькові [PERSON], в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», була передана у спільну сумісну власність квартира загальною площею 63,40 кв.м., розташована [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Радгоспом-комбінатом «Голубівський» 26 листопада 1996 року. . Встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.. Згідно до матеріалів спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року, звернулася дочка спадкодавця - позивач [PERSON]; дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Судом встановлено, що листом нотаріуса від 04 червня 2014 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, не визначена частка спадкодавця у спільному сумісному майні, не наданий правовстановлюючий документ, крім того, право власності спадкодавця на спірне майно не зареєстроване. У відповідності до ч.2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, в разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлене договором. Судом не встановлено наявності договору між власниками щодо визначення часток, тому приходить до переконання, що їх частки є рівними - по 12 частині кожному співвласнику. В зв'язку з наведеним. за позивачкою належить визнати право власності на 12 частину спірного нерухомого майна. Згідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Оскільки [PERSON] помер [INFO] року, за ним не може бути визнане право власності на частку нерухомого майна. В той же час, на підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], померлого [INFO] року, прийняла спадщину, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тільки відсутністю реєстрації прав власності на майно спадкодавця, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на 12 частину спірного нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved