Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

19.11.2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 24/16600402К від 28.08.2007 року у сумі 58799,62 грн., а також судових витрат. В обґрунтування уточнених позовних вимог покликається на те, що 28 серпня 2007 р. між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 24/16600402К. Предметом даного договору є надання відповідачу кредиту у сумі 14000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 27.08.2012 року з процентною ставкою 33%. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у договорі, а позичальник зобов'язується погасити кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку визначених Договром. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, тому станом на 12 березня 2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 58799,62 грн, з них: прострочена заборгованість по кредиту 14000,00 грн., відсотки - 23100,00 грн. та пеня - 21699,62 грн. В зв'язку із вищенаведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позов визнали частково, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Просять у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 21699,62 грн. відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок позичальника повернути позику, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 28.08.2007р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 24/16600402К, відповідно до якого Банк - позивач надав позичальнику - [PERSON] кредит в сумі 14000,00 грн., з терміном повернення кредиту до 27.08.2012року, з процентною ставкою 33% річних. Відповідно до Кредитного договору відповідач зобов'язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно Кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання - не сплачує заборгованості по кредиту, проценти за користування кредитними коштами та пені відповідно до встановленого графіку погашення. Відповідачу було надіслано досудову вимогу про повернення суми заборгованості, яка нею не виконана. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 623 ЦК України - Боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання доказується кредитором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати належних йому процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконала, суми кредиту не повернула, відсотків та пені не сплатила. Тому, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 12.03.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 58799,62 грн, з них: прострочена заборгованість по кредиту 14000,00 грн., відсотки - 23100,00 грн. та пеня - 21699,62 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 21699,62 грн., то така на думку суду не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Кредитним договором передбачено сплату неустойки в разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Позикодавцю (позивачу) про порушення відповідачем умов кредитного договору, зокрема, прострочення термінів повернення боргу, стало відомо в жовтні 2009р., коли відповідач порушив графік щомісячних внесків за кредитним договором, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно наданого банком розрахунку, сума пені складає 21699,62 грн., однак позивачем не надано чіткого розрахунку пені, законності та обґрунтованості її розміру та нарахування. Суд вважає що позивачем за вимогами про стягнення пені пропущено спеціальну позовну давність в один рік та у її стягненні слід відмовити. Відтак, заборгованість за Кредитним договором складається з простроченої заборгованості по сумі кредиту - 14000,00 грн. та відсотків - 23100,00 грн., а всього 37100,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки заборгованість відповідача перед Банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в розмірі 674,12 грн.

Outcome: partial