overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17 липня 2015 року заявник [PERSON], від імені якої діє представник за довіреністю [PERSON], звернулась з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що вона отримала державний акт на право власності серії IV- ЛГ № 099344 на земельну ділянку площею 6,9731 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області. Під час реєстрації договору оренди земельної ділянки зясувалось, що в державному акті була допущена помилка в написанні її імені, а саме в акті зазначено імя «Зінаїда», тоді як у паспорті серії ЕК № 132361 виданому Троїцьким РВ УМВС України в Луганській області 05 березня 1996 року записано імя «Зінаіда». Вказана помилка позбавляє її можливості розпоряджатись належною їй земельною ділянкою на свій розсуд. Представник заявника, представники заінтересованих осіб до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник заявника просила задовольнити заяву, представники заінтересованих осіб не заперечували проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта заявника, з якої вбачається, що імя заявника записано «Зінаіда»; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру заявника, в якому імя заявника також записано «Зінаіда», копія державного акту на право власності на земельну ділянку, в якій імя заявника записано «Зінаїда», письмова відповідь Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області від 20.08.2015 року за № 206 на імя [PERSON], з якої вбачається, що до компетенції сільської ради виконавчого комітету не входять повноваження виправлення помилок в будь-яких документах. Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши вищезазначені документи, суд приходить висновку, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] було допущено помилку в її імені замість правильного імені «Зінаіда», як записано в її паспорті, помилково було записано « Зінаїда» . Тому заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку, має для неї юридичне значення, так як неправильне написання її імені в цьому акті позбавляє її права в повній мірі розпоряджатись земельною ділянкою як власністю. На підставі ст.ст.10,11,\~60,\~212-215,\~218,\~256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

17 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м.Марганець, вул. Острів, 26. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.07.2015р. об 11 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.07.2015р. об 11 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Марганецька ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мутична, негативістична. Вербальному контакту не доступна. На запитання не відповідає, починає плюватися. Погляд тривожний, в одну точку. По поведінці хворої не можна виключати слухові омани сприйняття. Негативістична, проявляє опір про огляді кожних покровів. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

17 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул. Котіна, 48. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.07.2015р. о 14 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.07.2015р. о 14 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ГЛ № 1» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий іспитує слухові омани сприйняття імперативного характеру. Вважає себе Богом. Уходе з дому. Регулярно вживає спиртні напої. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

17 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Читинська,7. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.07.2015р. об 11 год. 50 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.07.2015р. об 11 год. 50 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Задорожного лікарні КП КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий Вербальному контакту не доступний. Анамнестичні дані та орієнтировку виявити не вдається. На запитання не відповідає, спонтанна мова відсутня. Виражена тривога, збуджений. Озирається, погляд наляканий. Мімічно виказується страх, гнів. Вчиняє опір при огляді, кудись поривається. Рве постільну білизну, зриває з себе одяг. Агресивний до оточуючих. Інтелект різко знижений. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічне враження головного мозку внаслідок ЧМТ (2005 р.). Дементний синдром з іншими змішаними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

17 липня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженого Фонду Гарантування Вкладів Фізичних осіб «ПАТ [PERSON]» про захист прав споживачів, включення [PERSON] до реєстру виплат коштів за вкладами, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду у розмірі 200\~000 гривень та стягнення суми за договором банківського вкладу. Вищезазначеним рішенням суду позов [PERSON] задоволено. Проте, при ухваленні рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2015 року не вирішено питання про включення [PERSON] до реєстру виплат коштів за вкладами, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду у розмірі 200\~000 гривень. З цих підстав заявник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні заявник наполягав на своїх вимогах та доводив суду, що під час розгляду зазначеної справи, суддею було оголошено рішення про включення [PERSON] до реєстру виплат коштів за вкладами, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду у розмірі 200\~000 гривень, але у рішенні суду та виконавчому листі це не вказано. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. У судовому засіданні доведено, що позовна вимога щодо включення [PERSON] до реєстру виплат коштів за вкладами, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду у розмірі 200\~000 гривень розглядалася в ході судового засідання. Пояснення позивача та його докази були прийняті судом до уваги, їм була дана відповідна оцінка та вимоги позивача були задоволені, тому слід ухвалити додаткове рішення про включення [PERSON] до реєстру виплат коштів за вкладами, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду у розмірі 200\~000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~17 липня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір позики № 17/07, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 85 000 гривень, на строк 3 місяці включно. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на в сумі 85000 грн., крім того інфляційних витрат 6\~698 грн., трьох відсотків річних 1500,70 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Сінгл Авто» Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1397,99 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 17/07 від 17 липня 2015 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 85 000 гривень, на строк 3 місяці включно. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши 85000 грн., крім того інфляційних витрат 6\~698 грн., трьох відсотків річних 1500,70 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1397,99 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

17 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 12 серпня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з 18 травня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дітей та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 054536, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 557. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

17 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила суд шлюб розірвати, оскільки подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просила суд визнати місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають з 12 вересня 2007 року в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який після розірвання шлюбу буде проживати з [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, різних поглядів на життя та ставлення до сімейних цінностей. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з березня 2013 року. З цього часу проживають за різними адресами. На примирення сторони не згодні. За таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

17 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2013 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утримані позивачки. З березня 2015 року сторони проживають окремо. Відповідач, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обовязків. [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в звязку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 05 серпня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 193696 (а.с. 4). Відповідно до довідки Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 757 від 09.10.2014 року дитина проживає разом із позивачкою [PERSON] (а.с.5). Відомості щодо місця роботи відповідача відсутні. Справа розглядається за поданими позивачем доказами. Будь-які заяви та докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем до суду не подавались. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 1000 грн., підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved