Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

17 березня 2016 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути із відповідача судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що із 20.10.2012 по 03.12.2014 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем. [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні. На початку жовтня 2013 року відповідач умисно залишив рідного сина та припинив сімейні відносини, тобто умисно припинив виконувати покладені на нього батьківські обов'язки. Крім того, за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина та дружини. Позивач зверталася до Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації та їй було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно їх малолітнього сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник служби у справах дітей у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, із заявами і клопотаннями до суду не звертався. Відповідач у судове у встановленому законом порядку, про що свідчить його особистий підпис про отримання ним судової повістки на 19.04.2016 року, причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.10.2012 року між позивачем та відповідачем Відділом ДРАЦС Іванківського РУЮ Київської області було зареєстровано шлюб (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]), а рішенням Деснянського районного суду м. Києва його було розірвано (копія заочного рішення від 03.12.2014 року). Згідно зі свідоцтвам про народження [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Деснянським районним судом м. Києва було вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти а утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків і до досягнення дитиною трирічного віку. Із довідок Відділу ДВС Іванківського МРУЮ від 04.03.2016 року вбачається, що згідно з виконавчими листами № 2-2691 від 10.04.2014 року існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 8402,40 грн. (на утримання неповнолітньої дитини) та 7102,40 грн. (на утримання дружини). Відповідно до довідки Центру комунального сервісу № 30 від 25.11.2015 року [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають [ADDRESS]. квартира трикімнатна на третьому поверсі 16-поверхового будинку із усіма зручностями та ліфтом, характеристика житлової площі - задовільна. З висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 102/03/29-1082 від 20.10.2015 року вбачається, що батько свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально, а тому в інтересах охорони життя, здоров'я, прав та законних інтересів дитини на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 19 від 15.10.2015 р.) слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина, [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (мати), батько може бути позбавлені батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тому у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України він (вона) має бути позбавлений (а) батьківських прав відносно своїх дітей. Тому таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів її дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, судовий збір сплачений позивачем при поданні позову за вимогу немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене

Outcome: approved