Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №38 в будинку №543 по вулиці Дніпровська в м.Павлоград Дніпропетровської області, зобовязати Павлоградський районний відділ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти . [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири за вищевказаною адресою на праві власності, у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], брат позивача, проте за даною адресою з 2013 року він не проживає, плату за користування приміщенням та комунальні послуги не здійснює. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позову. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 30.01.2010 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаній квартирі з 22.12.1997 року зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 03.03.2014 року. Згідно актів обстеження квартири [ADDRESS] від 15.06.2013 року, 20.01.2014 року, 24.12.2014 року, встановлено, що власником квартири є [PERSON], в зазначеній квартирі зареєстровано [PERSON], проте [PERSON] не проживає вже довгий час та за вказаною адресою відсутні його особисті речі. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO], свідка, [PERSON], [INFO] Вони пояснили суду, що є сусідами позивача, знають, що [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Дніпровська, 345/38, не проживає останні 5-7 років, його особистих речей в квартирі не має. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, заслухавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі [ADDRESS], складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним будинком. Що стосується вимоги позивача зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Дніпровська, 543/38, то така вимога не ґрунтується на законі в даному випадку, оскільки порядок та підстави для зняття з реєстрації визначені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищевикладене, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на те органами, зокрема, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку особи, яку позбавили права користування житловим приміщенням є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Лише в разі відмови компетентного органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] зняти з реєстрації [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: partial