Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

17 травня 2013 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки № 87542, за яким вона передала в іпотеку Банку належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Дана квартира передавалась в іпотеку з метою забезпечення зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору від 06.06.2008 року. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 09.02.2012 року звернуто стягнення на іпотечну квартиру. 20.03.2013 року представником ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано попередження відповідачці про звільнення займаного приміщення. Так як в добровільному порядку відповідачка не виселилась, то позивач просив суд винести рішення про виселення [PERSON] із займаної нею квартири за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстрації з місця проживання. Дана справа розглядалась судами. Так, рішенням Глухівського міськрайонного суду від 21.06.2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 04.09.2013 року, позов задоволено частково, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20 листопада 2013 року рішення Глухівського міськрайонного суду від 21.06.2013 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 04.09.2013 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. В судове засідання 30.01.2014 року представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не з'явився, хоча позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що маються підтвердження в матеріалах справи (а.с. 125, 126, 127). В судовому засіданні 30.01.2014 року представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову про виселення, пояснив, що примусове виселення може бути здійснено на підставі рішення суду лише при дотриманні всіх умов, і обов'язковою умовою є отримання мешканцями квартири письмової вимоги іпотекодержателя про добровільне виселення. Однак відповідачка [PERSON] з березня 2013 року по 30 січня 2014 року так і не отримала від ПАТ «Укрсиббанк» жодну письмову вимогу про добровільне виселення з квартири. Крім того, представник відповідача зазначив, що на даний час набрало чинності рішення апеляційного суду Сумської області від 29.08.2013 року про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації квартири [ADDRESS], і дане рішення не було оскаржено сторонами. Також представник відповідача зазначив, що на даний час ПАТ «Укрсиббанк» втратив інтерес до іпотечної квартири, оскільки надалі з боржником за кредитним договором [PERSON] спілкуються представники не ПАТ «Укрсиббанк», а представники ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «Укрборг». Дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення представника відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 06.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 15000 доларів США. На забезпечення виконання вказаного умов кредитного договору, 06.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 87542, згідно якого вона передала в іпотеку Банку належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.5-7). Рішенням апеляційного суду Сумської області від 09.02.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів (а.с.8-11). Рішенням апеляційного суду Сумської області від 29.08.2013 року визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації квартири [ADDRESS], які проведені 15 березня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція», переможцем яких визнана [PERSON] й оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 04/181-12-1-2 від 15.03.2013 року та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів від 25.03.2013 року (а.с.95). Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про іпотеку», боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підтваою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Судом з'ясовано, що повторні прилюдні торги не проводились, і станом на день розгляду справи 30 січня 2014 року заборгованість по кредитному договору боржником [PERSON] не погашена, однак між боржником [PERSON] та ТОВ «Кей-Колекст» (якому ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором), на даний час вирішується питання про погашення заборгованості (а.с.128). Як вбачається з довідки Глухівського МС УДМС України в Сумській області, відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за місцем проживання: [ADDRESS] (а.с.15). Будь-якої інформації про наявність нового власника квартири [ADDRESS] та державну реєстрацію права власності іншої особи (не [PERSON].) на квартиру [ADDRESS] - суду не надано. Згідно зі ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до положень п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» було направлено [PERSON] на адресу: [ADDRESS] попередження про добровільне звільнення спірної квартири, що підтверджується поштовим описом вкладення (а.с. 12-13). Однак, доказів отримання відповідачкою [PERSON] вказаного попередження - позивачем суду не надано. Станом на день розгляду справи 30 січня 2014 року доказів про отримання позивачкою будь-якої іншої письмової вимоги ПАТ «УкрСиббанк» чи нового власника квартири (якщо такий є) про добровільне звільнення спірної квартири - також не надано. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про виселення відповідача з квартири за адресою: [ADDRESS], так як ПАТ «УкрСиббанк» не надано належних доказів про отримання відповідачкою вимоги про добровільне звільнення спірної квартири. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України, в зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідачки понесені відповідачкою та підтверджені документально судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн. (а.с.122). На підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України,

Outcome: approved