Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

19.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 28.03.2011 року вони з відповідачем розлучилися. Згідно рішення Роменського міськрайонного суду з [PERSON] стягуються на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» відбулися зміни в законодавстві, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оскільки прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1777 грн., то розмір аліментів не може бути меншим 888,50 грн. В даний час матеріальний стан відповідача поліпшився, оскільки збільшилася його заробітна плата, тому вважає. Що він має можливість сплачувати більший розмір аліментів на утримання дочки. Крім того, на даний час в неї виникли труднощі з пошуком роботи, вона не має можливості забезпечувати дочку на належному рівні, тому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в ньому. При цьому пояснила, що оскільки у відповідача змінився розмір аліментів, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно не вистачає на потреби дитини і на цю суму неможливо її забезпечити. Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Пояснив, що працює і отримує мінімальну заробітну плату. По можливості допомагає дочці, але платити аліменти в більшому розмірі не може. Він забирає дочку на вихідні і літні канікули. Крім того, він має іншу сімю, проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Інших дітей на його утриманні не має. Позивачка також працює і отримує дохід. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Рішення суду набрало законної сили 25.06.2011 року (а.с.5). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 серпня 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно (а.с.6-7). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік»\~мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставами для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я одержувача аліментів. З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, та враховуючи, що відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, що стверджується довідкою ПП «ОТП ПЛЮС» від 28.07.2017 року, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб немає, та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених Роменським міськрайонним судом Сумської області із 400 грн. на суму в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. При цьому суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що він забирає дочку на вихідні дні і літні канікули, та те, що позивачка також працює і отримує дохід, оскільки це не є підставою для звільнення його він сплати аліментів на утримання доньки. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття. \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial