Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

18 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями. Він є спадкоємцем за заповітом, проте успадкувати будинок не має можливості через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Жанна Миколаївна відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері - [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідача та третя особа - Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба\~Жанна Миколаївнав підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській областів підготовче засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 02 лютого 2018 року (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області №180/02-371 від 07 травня 2018 року за померлою [PERSON] згідно із записом №0101191 в погосподарській книзі №2 значиться нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, 1958 року побудови, розташований по [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га ( а.с.16). [PERSON] (позивач) є рідним сином померлої 31 січня 2017 2017 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Глобинського нотаріального округу Люби Жанни Миколаївни із заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON]. 07 травня 2018 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.15). Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні повідомлення приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Люби Жанни Миколаївни після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №32/2017. Спадкоємцем за заповітом є син померлої - [PERSON], інші спадкоємці, у тому числі, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після померлої [PERSON] є її син - [PERSON], на ім'я якого видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 45-50). Відповідно до технічного паспорту від 22 березня 2018 року житловий будинок по [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А», загальною площею 44,9 кв. м; житловою площею 11,4 кв. м; веранда літ. «а» площею 8,30 кв. м, сарай літ. «б», площею 5,60 кв. м; літня кухня літ. «Б» площею 17,20 кв. м, сарай літ. «В», площею 40,10 кв. м, колодязь літ. «К», огорожа №1, ворота №2 ( а.с. 10-14). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 51). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлої. На час будівлі будинку в якому розташована квартира (у 1958 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після померлої матері у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, а отже позивач має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved