Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивують тим, що після смерті їх батька [PERSON] 06 лютого 2016 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Садова, 2 в місті Любомль Волинської області. Позивачі зазначають, що являються спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON]. Спадщину прийняли, оскільки подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім них, спадкоємцем першої черги є їх матір [PERSON], проте вона відмовились від прийняття своєї частки у спадщині. Інших спадкоємців немає. Вказують, що оформити свої спадкові права належним чином не мають можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме по ? частки житлового будинку надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться по вулиці Садова, 2 в місті Любомль Волинської області. В судове засідання позивачі не зявилась, однак в позовній заяві просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Любомльська міська рада подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо заявлених позовних вимог відповідач покладається на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер 06 лютого 2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 181883 від 08.02.2016 року (а.с.8). З проекту забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком в місті Любомль по вулиці Садова, 2 (а.с.19), у якому вказано забудовником [PERSON] та договору про надання у безтермінове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності (а.с. 21-22), згідно якого [PERSON] надано земельну ділянку по вул. Садова, 2 в м. Любомль Волинської обл. площею 600 кв.м., акту про виділення в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку від 10. 09.1976 року по вул. Садова, 2 в м. Любомль Волинської обл. (а.с.23), у якому забудовником вказано [PERSON] та рішення Любомльської міської ради від 10.09.1976 року №166, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Садова, 2 в м. Любомль Волинської обл., належав [PERSON] Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Садова, 2 в м. Любомль Волинської області. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як діти спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвами про народження серії I-ЯК № 081874 (а.с. 11) та серії VII УР № 0281796 (а.с.11), згідно яких батьком позивачів був [PERSON] та свідоцтвом про одруження серії I-УР № 938806 від 13.05.2016 року (а.с.10), з якого вбачається, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Філіпчук» на прізвище чоловіка «Купрач». [PERSON] та [PERSON], у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняли, оскільки подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом у встановлені строки. Проте постановами державного нотаріуса від 28.09.2016 року (а.с.17-18) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Садова, 2 в місті Любомль Волинської області останнім було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Крім них, спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON]. Проте, як вбачається з матеріалів спадкової справи №318/01-16, [PERSON] у посвідченій приватним нотаріусом заяві вказала, що від прийняття спадкового майна відмовляється. З матеріалів спадкової справи №318/01-16 також вбачається, що інших спадкоємці немає. \~Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна:\~ житлового будинку, прибудови, сараю, вбиральні, які знаходяться по вулиці Садова, 2 в м. Любомль Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме право власності на ? частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться по вулиці Садова, 2, в місті Любомль Волинської області, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 06 лютого 2016 року.

Outcome: approved