Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

17 грудня 2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулися з позовом [PERSON],яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]М, [INFO], та [PERSON] до Словянської міської ради, як до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, про визнання за ними права власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, №2, в порядку спадкування за законом після померлого 11.01.2015 року [PERSON] , посилаючись на те, що померлому спадкодавцю належить житловий будинок та господарські споруди за вказаною адресою, який раніше складав 4/5 частки , а за рішенням суду від 30.08.1993 року ця частка у нерухомому майні була визначена як цілий будинок літера «Б-1», а право власності на 1/5 частку цього домоволодіння, яка належала [PERSON], було припинено у звязку із знищенням будинку літера «А-1», про що було ухвалено 26.03.2013 року заочне рішення Словянського міськрайонного суду. За життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно по вулиці Рапно-Набережній, 2 у м. Словянську, як на цілу частку, а тому правовстановлюючим документом на нерухомість залишився Договір купівлі-продажу від 30.07.1999 року, зареєстрований на товарній біржі. Вони, як спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON], прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріуса, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину їм було нотаріусом відмовлено, через те, що Договір купівлі-продажу нерухомості від 30.07.1999 року , зареєстрований на товарній біржі, не був укладений у належній формі, хоча право власності спадкодавця було зареєстроване в КП «БТІ м. Словянська», тому вони звернулися до суду за захистом їх не визнаного права власності на вказаний житловий будинок і господарчі споруди. Оскільки будинок був придбаний під час шлюбу, то він є спільною сумісною власністю померлого [PERSON]М і його дружини [PERSON], тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, 2, в порядку ст. 60 СК України. Друга половина, а саме 1/2 частка цього домоволодіння входить до складу спадщини після смерті [PERSON], яку позивачі успадковують в рівних частках , а саме по 1/6 частці за дружиною померлого [PERSON], донькою померлого [PERSON] і неповнолітнім сином померлого [PERSON] Просили визнати за ними право власності у порядку спадкування на зазначені частки житлового будинку і господарських будівель та споруд. Позивачі [PERSON], яка діє від себе і як законний представник неповнолітнього сина [PERSON], та позивач [PERSON] в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.. Від представника позивачів-адвоката [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач представник Словянської міської ради в судове засідання не зявився, від міського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд вказаної справи без участі представника Словянської міської ради, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов [PERSON], яка діє від себе та в інтересах неповнолітнього [PERSON] та позов [PERSON] до Словянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті їх чоловіка і батька [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.10.1992 року, про що свідчить актовий запис за № 761 відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу. ( а.с. 10 ) Від сумісного життя вони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. ( а.с.13-14 ) Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 11 січня 2015 року. ( а.с. 20 ) Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, 2, що належить померлому на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 30.07.1999 року, зареєстрованого Українською товарною біржею, про що свідчить копія договору ( а.с.15 ) та вказана нерухомість, згідно довідки № 127-7/045/01 від 28.01.2013 року Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянська, станом на 01.01.2013 року зареєстрована у вигляді 4/5 частки за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу на товарній біржі «Українська» від 30.07.1999 року за реєстраційним № 52897. Частина [PERSON], що їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Словянської державною нотаріальною конторою 10.11.1982 року за реєстраційним № 1-2974, що визначена рішенням Словянського міського суду від 30.08.1993 року у розмірі 1/5 частки не перереєстрована в КП БТІ. За даними технічної інвентаризації 18.07.2012 року на земельній ділянці по вулиці Рапно-Набережна, 2 у м. Словянську знаходиться житловий будинок літера «Б-1», житловий будинок літера «А-1» знесений. ( а.с. 16 ) Згідно рішення Словянського міського суду від 30 серпня 1993 року, що набрало законної сили 10 вересня 1993 року за позовом [PERSON], яка виступала продавцем за Договором купівлі-продажу нерухомості від 30.07.1999 року, було визнано її право власності на житловий будинок літера «Б-1», сарай літера «В», сарай літера «Г», огорожу № 1,2, водопровід № 3 за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна , 2, а доля [PERSON] у спільному домоволодінні за вказаною адресою Ю була визначна як ідеальна доля 1/5 частка , що складається із житлового будинку літера «А-1», ? частки огорожі № 1,2. ( а.с. 17-18 ) Як вбачається з рішення Словянського міськрайонного суду від 26 березня 2013 року, яке набрало законної сили 08 квітня 2013 року, за позовом померлого спадкодавця [PERSON] до [PERSON], було припинено її право власності на 1/5 частку домоволодіння по вулиці Рапно-Набережна , 2 у місті Словянську, а саме на житловий будинок літера «А» і веранду літера «а».( а.с. 19) Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом. За приписами статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових пав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно-це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, судом встановлено, що за наявними правовстановлюючими документами - договір купівлі продажу нерухомості від 30.07.1999 року, за померлим [PERSON] зареєстровано нерухоме майно 4/5 частки домоволодіння за адресою: місто Словянськ , вулиця Рапно-Набережна, будинок № 2? фактично ж за цією адресою розташований житловий будинок літера «Б-1», загальною площею 65,8 кв.м, житловою площею 33,0 кв.м, сарай літера «Г», ворота № 1, огорожа № 1, водопровід № 3, що є цілою часткою і це підтверджується технічною документацією ( технічний паспорт,план будівлі, план земельної ділянки, експлікація тощо ) при проведенні інвентаризації КП БТІ 14.08.2013 року ( а.с. 23-27 ) Згідно Звіту з незалежної оцінки майна від 12 жовтня 2015 року за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, будинок № 2, знаходиться обєкт нерухомості, як єдиний цілий обєкт, у виді житлового будинку літера «Б-1», загальною площею 65,8 кв.м, житловою площею 33,0 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сарай літера «Г». ворота № 1, огорожа № 2, водопровід № 3, ринкова вартість якого становить 72200 гривень без ПДВ. ( а.с. 32-35 ) Таким чином, власник вказаної нерухомості [PERSON] не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, як на цілу частку, по вулиці Рапно-Набережній, 2 у місті Словянську, що входить до складу спадщини. Між тим, судом встановлено, що спадкове нерухоме майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, був придбаний подружжям [PERSON] і [PERSON] під час їхнього шлюбу у 1999 році, та це нерухоме майно відповідно до статті 60 СК України, є їх спільною сумісною власністю. За приписами статті 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З огляду на викладене, після смерті [PERSON] спадкуванню підлягає 1/2 частина домоволодіння, розташованого по вулиці Рапно-Набережній, 2 міста Словянська. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. У даному випадку після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги є його дружина [PERSON] та його діти: донька [PERSON] і син [PERSON]М, їх частки у спадщині, згідно статті 1267 ЦК України, є рівними, тобто по 1/6 часті вказаного домоволодіння. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як в установлені законом строки подали заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, та приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] була заведена спадкова справа № 02/2015, про що свідчить [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі. ( а.с. 21 ) За приписами статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Між тим, статтею 1297 ЦК України, передбачений обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивачі: [PERSON] від свого імені та в інтересах неповнолітнього спадкоємця [PERSON] і позивач [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, розташований за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, 2. Згідно постанови приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON]І за № 736/02-31 від 07 вересня 2015 року «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій», позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений Товарною біржею «Українська» від 30 липня 1999 року, не посвідчений нотаріально. ( а.с. 22 ) Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи, що спадкодавець [PERSON], як власник нерухомого майна,розташованого за адресою: місто Словянськ, вулиця Рапно-Набережна, 2, не здійснив його державну реєстрацію як цілої частки, а у правовстановлюючому документі йог право власності зазначено на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою, та цей документ не посвідчений нотаріально, то ця обставина є перешкодою в отриманні спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену нерухомість. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Чинним законодавством України не передбачено можливості відновлення правовстановлюючих документів спадкоємцями або визнання права власності за спадкодавцями, а тому право власності спадкоємців на успадковане ними нерухоме майно, яке не визнається, підлягає судовому захисту, відповідно до статті 16 ЦК України. Крім того, відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі і визнання права власності за позивачкою [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку і господарських будівель та споруд, розташованих по вулиці Рапно-Набережній, 2 у місті Словянську, як її частку у праві спільної сумісної власності подружжя, а також суд приходить до висновку про захист права власності позивачів на належні їм частки у спадковому майні 1/2 частці вказаного домоволодіння, що відкрилася після смерті власника [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.16,182,328,392,1216,1218,1226,1258,1261,1268,1269,1296,1297 ЦК України, ст. 60 СК України,

Outcome: approved