Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01 лютого 2016 про по 31 серпня 2016 року в сумі 16684,60 грн. та з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 15654,71 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він до вересня 2016 року працював у структурному підрозділі «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» ДП «Донецька залізниця», а з 02 вересня 2016 року по 17 липня 2017 року працював слюсарем-сантехніком 5 розряду виробничого підрозділу «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». З лютого 2016 року державне підприємство «Донецька залізниця» припинило виплачувати йому заробітну плату. За період з 01 лютого 2016 року по 17 липня 2016 року йому нараховано до виплати 32339,31 грн. З березня 2017 року роботодавець також припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. Станом на 17 липня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року становить 15654,71 грн., що підтверджується розрахунковими листками, виданими за місцем роботи. Однак ці листки не засвідчені печаткою відповідача, оскільки усі печатки із структурних підрозділів відповідача, що залишились на території, непідконтрольній органам державної влади України, були ним вилучені. Отримати від відповідача належним чином засвідчену довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за вказані періоди він не може. Первинні документи для нарахування заробітної плати знаходяться у регіональній філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» (вул. Привокзальна м. Лиман Донецької області), куди вони були здані ним особисто в жовтні 2017 року. Добровільно сплатити заборгованість по заробітній платі відповідач відмовляється. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність (а.с.27). \~ \~ \~ \~Представник відповідача ПАТ «Українська залізниця», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, отриманих представником, а також розміщення оголошення на офіційному сайті суду, повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому судом приймає рішення при заочному розгляді справи (а.с.26,30,34). \~ \~ \~ \~Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з виробничим підрозділом «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», де з 02 вересня 2016 року працював слюсарем-сантехніком 5 розряду. Наказом від 10.07.2017 року № 8667/ДН-ос звільнений у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки з відповідними записами (а.с.8-14). \~ \~ \~ \~Статтею 43\~Конституції України гарантований законом захист права на своєчасне одержання винагороди за працю. \~ \~ \~ \~Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. \~ \~ \~ \~За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 110 КЗпП України\~при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1\~ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а\~\~другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. \~ \~ \~ \~ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо порушення права позивача на виплату відповідачем заробітної плати при роботі на його підприємстві та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні, суд входив з такого: \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд вважає встановленим той факт, що при звільненні [PERSON] . належала до сплати заробітна плата, яка відповідно до наданих позивачем розрахункових листків складає 19619,26 грн. за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, або 15654,71 грн. після вирахування належних до сплати податків (а.с.17-19). \~ \~ \~ \~Доказів повного або часткового погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~У той же час, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 про по 31 серпня 2016 року у сумі 16684,60 грн. Але, згідно трудової книжки та розрахункових листків, у цей період позивач не перебував із відповідачем у трудових правовідносинах. \~ \~ \~ \~Так, Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі Товариство). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 2 вказаного Закону Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1. \~ \~ \~ \~За змістом пунктів 4 і 5постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». \~ \~ \~ \~Разом з тим, в п. п. 4 п. 5постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з подальшими змінами, визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12 листопада 2014 року. \~ \~ \~ \~У п. 1 ч. 2постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~листопада 2014\~року №604\~«Деякі питання\~інвентаризації майна\~підприємств та\~установ залізничного\~транспорту загального\~користування,\~яке розміщене\~на тимчасово\~окупованій території\~та території\~проведення антитерористичної\~операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України. \~ \~ \~ \~У п. 2 ч. 2 цієї постанови зазначено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із законодавством. \~ \~ \~ \~Отже, майно Державного підприємства «Донецька залізниця» (з яким саме і перебувала позивачка у трудових правовідносинах протягом лютого-липня 2016 року) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція міститься в постановах Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 910/10474/16, від 23 листопада 2016 року у справі №910/9323/16, від 20 грудня 2016 року у справі № 910/8325/16, від 20 грудня 2016 року у справі № 910/7788/16 та інших. \~ \~ \~ \~Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що перебування юридичної особи у стані припинення підприємницької діяльності та вчинення дій, пов`язаних з припинення у зв`язку з реорганізацією, зокрема передача майна, ще не означає, що юридична особа вже є припиненою, тому відсутні підстави вважати, що до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейшли всі права і обов`язки ДП «Донецька залізниця». \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи, що ПАТ «Українська залізниця» не є належним відповідачем по справі суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в частини вимог до ПАТ «Українська залізниця» за період з лютого по серпень 2016 року, роз`яснивши позивачу, що ця відмова не перешкоджає йому звернутися до суду із позовом до належного відповідача. \~ \~ \~ \~Тому позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року після утримання обов`язкових податків та зборів у загальному розмірі 15654,71 грн. \~ \~ \~ \~При цьому суд виходить з того, що в спорах, що виникають з трудових правовідносин про порушення трудових прав, діє презумпція вини роботодавця. \~ \~ \~ \~Відповідачем, як роботодавцем позивача, підтверджена та обставина, що у спірний період часу позивачка перебувала з ним у трудових правовідносинах, за що їй мала бути нарахована та виплачена заробітна плата. Проте, свого обов`язку з оплати праці відповідач не виконав, що ним підтверджено, розмір заявленої позивачем до стягнення суми невиплаченої йому заробітної плати відповідачем не спростований. Доказів про те, що у період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року позивач не виконував свої трудові функції відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Тож конституційне право позивача на одержання винагороди за працю має бути захищено. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн., виходячи з такого: \~ \~ \~ \~Відповідно до пп.1\~\~п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. \~ \~ \~ \~З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн. \~ \~ \~ \~Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 768,40 грн. (1921,00 грн. х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial