Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

19.06.2018 року [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25.07.1997 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Дітей неповнолітніх не має. Спільне життя з відповідачем не склалось, внаслідок різних поглядів на життя. Позивач вважає, що збереження сімї неможливо, у звязку з чим, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.13). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи,\~ дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з\~ таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 067150 виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Роздільнянського району Одеської області Україна, актовий запис №84 (а.с.7). Дітей неповнолітніх не має. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Спору щодо поділу майна подружжя не має. В порядку ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Причиною розпаду сімї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння та різних поглядів на життя,\~а тому наполягає\~ на розірванні шлюбу і\~ вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища «Филимоненко». Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує\~права, свободи чи інтереси інших осіб суд, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.114\~Сімейного кодексу\~України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду та відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України розподілу не підлягає.\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved