Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

17.12.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що проведеною перевіркою міжрайонною прокуратурою встановлено, що вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10.06.2013 р. № 318/1578/13-к визнано винним [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у сумі 1 700 грн. з конфіскацією знарядь та засобів промислу та всього здобутого. Згідно матеріалів вказаної справи [PERSON] незаконно виловив 160 голів риби різновиду «карась», 11 голів риби різновиду «плітка»(тарань), 3 голови риби різновиду «сазан», 7 голів риби різновиду «лящ», чим заподіяв шкоду рибному господарству України на загальну суму 5 736,00 грн. Міжрайонною прокуратурою за результатами встановлено, що Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області позов про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству України не пред'являвся. Просить суд стягнути з відповідача завдану державі шкоду, протизаконними діями у розмірі 5 736,00 грн., а також судовий збір у розмірі 243,6 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Прокурор, який виступає в інтересах держави в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч. 1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 26.04.2013 року о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи на території Каховського водосховища річки Дніпро поблизу м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, не маючи на те встановленого законом дозволу, незаконно займався рибним промислом в порушення п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, згідно з яким забороняється вилов водних живих ресурсів промисловими та іншими знаряддями лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів всіх видів та найменувань. Таким чином, [PERSON] виловив 160 голів риби різновиду «карась», 11 голів риби різновиду «плітка»(тарань), 3 голови риби різновиду «сазан», 7 голів риби різновиду «лящ», що підтверджується вироком К-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10.06.2013 р. №318/1578/13-к (а.с. 6-8) Своїми діями відповідач заподіяв матеріальну шкоду рибному господарству України на загальну суму 5 763,00 грн., про що Енергодарським тервідділом управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області був складений розрахунок матеріальної шкоди до протоколу №004395 (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 13 Конституції України, природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадянина або держави у суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовом про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Відповідно до ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом звертається до суду з позовною заявою. При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і такому разі прокурор набуває статусу позивача. Згідно з ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховується у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які створюються за місцем заподіяння шкоди. Згідно приписів ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved