Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулась із позовною заявою до Новоград-Волинського міськрайонного суду про розірвання шлюбу із [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], якого вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач після розірвання шлюбу не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча він здоровий, працездатний, мобілізований до Збройних сил України, його дохід є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини серії 1-ТП № 216002 від 03.06.2014 року виданого відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський , сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] Неповнолітній син знаходиться на утриманні позивача та проживають разом з нею, відповідно до довідки № 153 від 11.03.2015 року, виданої ОСББ «Містечко «Морське». Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру доходів відповідача, тому суд не має можливості визначити майновий стан [PERSON] Позов заявлено про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, однак позивачем на надано будь-яких обґрунтувань на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме у такому розмірі. Враховуючи частку доходу відповідача, яка залишатиметься на його власні потреби після утримання аліментів, суд вважає, що достатнім є стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 18.03.2015 року. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині на момент розгляду справи судом не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial