Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

17.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1998 року та договору дарування від 07.10.2014 року належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі з 1992 року зареєстрований відповідач [PERSON], який доводиться позивачці сином. Але з кінця 2013 року відповідач перестав мешкати за цією адресою, витрат, пов'язаних з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг він не несе, у зв'язку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за нього. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 15.10.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно акту про не проживання від 13.10.2014 року, відповідач [PERSON] не проживає за вказаною адресою більш ніж одного року. При таких обставинах, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved