Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

17 грудня 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом та яку прийняла вона, так як спадкодавець не мав ні дружини, ні дітей. Спадкова справа відкрита. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8302 га, кадастровий номер якої [NUMBER], розташована на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області. Проте вона не може оформити свої спадкові права, так як у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 13.01.2006 № 33, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.07.2006 за № 01:06:007:00037, помилково було зазначено прізвище власника земельної ділянки «[PERSON]» замість «[PERSON]». Цей акт було зіпсовано шляхом внесення у нього відповідного виправлення. Державні акти натепер не видаються, тому просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку, у разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 141 ЦПК України. У своїх письмових поясненнях треті особи [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони не погоджуються із позовними вимогами та просять вважати їх спадкоємцями першої черги. Спадщину не прийняли у встановленому порядку, проте офіційно не відмовлялися від неї. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18.12.2018 за клопотанням позивача витребувано спадкову справу. Ухвалою суду від 25.01.2019 та від 11.02.2019 до участі у справі залучено [PERSON] та [PERSON] як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, відповідач та третя особа Згурівська районна державна адміністрація направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, відповідач позов визнає повністю, треті особи [PERSON] та [PERSON] про причини неявки не повідомили. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також пояснила, що вона пропонувала третім особам [PERSON] та [PERSON] звернутися до позивача щодо вирішення питання допуску їх до спадкування мирним шляхом, чим вони не скористалися. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є родичами позивача та третіх осіб, знали померлого [PERSON] Такого жителя як [PERSON] у селі Мала Супоївка Згурівського району Київської області не було. У Державному акті, виданому спадкодавцю було невірно зазначено його прізвище. Насправді [PERSON] на час розпаювання землі працював на підприємстві та отримав земельний пай. Дітям [PERSON] було відомо про відкриття спадщини та [PERSON] пропонували прийняти її, оскільки вона навчалась проте впродовж понад дев'ять років остання жодних дій не вчинила. Оцінюючи аргументи, наведені учасниками справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставинах, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом померлого [INFO] [PERSON] та прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на момент смерті. Інші спадкоємці - його діти [PERSON] та [PERSON] - треті особи у справі спадщину не прийняли, до нотаріальної контори у встановленому законом порядку не звернулися (а.с.39-53 - копія спадкової справи). [PERSON] та [PERSON] були присутні у підготовчому засіданні. Будучи обізнаними щодо відкриття спадщини, щодо своїх прав та обов'язків, із будь-якими позовними вимогами до суду не звернулися. До спадкової маси входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8302 га, яка розташована на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, кадастровий номер якої [NUMBER], що належала [PERSON] на праві приватної власності. В Державному акті серії [NUMBER] на право приватної власності на зазначену земельну ділянку, виданому на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 13 січня 2006 року № 33 та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.07.2006 за № 01:06:007:00037, помилково було зазначено прізвище власника земельної ділянки «[PERSON]» замість «[PERSON]». Голова Згурівської райдержадміністрації вніс у Державний акт відповідне виправлення, внаслідок чого цей акт є зіпсованим (а.с.12, 26-28 - копії Державного акта, розпорядження). 12.04.2000 [PERSON] було видано Сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Малосупоївське» (а.с.29-30 - копія Книги реєстрації № 1). Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно у зв'язку із внесенням виправлень у Державний акт, який є зіпсованим (а.с.9 - відмова). Відповідач видав довідку про те, що [PERSON] в селі Мала Супоївка Згурівського району Київської області ніколи не проживав (а.с.31). Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, яка регулювала порядок видачі державних актів на право приватної власності на землю, втратила чинність з 23.08.2013. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, тому її право підлягає захисту. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що позивач є спадкоємцем за законом померлого, до складу спадщини входить спірна земельна ділянка та не вбачається іншого способу захисту порушених прав позивача. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. На підставі викладеного,

Outcome: approved