Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

17 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини його заробітку на утримання [PERSON] на користь [PERSON] 07 липня 2007 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. 04 червня 2010 року зазначений шлюб розірвано за рішення Кіровського районного суду від 26.04.2010 року. Від спільного проживання мають - сина, [PERSON], [INFO]. Так як відповідач не виявляє до дитини достатньої і належної батьківської турботи і піклування , домовленості з ним про спосіб виконання його обов'язку по матеріальному забезпеченню сине не досягнуто , тому просить суд стягнути з відповідача ? частини його заробітку на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позов підтримала. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 7 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку . Актовий запис №357 04 червня 2010 року Рішення Кіровського районного суду м. Донецьку зазначений шлюб розірвано, про що зроблено актовий запис у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку №238. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів,. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно ст. 183 СК України,в звґязку з тим, що в наступний час відповідач працює, суд вважає стягнути аліменти з відповідача на користь позивачці на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі по ? частині частини всіх видів доходів, щомісячно до повноліття дитини, чи до змінення матеріального становища сторін Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Куруючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 180, 182, 185, 191, 199 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved