Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він згоден надавати матеріальну допомогу на дитину та на дружину в майбутньому, однак на теперішній час він не працює і не має можливості утримувати сім'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 630 (а.с. 4), неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за якою також зареєстровано [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою ЖК «Домостроитель-ІІІ» № 140 від 16 жовтня 2015 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84, 183 Сімейного Кодексу України, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Суд відкидає доводи відповідача про неспроможність утримувати дитину та дружину, так як він не працює, оскільки на теперішній час відповідач являється працездатною людиною, не являється інвалідом, і може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial