Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

18 листопада 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача вартість витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі в сумі 20 250,31 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] з 01 вересня 2005 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС), правонаступником якого є позивач. 29 листопада 2007 року між КНУВС та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2005 року по 19 червня 2009 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти відповідача було направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в м. Києві. Однак, наказом ГУМВС України в місті Києві від 10.02.2012 [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Як зазначає позивач, відповідача звільнено до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, а тому в зв'язку з невиконанням умов договору відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням в навчальному закладі. В позові позивач зазначає, що вартість витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі за період навчання становить 20 250,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом т.в.о. ректора Національної академії внутрішніх справ від 22 липня 2005 року №77дск [PERSON] з 01 вересня 2005 року зараховано на навчання на 1 курс відділення підготовки експертів-криміналістів навчально-наукового інституту підготовки слідчих та криміналістів Національної академії внутрішніх справ України. 29 листопада 2007 року між КНУВС (далі - Виконавець), Головним управлінням МВС України в Закарпатській області (далі - Замовник) та [PERSON] (далі - Особа) укладено Договір №3к-27 про підготовку фахівця у КНУВС. Як вбачається договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду із зазначеними умовами. Предметом договору визначено підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за напрямком (спеціальністю) «Правознавство». Згідно з умовами договору, Виконавець зобов'язувався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; створити умови для навчання Особи; забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України; щороку інформувати Особу про розмір фактичних витрат, пов'язаних з її утриманням; після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. Водночас за умовами Договору [PERSON] зобов'язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений Замовником, і відпрацювати не менше трьох років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору (звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання) відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Відповідно до вищезазначеного розпорядження, Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. Наказом Національної академії внутрішніх справ від 19 червня 2009 року №467 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Як встановлено в судовому засіданні, з 01 вересня 2005 року по 19 червня 2009 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача з 20.06.2009 року направлено для подальшого проходження служби до Шевченківського районного управління оперуповноваженим сектору розкриття майнових злочинів та незаконних заволодінь автотранспорту відділу карного розшуку. Наказом ГУМВС України в місті Києві від 10 лютого 2012 року № 68 о/с [PERSON] звільнено з 14.02.2012 року з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Розділом 4 Договору передбачено Порядок відшкодування Особою фактичних витрат на підготовку. Зокрема згідно п.4.1 Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). На момент звільнення відповідача з органів внутрішніх справ Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджений Постановою КМУ від 01 березня 2007 року №313. Відповідно п. 2 вказаного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ, фактичні витрати, пов'язані з його утриманням (без врахування періоду з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2006 року, тобто виключений 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби), становлять 20 250,31 грн., що складає: грошове забезпечення у розмірі 6 521,48 грн.; продовольче забезпечення у сумі 9 878,00 грн.; речове забезпечення у розмірі 1 359,42 грн. та оплата комунальних послуг і спожитих енергоносіїв у сумі 2 491,41 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ та не відшкодував у добровільному порядку позивачу понесені ним витрати, суд приходить до висновку, що позов Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved