Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

17 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому зазначив, що він та [PERSON] є співвласниками квартири № 2 у житловому будинку № 11 по вул. Піонерській в смт.Березнегувате Миколаївської області та користуються земельною ділянкою на якій знаходиться будинок. Власником квартири № 1 у цьому ж будинку є [PERSON] На підставі рішення Березнегуватської селищної ради № 22 від 25 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 49 років для обслуговування квартири № 1 житлового будинку № 11 по вул. Піонерській в смт.Березнегувате Миколаївської області» [PERSON] було затверджено проект землеустрою та передано в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0.0932 га. на їх спільному подвір'ї. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2014 року вказане рішення Березнегуватської селищної ради було визнано незаконним та скасоване. Крім цього, рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2015 року за позовом [PERSON] до відповідачів було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0.0932 га укладений між ними. Посилаючись на те, що він як співвласник житлового будинку раніше не заявляв окремих позовних вимог, просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 27.12.2012 року № 320 укладений між відповідачами. Позивач в судове засідання зявився,позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, заперечувала проти позовних вимог посилаючись на те, що договір оренди землі за рішенням суду вже визнано недійсним, а тому відсутній предмет позову. Відповідач по справі Березнегуватська селищна рада в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. З копії свідоцтва про право власності на житло № 86 виданого 17.09.1993 року Березнегуватською селищною радою народних депутатів Березнегуватського району Миколаївської області убачається що позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9). Власником квартири № 1 у цьому ж будинку є відповідачка [PERSON] Рішенням Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 25 грудня 2012 року № 22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 49 років, в тому числі [PERSON], для обслуговування квартири № 1 житлового будинку № 11 по вул.Піонерській, з земель державної власності не наданих у власність або користування в межах території смт.Березнегувате Миколаївської області» було затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки площею 0.0090 га в оренду строком на 49 років для обслуговування належної їй квартири. На підставі вказаного рішення Березнегуватської селищної ради 27 грудня 2012 року між відповідачами було укладено договір оренди землі № 320, а саме земельної ділянки площею 0.0090 га для обслуговування квартири [ADDRESS] (а.с.3-4). Однак рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2014 року вказане вище рішення Березнегуватської селищної ради № 22 від 25 грудня 2012 року було визнане незаконним та скасоване (а.с.14-16). Крім цього, 24 червня 2015 року рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області було задоволено позов [PERSON] до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області та [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі та визнано недійсним договір оренди землі № 320 укладений 27 грудня 2012 року між Березнегуватською селищною радою та [PERSON] про передачу останній в оренду земельної ділянки площею 0.0090 га для обслуговування квартири № 1 житлового будинку по вул.Піонерській, 11 в смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року та набрало законної сили (а.с.5-7). За ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Статтею 236 ЦК України встановлено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що 09.12.2015 року зареєстровано припинення права оренди земельної ділянки [PERSON] (а.с.45). За ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто лише порушене, невизнане або оспорене право підлягає захисту. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки укладений між відповідачами визнаний судом недійсним, а отже є недійсним з моменту його укладення, тобто з 27.12.2012 року, право оренди земельної ділянки [PERSON] припинено, а повторне визнання недійсним договору законодавством не передбачено, крім цього, позивачем не доведено, що вказаний договір якимось чином порушує його права, свободи та інтереси, відповідно позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed