Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

19.02.2013 року позивач [PERSON] звернулася до Калінінського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Калінінської районної в м. Донецьку ради, Служба у справах дітей Макіївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу та порядку спілкування та участі у вихованні дитини. У позовній заяві позивач вказав, що 04.06.1998 року [PERSON], вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем, [PERSON], що підтверджується свідо цтвом про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO], та доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем, [PERSON], не склалось, та 06.11.2010 року між нами були припинені шлюбні відносини. Відповідач пішов проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] та забрав з собою сина. В кінці грудня 2010 року відповідач, [PERSON], разом із сином [PERSON] повернувся проживати до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач створив такі умови, що спільне життя однією сім'єю з ним стало неможливим. Позивачка запропонувала дітям піти проживати до її матері за адресою: [ADDRESS]. Дочка погодилась, а син [PERSON] відмовився. У січні 2011 року позивачка разом з донькою [PERSON] пішла від відповідача і стала прожива ти у своєї матері. Після цього відповідач заборонив сину зустрічатися і спілкуватися з позивачкою. 10.03.2011 року позивачка звернулась до Червоногвардійського районного суду м. Макіївки із позовом до відповідача, [PERSON], про припинення його права на частку в загальній сумісній власності та визнання за позивачкою права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіїв ки від 01.07.2011 року шлюб між ними, був розірваний. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 23.12.2011 року було припинено право відповідача, [PERSON], на ? частину майна у загальній сумісній власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], за позивачкою було визнано право власності на вказану квартиру, з мене на користь відповідача була стягнута вартість ? частини квартири. У липні 2012 року позивачка з донькою [PERSON] повернулась проживати в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідач разом з сином [PERSON] пішов із квартири проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з січня 2011 року по теперішній час відповідач, [PERSON], повністю позбавив позивачку можливості спілкуватися з неповнолітнім сином [PERSON] та брати участь у його вихованні. За цей час позивачка змогла зустрітися з сином всього декілька разів. Вона неодноразово просила відповідача, [PERSON], надати її можливість поспілкуватись з сином [PERSON], але кожного разу відповідач відмовляв її. Відповідач заборонив сину спілкуватися з позивачкою навіть по телефону. Після того, як син став проживати з батьком, позивачка була повністю усунута від ви ховання сина, [PERSON] став погано вчитись у школі, його успішність з більшості шкільних предметів різко впала. З боку вчителів почалися нарікання на поведінку та роботу на уро ках. Син систематично запізнюється в школу, часто зовсім пропускає уроки, не готу ється до уроків, не робить домашні завдання, приходить до школи неохайно одягненим. До того ж син [PERSON] став проявляти неповагу до вчителів, поводить себе агресивно та імпульсивно, не реагує на їх зауваження. [PERSON] також змінив своє ставлення до одно класників, він майже ні с ким не спілкується, часто проявляє до них недоброзичливість, може образити та насміятись. Позивачка звернулась з заявою до органу опіку та піклування Калінінського району міста До нецька для встановлення порядку її участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Калінінської районної в м. Донецьку ради № 217 від 12.09.2012 року був встановлений порядок участі позивачки у вихованні неповноліт нього сина [PERSON], а саме щотижнево по суботах з 14 00 до 18 00 годин на нейтральній території. Але відповідач, [PERSON], ухиляється від виконання рішення виконавчого комі тету Калінінської районної в м. Донецьку ради № 217 від 12.09.2012 року. Починаючи з 12.09.2012 року по теперішній час, відповідач жодного разу не дозволив позивачці побачитись та поспілкуватись з сином. У зв'язку з тим, що відповідач, [PERSON], чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні неповнолітнього сина [PERSON], позивач просив суд визначити наступні способи участі [PERSON], у спілку ванні та вихованні неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]: - систематичні побачення за місцем проживання [PERSON] щотижнево по вівторках та четвергах з 16:00 до 20:00 годин, а також у вихідні дні по суботах з 12:00 години до 12:00 годин неділі без присутності відповідача, [PERSON]; - дозволити [PERSON], оздоровляти неповноліт нього сина, [PERSON], [INFO], шляхом виїзду з ним в зони відпочинку в межах України щорічно терміном 14 днів без участі відповідача, [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, не заперечує проти винесення по даній справі рішення, яким буде встановлено дні та години спілкування позивачки з сином, які вказані у позові. Відносно того, що ним чиниться перешкоди у спілкуванні позивачки з сином о він з цим не згодний у повному обсязі. Представник третьої особи Служба у справах дітей Калінінської районної в м. Донецьку ради у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву у якій просила розглядати дану справу у її відсутності проти винесення рішення не заперечує та просить постановити рішення відносно чинного законодавства України з урахуванням інтересів дитини. Представник третьої особи Служба у справах дітей Макіївської міської ради у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву у якій просила розглядати дану справу у її відсутності проти винесення рішення не заперечує та просить постановити рішення відносно чинного законодавства України з урахуванням інтересів дитини. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкоди. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинок, відвідування дитиною місяця його проживання тощо), місце та час їх спілкування. Як встановлено у судовому засіданні, що 04.06.1998 року [PERSON], вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем, [PERSON], що підтверджується свідо цтвом про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: а саме сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем, [PERSON], не склалось, та 06.11.2010 року між нами були припинені шлюбні відносини. Відповідач пішов проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] та забрав з собою сина. В кінці грудня 2010 року відповідач, [PERSON], разом із сином [PERSON] повернувся проживати до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач створив такі умови, що спільне життя однією сім'єю з ним стало неможливим. Позивачка запропонувала дітям піти проживати до її матері за адресою: [ADDRESS], дочка погодилась, а син [PERSON] відмовився. У січні 2011 року позивачка разом з донькою [PERSON] пішла від відповідача і стала прожива ти у своєї матері. Після цього відповідач заборонив сину зустрічатися і спілкуватися з позивачкою. 10.03.2011 року позивачка звернулась до Червоногвардійського районного суду м. Макіївки із позовом до відповідача, [PERSON], про припинення його права на частку в загальній сумісній власності та визнання за позивачкою права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіїв ки від 01.07.2011 року шлюб між ними, був розірваний. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 23.12.2011 року було припинено право відповідача, [PERSON], на ? частину майна у загальній сумісній власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], за позивачкою було визнано право власності на вказану квартиру, з мене на користь відповідача була стягнута вартість ? частини квартири. У липні 2012 року позивачка з донькою [PERSON] повернулась проживати в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідач разом з сином [PERSON] пішов із квартири проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з січня 2011 року по теперішній час відповідач, [PERSON], повністю позбавив позивачку можливості спілкуватися з неповнолітнім сином [PERSON] та брати участь у його вихованні. За цей час позивачка змогла зустрітися з сином всього декілька разів. Вона неодноразово просила відповідача, [PERSON], надати її можливість поспілкуватись з сином [PERSON], але кожного разу відповідач відмовляв її. Після того, як син став проживати з батьком, позивачка була повністю усунута від ви ховання сина, [PERSON] став погано вчитись у школі, його успішність з більшості шкільних предметів різко впала. З боку вчителів почалися нарікання на поведінку та роботу на уро ках. Син систематично запізнюється в школу, часто зовсім пропускає уроки, не готу ється до уроків, не робить домашні завдання, приходить до школи неохайно одягненим. До того ж син [PERSON] став проявляти неповагу до вчителів, поводить себе агресивно та імпульсивно, не реагує на їх зауваження. [PERSON] також змінив своє ставлення до одно класників, він майже ні с ким не спілкується, часто проявляє до них недоброзичливість, може образити та насміятись. Позивачка звернулась з заявою до органу опіку та піклування Калінінського району міста До нецька для встановлення порядку її участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Калінінської районної в м. Донецьку ради № 217 від 12.09.2012 року був встановлений порядок участі позивачки у вихованні неповноліт нього сина [PERSON], а саме щотижнево по суботах з 14:00 до 18:00 годин на нейтральній території. Але відповідач, [PERSON], ухиляється від виконання рішення виконавчого комі тету Калінінської районної в м. Донецьку ради № 217 від 12.09.2012 року. Починаючи з 12.09.2012 року по теперішній час, відповідач жодного разу не дозволив позивачці побачитись та поспілкуватись з сином. Виходячи з представлених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані.

Outcome: approved