Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 16 вересня 2001 року відділом РАГС районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис №21. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про одруження серії І-ЕГ №040713 від 16.09.2001 року. В даному шлюбі у подружжя є троє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу, на думку позивача, є те, що вони втратили почуття любові один до одного. За час спільного життя між подружжям не досягнуто взаєморозуміння. З червня 2017 року подружжя проживає окремо, подружніх стосунків не підтримує, спільне господарство не ведуть. Спору між подружжям з приводу спільного майна немає. Дітей просить залишити проживати разом з матір'ю. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнає, примиритись з відповідачем не бажає проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 16 вересня 2001 року відділом РАГС Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб громадянина України [PERSON] та [PERSON], актовий запис №21. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про одруження серії І-ЕГ №040713 від 16.09.2001 року (а.с. 4). У даному шлюбі в подружжя є троє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-ЕГ №096535 від 31.05.2002 року (а.с.5), І-ЕГ №123442 від 27.01.2004 року (а.с. 6), І-ЕГ №065790 від 18.04.2008 року (а.с. 7). Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу, згідно з якою не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати. Батько малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], просить, щоб діти проживали з матір'ю, тому дітей за згодою сторін слід залишити проживати з відповідачем. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Однак позивач просить сплачений ним судовий збір в сумі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень), з відповідача не стягувати . На підставі статей 104, 105, 106, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved