Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~визнання його\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~будинком [ADDRESS] .\~\~ \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Окрім неї, у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , який фактично з 21 лютого 2012 року в будинку не проживає, жодних витрат по його утриманню не несе. Місце його теперішнього проживання позивачу не відомо, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом, щоб в подальшому скористатися правом на отримання субсидії. Ухвалою Світловодського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, та надано відповідачу строк на подання відзиву, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, за місцем реєстрації. Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, не скористався. Від третьої особи Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем разом з позовною заявою до суду, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є власником будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03 серпня 2001 року. (а.с.9) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області 23 лютого 2007 року, актовий запис №3, прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 8) Відповідно до довідки Великоандрусівської сільської\~ради Світловодського\~району Кіровоградської\~області№658 від 21.03.2019 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) Згідно акту від 15 квітня 2019 року, складеного власником будинку разом із сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] , з 21 лютого 2012 року. (а.с.14) Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Право власності позивача на набуте нею нерухоме майно є непорушним, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.321, 391 ЦК України). Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідач не належить до члена сім`ї позивача, співвласником квартири не являється, є лише зареєстрованим, але фактично з 21 лютого 2012 року там не проживає, жодних домовленостей про порядок користування будинком не було, тому відповідач вважається таким, що втратив право на користування житлом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved