Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

18 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 20.10.2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилися дитина [PERSON], 28 січня 2013року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2014 року вони перестали жити однією сімєю. Інших дітей відповідач не має і аліменти нікому не платить, яких-небудь утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Позивач на теперішній час тимчасово не працює. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Підтвердила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на дитину в грудні 2015 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, від дитини не відмовляється. Підтвердив, що надав матеріальну допомогу на дитину в грудні 2015 року. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 28 січня 2013року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 лютого 2013 року, актовий запис № 65 (а.с.3). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], 28 січня 2013року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved