Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначив, що шлюб з [PERSON] був зареєстрований 13 липня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 468. Від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року. 24 березня 2008 року, в період подружнього життя сторонами було придбано за спільні кошти автомобіль HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER]. Після розірвання шлюбу [PERSON] одноособово користується автомобілем, [PERSON] неоднарозово пропонував відповідачу сплатити вартість ? частину автомобілю, але вона добровільно відмовляється провести поділ майна. На данний час власником автомобіля є [PERSON]. Автомобіль було відчужено без згоди [PERSON]. На підставі вищевикладеного, згідно останніх уточнень, просить виділити [PERSON] автомобіль HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію\~ вартості 1/2 частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER] в розмірі 143\~231,60 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині виділу\~ автомобіля HYUNDAI TUCSON\~ 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення компенсації у розмірі 100\~000 гривень. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявився, про день, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 13 липня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 468. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року. (а.с. 5) 24 березня 2008 року, в період подружнього життя сторонами було придбано за спільні кошти автомобіль HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER]. (а.с. 6) Після розірвання шлюбу [PERSON] одноособово користувалася автомобілем, [PERSON] неоднарозово пропонував відповідачу сплатити вартість ? частину автомобілю, але відповідач добровільно відмовляється провести поділ майна. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином суд приходить до висновку, що спірний автомобіль набутий [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], у відповідності до положень ст. 60 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Будь-яких домовленостей між сторонами судом встановлено не було, а тому їх частки у спірному майні складають по ? частки. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, було розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у них на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4\~ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. На данний час власником автомобіля автомобіля HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER]є [PERSON]. Судом встановлено, що автомобіль було відчужено без згоди [PERSON], транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, а кошти від продажу вказаного автомобілю відповідач залишила собі та не довела протилежного. З боку позивача [PERSON] надано висновок № 02/05/16 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу, виготовленого 17 травня 2016 року, згідно висновків дослідження ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номерний знак [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову КМНJ81BP8U787273, на момент дослідження складає 286\~463,18 грн.(а.с. 25-33) Однак, вищезазначений висновок не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки данний висновок виконано без обстеження технічного стану та врахування технічних характеристик автомобіля HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER]. Ухвалою суду від 13 грудня 2016 року з Територіального сервісного центру № 1241 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України від 10.02.2017 № 31/4-1241-169 були витребувані матеріали, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску на імя [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Як вбачається з договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1303/1244/2016 від 22 березня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], ціна транспортного засобу - автомобіля «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номерний знак [NUMBER], ідентифікаційний номер кузову КМНJ81BP8U787273, складає 250\~000 грн. (а.с. 84) Зазначена ціна відповідає дійсній вартості автомобіля на момент продажу та при визначенні вартості майна подружжя суд виходить саме з ватрості транспортного засобу, зазначеного в договорі купівлі-продажу. Суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення вартості 1/2 частини автомобіляпідлягають частковому задоволенню та з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація\~ вартості 1/2 частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 2008 року випуску, колір чорний, кузов KMHJV81BP8U787273, легковий-універсал,\~ державний номер [NUMBER] у розмірі 125\~000 грн., оскільки [PERSON] було відчужено спірний автомобіль без згоди [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у розмірі 1 250 грн.

Outcome: partial