Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

18.08.2015 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22.05.1993 у Старобабанівській сільській раді Уманського району Черкаської області, про що зроблений відповідний актовий запис за №\~13. Позивач посилається на такі обставини. 22.05.1993 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін 20.08.1998 народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачем. На протязі останні семи років сторони однією сімєю не проживають, на примирення не згодна. Причинами розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя, які роблять подальше існування сім'ї неможливим. Шлюб існує лише формально. Тому позивач з цим позовом звернулася до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені нею позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, строку для примирення не потребує, просить залишити теперішнє прізвище «Карпенко», просить справу розглядати у її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії ІІ-СР №\~279292 від 22.05.1993 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 22.05.1993 у Старобабанівській сільській раді Уманського району Черкаської області, про що зроблений відповідний актовий запис за №\~13. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Сторони фактично не проживають як одна сім'я на протязі понад сім років. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, втрата взаєморозуміння. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 243,60\~грн.

Outcome: approved