Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

19.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Краснолиманське», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що він знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 05.11.2012 року по 06.03.2014 року, працюючи гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті та був звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я. 07.11.2013 року, о 21.30год. під час виконання трудових обов'язків його було травмовано внаслідок дії рухомих деталей обладнання, у зв'язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицьової хірургії Красноармійської центральної районної лікарні з 08.11.2013 року по 22.11.2013 року з діагнозом: закритий перелом лівої вилицюватої кістки зі зміщенням, тяжка ЗЧМТ, струс головного мозку ІІ ступеню з наявністю правостороннього геміпарезу, вестибулопатії, атактичного синдрому, закритий перелом клиновидної вісочної кістки ліворуч, перелом скуло-орбітального комплексу ліворуч, а з 27.12.2013 року по 06.01.2014 року на амбулаторному лікуванні. Згідно довідок Міжрайонної МСЕК від 06.02.2014 року йому було встановлено 50% первинної втрати працездатності та 3 група інвалідності. Він вважає, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яке він зазнав внаслідок нещасного випадку 07.11.2013 року у нього погіршилося здоров'я, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, йому приходиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, оскільки він постійно проходить лікування, відчуває сильний фізичний біль, відчуває критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина, тому вважає, що йому спричинена моральна шкода, яку повинен сплатити відповідач у розмірі 80000,00грн., заподіяної ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, а справу розглянути у його відсутність, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» позовні вимоги не визнав у повному обсязі і вважає, що моральну шкоду повинні відшкодовувати органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, рішення по справі винести на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 05.11.2012 року по 06.03.2014 року, працюючи гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті та був звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я (а.с.6-7). 07.11.2013 року під час виконання трудових обов'язків з позивачем [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок чого він отримав закритий перелом лівої вилицюватої кістки зі зміщенням, ЧМТ, струс головного мозку, про що було складено акт №15 про нещасник випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 від 13.11.2013 року (а.с.11-13) та складено акт спеціального розслідування нещасного випадку (а.с.14-16). В результаті завданих травм позивач перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні щелепно-лицьової хірургії Красноармійської центральної районної лікарні з 08.11.2013 року по 22.11.2013 року (а.с.9-10). Після проходження курсу лікування довідками Міжрайонної МСЕК м.Красноармійська від 06.02.2014 року йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності до 06.02.2015 року (а.с.8). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв'язку з нещасним випадком на виробництві позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був здоровою працездатною людиною, втратив 50% працездатності, визнаний інвалідом 3 групи, у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. 07.11.2013 року позивач [PERSON] отримав виробничу травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і при цьому мало місце не тільки порушення позивачем вимог «Інструкції про охорону праці», безпечному виконанню і поведінки в шахті гірника, а також при цьому мало місце протиправність дій відповідача ТОВ «Краснолиманське» пов'язаних з порушенням Закону України «Про охорону праці», «Правил безпеки у вугільних шахтах», що стало причиною нещасного випадку (а.с. 12обор.стор., 16 обор.стор.). Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 50%, позивач визнаний інвалідом 3 групи до 06.02.2015 року, тобто не безстроково, а також одержує щомісячні виплати Фонду соціального Страхування у зв'язку з одержаною травмою, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000.00 грн. Згідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Краснолиманське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору - в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial