Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

18 червня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач [PERSON] є батьком їх двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення з відповідачем сімейних стосунків залишилися проживати з нею. Так як в теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною і має скрутне матеріальне становище, а відповідач, маючи можливість, у добровільному порядку допомоги їй не надає, просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини його доходу до досягнення донькою трирічного віку. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно відзиву відповідача на позовну заяву, вимоги позивачки він визнає частково, не погоджуючись з визначеним позивачкою розміром аліментів, так як на підставі судового наказу Димитровського міського суду від 10.07.2020 року з нього вже стягнуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, він має потребу у лікуванні та підтриманні стану свого здоров`я, а також змушений погашати борг за кредмитним договором. При вирішенні справи просить суд врахувати зазначені обставини та стягнути з нього аліменти на користь позивачки не більше 1/8 частини його доходу. Надавши оцінку дослідженим доказам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6,7). В зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Згідно довідки з місця проживання, діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки УСЗН Мирноградської міської ради, позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як отримувач допомоги при народженні дитини та отримує щомісячно по 860грн. (а.с.14). На підставі судового наказу Димитровського міського суду від 10.07.2020 року з відповідача на користь позивачки на утримання дітей стягнуті аліменти на в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с.27). Згідно довідки ВП «Шахта «Капітальна», відповідач [PERSON] працює прохідником, його середньомісячна заробітна плата складає 17542грн. (а.с.50). Предметом спору є надання матеріальної дорпомоги непрацездатній дружині на час догляду нею за дитиною до трьох років. Відповідно до ч. 1 ст.75 Сімейного Кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Правилами ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно частини другої ст.84 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, виникнення такого права за законом пов`язується лише з однією умовою - матеріальним становищем чоловіка, яким визначається можливість надання ним матері дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працює на підприємстві вугільної промисловості і має стале джерело доходу, яке складається з його заробітної плати, середній розмір якої становить 17542грн. Інших утриманців, окрім спільних з позивачкою двох дітей, не має. Таким чином, досліджені судом обставини вказують на те, що відповідач може надавати позивачці на час знаходження її у відпустці по догляду за дитиною матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд, враховуючи вище зазначені обставини, вважає за необхідне визначити їх в розмірі 1/6 частини його доходу, що відповідатиме засаді справедливості. Доводи відповідача про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів його кредитного боргу є неспроможними, так як зазначена обставина жодним чином на розмір аліментів не впливає. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн, так як позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: partial