Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

17.11.2014р. [PERSON], звернулася до суду з позовом до Охтирської міської ради треті особи: [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати незаконним рішення Охтирської міської ради № 1063-МР від 15.04.2014р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» в частині п.4 Додатку 1 щодо передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,0186га. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2006р. придбала 1/3 частину будинку [ADDRESS]. 2/3 частини вказаного будинку належить на підставі договору дарування від 30.06.2005р. [PERSON]. На земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS], знаходиться один цілий житловий будинок , житловою площею 37,0кв.м., загальною площею 64 кв.м., зазначений під літерою Ааа1а2, та побутові споруди: сарай Б, літня кухня В, огорожа №1, 2, 3. 22.01.2014р. [PERSON] звернулась до Охтирської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та подальшої передачі цієї земельної ділянки їй у користування. Проте ця заява була загублена та 24.03.2014р. написана повторно. Рішенням Охтирської міської ради № 1059-МР від 15.04.2014р. заяву [PERSON] було задоволено та надано дозвіл на оформлення технічної документації. В процесі виготовлення технічної документації виявилось, що частина території домоволодіння [ADDRESS], якою має користуватися [PERSON], без жодних погоджень та внесення змін до документів віднесені до території домоволодіння, № 2-а по [ADDRESS], яке належить [PERSON] Таким чином, виникла ситуація, за якої земельні ділянки, на які затверджено технічну документацію перетинаються і мають спільну площу, внаслідок чого з користування [PERSON] на незаконних підставах вибула частина території домоволодіння по [ADDRESS], яка слугувала єдиним проходом до її помешкання. При передачі у власність земельної ділянки [PERSON] не було отримано згоди позивачки. Крім того, земельна ділянка виділена за неіснуючою адресою [ADDRESS], тоді як дійсна адреса цієї ділянки - [ADDRESS] - [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та пояснила, що у 2006р. придбала 1/3 частину будинку [ADDRESS], однак два роки там не проживала. У 2009 році хотіла оформити оренду на земельну ділянку по [ADDRESS], але щодо межі ділянки по [ADDRESS], м. Охтирка та ділянки по [ADDRESS], - [ADDRESS] виник спір. За результатами розгляду даного спору комісією міської ради встановлено, що хвіртка є єдиним проходом до помешкання позивачки, а межа земельної ділянки [PERSON] проходить посеред хвіртки. Крім того, площа земельної ділянки по [ADDRESS] після самочинної побудови Юшковським гаража у дворі по [ADDRESS]. була зменшена. 22.01.2014р. вона подала заяву до Охтирської міської ради на розробку документів, до березня відповіді не було, потім вона написала повторно заяву. Звернулась в ДЗК з заявою про виготовлення документації на землю, але на даний час технічна документація не виготовлена, оскільки встановлено накладення суміжних земельних ділянок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що межа земельної ділянки по [ADDRESS], м. Охтирка змінилася, коли був самовільно побудований гараж у дворі по [ADDRESS]. У 2010р. зверталися щодо цього питання до Охтирської міської ради та до відділу архітектури, всі відповіді надали про те, що [PERSON] може звернутися до суду. Позивачка замовила виготовлення технічної документації, але на даний час вона не виготовлена, оскільки встановлено накладення площ сусідніх земельних ділянок. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала,та пояснила, що 28.01.2014р. [PERSON] рішенням міської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. ТОВ «Земцентр» така документація була розроблена, та затверджена оскаржуваним рішенням Охтирської міської ради. Технічна документація виготовляється, коли є правовстановлюючі документи. Оскільки, із сусідніх земельних ділянок : [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], [PERSON] земельна ділянка виділялася першій, то відповідно до її заяви межі збігалися з природними рубежами. При узгодженні меж земельної ділянки погодження надали всі сусіди крім [PERSON], яка була належним чином повідомлена про день узгодження. Технічна документація виготовлена відповідно до вимог чинного законодавства, тому і рішення про її затвердження є законним. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, та пояснила, що стала власником [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] у 2012р., до цього неодноразово була там в гостях. По межі між домоволодіннями по [ADDRESS] та по [ADDRESS] встановлено огорожу, однак коли і ким вона встановлена не пам'ятає. Для входу до домоволодіння по [ADDRESS], м. Охтирка, передбачені ворота та хвіртка, однак, мешканці кв.2 по цій адресі історично користувалися хвірткою, яка є входом на подвір'я [ADDRESS]. Тому, за життя спадкодавиці [PERSON] її частина будинку була об'єднана з літньою кухнею, що остаточно перекрило доступ до квартири [ADDRESS] з воріт цього домоволодіння. При виділі земельної ділянки [PERSON] акт встановлення меж погоджувала. Представник [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, та пояснив що, [PERSON] на підставі договору від 06.07.1971р. набула право власності на 1/8 частину будинку за адресою [ADDRESS]-[ADDRESS]. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2008р. [PERSON] надано одноособово право власності на частину житлового будинку за адресою [ADDRESS], при цьому її право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS]-[ADDRESS] - припинилося. Згідно розробленою в установленому порядку та затвердженою рішенням Охтирської міської ради технічної документації із землеустрою [PERSON] отримала у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0186 га, яка знаходиться в межах присадибної ділянки домоволодіння за адресою [ADDRESS] - [ADDRESS]. Позивачка володіє 1/3 частиною житлового будинку, який межує із належною [PERSON] земельною ділянкою. Згідно висновків земельних комісій, відстань від будинку та межею земельної ділянки становить 0,5м., і проходу там бути не повинно. Межі між земельними ділянками склалися історично, при чому, хвіртка передбачена на генеральному плані домоволодіння по [ADDRESS]. Але [PERSON] здійснює прохід до свого будинку через належну земельну ділянку [PERSON], при цьому [PERSON] не здійснює ніяких обмежень в цьому. Твердження позивачки, що [PERSON] незаконно отримала земельну ділянку у власність є безпідставною, оскільки технічна документація виготовлено згідно чинного законодавства. Представник також надав письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянка Росії [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13 вересня 2006р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11974633 від 27.09.2006р.(а.с.9-13) Встановлено, що [PERSON] належить 1/8 частина будинку, загальною площею 79,05 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], - [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 06.07.1971р.(а.с.66-67) Спір щодо межі земельних ділянок та користування хвірткою, яка розташована між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS], виник між [PERSON] та [PERSON] ще у 2009році та розглядався комісією міської ради, що підтверджується копіями висновків узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів від 10.06.2009р. за заявою [PERSON], та від 17.07.2009р. за заявою [PERSON], копією листа Управління Держкомзему у місті Охтирка Сумської області № 3/т-324-40 від 06.08.2009р. та копією листа виконавчого комітету Охтирської міської ради № 02/Д-66-14 від 09.02.2010р.(а.с. 80-81, 86, 107) 26.12.2014р. між [PERSON] та Охтирським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» укладено договір про розроблення проекту землеустрою, відповідно до якого виконавець зобов'язується своїми засобами за рахунок замовника виконати виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), складання обмінного файлу по земельній ділянці за адресою [ADDRESS].(а.с.120-121) Відповідно до листа ДП «Центр ДЗК» № 07М від 03.03.2015р. [PERSON] відмовлено в розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою [ADDRESS], з посиланням на те, що при проведенні кадастрової зйомки для визначення фактичної площі, що знаходиться у користуванні [PERSON] було виявлено, що частина земельної ділянки домоволодіння передана в приватну власність [PERSON] за адресою [ADDRESS].(а.с.144) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює інженером-землевпорядником КП «Центр ДЗК», пояснила, що у 2013р. [PERSON] зверталась до ДЗК про надання кадастрових планів, їй надано план земельної ділянки за 2009р. У 2014р. позивачка звернулася про виготовлення технічної документації на землю. 26.12.2014р.був укладений договір про надання послуг та в цей же день здійснено виїзд на земельну ділянку для проведення замірів. Однак, здійснити проміри не змогли, бо був відсутній доступ до суміжних ділянок, сусідів про необхідність здійснення землевпорядних робіт не повідомляли. Візуально оглянувши межу вона ([PERSON].) дійшла висновку, що межа не відповідає конфігурації на генеральному плані, а по фотозйомці земельні ділянки накладаються. Судом встановлено, що на підставі рішення Охтирської міської ради від 28.01.2014р. №1005-МР надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS], Сумська область, що підтверджується копією рішення.(а.с.68- 69) З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] вбачається, що 10.02.2014р. [PERSON] звернулась з заявою до ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР», в якій просила, на підставі рішення Охтирської міської ради від 28.01.2014р. № 1005-МР, розробити технічну документацію із землеустрою, в якій послалась на інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджену наказом ДКУ із земельних ресурсів від 18.05.2010р. № 376, та просила у зв'язку зі збігом межі земельної ділянки з природними та штучними лінійними спорудами та рубежами межові знаки встановленого зразку не встановлювати.(а.с.75, на звороті) Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання погоджено суміжними землекористувачами та землевласниками крім співвласника домоволодіння за [ADDRESS], м. Охтирка, [PERSON], яка на засідання комісії не з'явилася про причини неявки не повідомила. Комісією погоджено встановлені зовнішні межі земельної ділянки по [ADDRESS], Сумської області відповідно до виготовленої ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР» технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією висновку узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів від 25.02.2014р.(а.с.82) Свідок [PERSON], який є директором ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР», в судовому засіданні пояснив, що до ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР» звернулася [PERSON] для виготовлення технічної документації. На місцевості зробили заміри. Прохід 0,85м. між домоволодіннями по [ADDRESS] та [ADDRESS], поділили навпіл за клопотанням [PERSON] При визначенні меж земельної ділянки та її площі керувались техпаспортом та рішенням суду. Акт узгодження меж не підписала лише [PERSON], хоча вона була своєчасно повідомлена про дату засідання комісії по узгодженню меж. Площу вимірювали по фактичному розміщенню. Рішенням Охтирської міської ради від 15.04.2014р. [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою та безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,0186га по [ADDRESS].(а.с.71) Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п. г ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні наполягали, що після передачі у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], зменшилась площа земельної ділянки по [ADDRESS], що, на їх думку, є підставною для скасування рішення міської ради. Вказана обставина перевірена судом і встановлено наступне. Відповідно до генерального плану присадибної ділянки [ADDRESS], який складений 02.08.1958р., загальна площа земельної ділянки - 920кв.м., на зворотньому боці наявна відмітка, що площа земельної ділянки встановлена рішенням Охтирського виконавчого комітету від 13.10.1953р. .(а.с.136) Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 21 від 13.10.1953р. засідання виконкому Охтирської міської Ради депутатів трудящих Охтирського району Сумської області вирішено, зареєструвати в користування власників земельні ділянки, встановити та зарахувати в фонд міської Ради надлишки по присадибних ділянкам кварталу №54, в тому числі, по [ADDRESS] площею 545кв.м., та по [ADDRESS], площею 920кв.м.(161-163) Згідно інвентаризаційних справ вбачається, що адреса земельної ділянки по [ADDRESS], змінена на адресу: [ADDRESS], а по [ADDRESS] змінена на адресу: [ADDRESS], однак загальні площі земельних ділянок не змінилися, що підтверджується генеральними планами (схема) земельних ділянок, які містяться в інвентаризаційних справах. Рішенням сесії Охтирської міської ради від 10.07.2007р. № 325-МР затверджений генеральний план м. Охтирка. Рішення про внесення змін до діючого генерального плану міста Охтирською міською радою не приймалися, що підтверджується листом №06/425 від 02.03.2015р.(а.с.138) Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача [PERSON], в обґрунтування позовних вимог щодо зменшення площі земельної ділянки по [ADDRESS], надав копію плану земельної ділянки, відповідно до якого за матеріалами польових геодезичних вимірювань 2009р. площа земельної ділянки по [ADDRESS], становить 0,0600 га.(а.с.103-104) Відповідно до плану земельної ділянки по [ADDRESS], наданого представником позивача [PERSON], який стверджував, що план виготовлено Центром ДЗК на виконання договору від 26.12.2014р., площа земельної ділянки становить 0,0562 га.(а.с. 171) Згідно генеральним планам (схема) земельної ділянки, які містяться в інвентаризаційній справі на домоволодіння по [ADDRESS], вбачається, що площа земельної ділянки з 02.08.1958р. становить 0,0545га.. Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що площа земельної ділянки по [ADDRESS] не зменшилася, а навпаки є більшою ніж площа, яка закріплена за цією адресою у протоколі виконавчого комітету № 21 від 13.10.1953р.. Разом з цим, земельна ділянка по [ADDRESS] - [ADDRESS], після виділення [PERSON] земельної ділянки площею 0,0186 га, має площу 0,0700 га , що в сумі є менше ніж визначено у протоколі №21 від 18.10.1953р.(а.с. 83, 178-179) Доводи позивачки про те, що адреса [ADDRESS] не існує, суд оцінює критично, оскільки дане питання було предметом судового розгляду, і відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 04.06.2013р. залишено без змін постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2009р. в частині зобов'язання КП «Охтирське МБТІ» зареєструвати за [PERSON] право власності на приміщення житлового будинку у [ADDRESS] - [ADDRESS], як на окремий об'єкт нерухомості у [ADDRESS]. Дана постанова суду є чинною і відповідно до ст. 124 Конституції України є обов'язковою до виконання на всій території України.( інвентаризаційна справа на домоволодіння по [ADDRESS], а.с.10-14) З огляду на викладене, суд вважає, що твердження позивачки про те, що виділ земельної ділянки [PERSON] здійснено за рахунок площі земельної ділянки по [ADDRESS], м. Охтирка, та за неіснуючою адресою, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed