Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

19.11.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачам з 26.02.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною подання даного позову є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом одного року вони не підтримують сімейно - шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить її інтересам, тому просила шлюб розірвати. 05.12.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. 11.01.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області сторонам, за клопотанням відповідача, була надано строк для примирення до 12.04.2019 року. 12.04.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення незгодна, просила шлюб розірвати, залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.02.2003 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 181 ( а.с. 8), від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9), протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, між сторонами втрачено взаємні почуття любові та взаєморозуміння, сім`я розпалась остаточно, а подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 15,16,24). Відповідач заперечуючи проти позову відзив з належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження своїх доводів та спростування доводів позивача до суду не подав. Ч. 1 ст. 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного, враховуючи, що сторонам було надано строк для примирення, який позитивного результату не дав, оскільки позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с. 1), тому з відповідача на її користь стягуються вказані судові витрати.

Outcome: approved