Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

19 квітня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на дитину. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що знаходилася у шлюбі, який був зареєстрований 16 березня 2013 року відділом ДРАЦС Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 83. З моменту реєстрації шлюбу сторони проживали у м. Донецьк Донецької області, за адресою реєстрації відповідача. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], За рішенням суду від 05.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано та позивач, разом з дитиною залишила житло відповідача у м. Донецьк Донецької області та переїхала проживати у с. Старомлинівка Великоновосілківського району Донецької області, за місцем своєї реєстрації. На даний час [PERSON] проживає разом з дитиною, яка знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач, проживаючи окремо від дитини, не приймає участі у вихованні дитини та ні в грошовій ні в натуральній формі допомоги дитині не надає, що змусило звернутися позивача з даним позовом до суду. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та згідно заяви на своїх вимогах наполягала. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом публікації оголошення на веб порталі судової влади, в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 6). Згідно акта комісії Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 20.03.2018 року неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, позивачем по справі, окремо від батька, відповідача по справі і знаходиться на її повному утриманні. За змістом позову та не заперечене відповідачем, батько ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Доказів на підтвердження іншого відповідачем не представлено. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, визнані відповідачем, а тому, згідно з приписами ст.ст. 82,206 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 19.04.2018 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved