overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

18 вересня 2015 року лікар 2-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що 16.09.2015 року [PERSON] був направлений в Полтавський обласний психоневрологічний диспансер в добровільному порядку. В порядку добровільної госпіталізації [PERSON] 16.09.2015 року о 16 год. 35 хв. з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад» був направлений до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева. Висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф. [PERSON] від 17.09.2015 року встановлено клінічний діагноз: «Судинний делірій, який виник не на тлі деменції», та прийшла до висновку про наявність психіатричних підстав для оформлення хворому госпіталізації у примусовому порядку. В судовому засіданні лікар, прокурор підтримали вимоги заяви про примусову госпіталізацію хворого [PERSON], хворий [PERSON] щодо примусової госпіталізації заперечував. Суд, заслухавши лікаря, прокурора, хворого [PERSON] та вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.09.2015 року [PERSON] був направлений в Полтавський обласний психоневрологічний диспансер в добровільному порядку. 16.09.2015 року о 16 год. 35 хв. з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад» був направлений до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] встановлено клінічний діагноз: «Судинний делірій, який виник не на тлі деменції» про що в матеріалах справи мається висновок комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.. [PERSON] від 17.09.2015 року. Крім того, згідно вищевказаного висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~ 18 вересня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Альфа-Банк звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що\~ 25 травня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. У свою чергу 15 червня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] акціонерним товариством Альфа-Банк був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до вищезазначених договорів відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0802/0808/71-003 від 05.08.2008 року, що був укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON]. Згідно з умовами даного договору, Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 40 000,00 доларів США у строк з 05.08.2008 року по 04.08.2028 року. 05.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] укладений договір поруки. Позивач зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у вказаній сумі.\~\~Відповідачем 1 зобовязання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості станом на 25.08.2015 року на загальну суму 390 504,05 грн., з яких заборгованість за кредитом\~\~16\~694,58 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 25.08.2015 року складає 368 875,82 грн.,\~\~заборгованість за відсотками\~ 876,75 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 25.08.2015 року складає 19 372,27 грн., пеня \~102,10 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 25.08.2015 року складає 2 255,96 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість на загальну суму\~\~390 504,05 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місто слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу зі [PERSON], що його було зареєстровано Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області 27 листопада 1999 року за актовим записом № 106. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов [PERSON] визнала повністю. Судом встановлено, що 27 листопада 1999 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 106 (а.с. 3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з вересня 2015 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2007 року. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2012 року сторони однією сімєю не мешкають. Причиною цього стало погіршення взаємовідносин, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. Сина [PERSON], [INFO] просить залишити на виховання і проживання з нею. Майновий спір відсутній, час на примирення не потрібний. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву від 17 вересня 2015 року, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. На примиренні з відповідачем не згодна. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Трощило» (а.с.9). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 17 вересня 2015 року, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 25 грудня 2007 року сторони [PERSON] і [PERSON] у виконавчому комітеті Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області Ясинуватського району Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 28. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2012 року сторони припинили сімейні стосунки через погіршення взаємовідносин, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Малолітнього сина [PERSON] суд вважає за необхідне залишити проживати з матірю. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «Трощило» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10 серпня 2002 року. Мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони не проживають разом. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісяця, але не менше мінімуму, встановленого законодавством, до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач працює, але останні два місяця він не надає їй коштів на утримання дітей. Добровільно домовитися про надання такої допомоги сторони не можуть. На її прохання надавати кошти для родини від відмовляє. Вона з дітьми мешкає окремо від відповідача. Просить стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини від його доходів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає, згоден на стягнення з нього аліментів на дітей. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, встановив таке. Сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач являється працездатним, працює, інших осіб на своєму утриманні не має, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом. Оскільки діти мешкають з матір'ю і відповідач цей факт не оспорює, аліменти підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, про розірвання шлюбу, вказуючи в позовній заяві, що він 15 серпня 2009 року уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, про що 15 серпня 2009 року складено відповідний актовий запис № 424. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. З лютого 2014 року позивач та відповідачка припинили шлюбні стосунки за несумісністю характерів. Ухвалою суду від 27.05.2015 року, розгляд справи було припинено, та надано сторонам строк для примирення, оскільки вони мають неповнолітню дитину. Строк примирення закінчується 27.11.2015 року та на цю дату було призначено розгляд даної справи. В судове засідання позивач не прибув, але надав суду заяву, в якій просить суд, справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, на примирення не згоден та не проти винесення заочного рішення. Відповідачка, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, про причину неявки суд не сповістила. Тому суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідачки та позивача з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України. Згідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 15 серпня 2009 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, про що 15 серпня 2009 року складено відповідний актовий запис № 424 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2015 року, від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] - [INFO] (а.с. 8), яка проживає окремо від позивача, про що свідчить довідка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, № 910 від 19.05.2015 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя та їх дітей. Із позовної заяви вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини і позивач наполягає на розірванні шлюбу, спільне життя суперечить його інтересам, на примирення позивач не згоден, тому суд приходить до висновку у необхідності задовольнити його позовні вимоги та розірвати шлюб. Суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Указуючи, що вони зареєстрували шлюб 24 червня 1987 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського виконавчого комітету, актовий запис № 411, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння, сварки та різні погляди на життя. Від шлюбу мають вже повнолітню дитину. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON], в судовому засідання, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 червня 1987 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-НО № 282035, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського виконавчого комітету (а.с.3). Від шлюбу сторони мають вже повнолітню дитину. Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння, сварки та різні погляди на життя, небажання мешкати однією сімєю. Сторони до примирення не прийшли, з березня 2015 року мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 жовтня 2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства, побуту, виховання дитини, у звязку з чим у них часто виникали конфлікти. Протягом останніх двох років вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Тому вона вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки зазначені обставини продовжувались тривалий час і всі спроби налагодити стосунки не дали результату. Тому вона просила їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Мазоха». Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.19/. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином /а.с.21/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №546 /а.с.5/. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні /а.с.7/. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень проти позову відповідач не надав. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, протягом останніх двох років проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сімї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

18 вересня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 08.09.1990 в Феневицькій сільській раді Іванківського району Київської області, прізвище, після розірвання шлюбу, залишити - «[PERSON]». Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 08.09.1990 року вона перебуває з відповідачем у офіційному шлюбі, проте за час їх сімейного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні взаємовідносини, що викликані негідною поведінкою відповідача, який зловживає спиртними напоями, ячиняє вдома сварки, допускає фізичне насильство до позивачки, не надає належної матеріальної допомоги на утримання сім`ї. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 08.09.1990, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Феневицькою сільською радою Іванківського району Київської області (актовий запис № 13). З відповідачем мають спільну повнолітню дитину. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім'ю не надається можливим. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 85, 88 ЦПК України. Позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved