Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18.10.2017 р.[PERSON]звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження дитини. В заяві зазначає,що 20.08.2017 р.у м.Симферополь її донька [PERSON] народила доньку [PERSON]. У зареєстрованому шлюбі [PERSON]не перебуває,добровільно визнати батьківство біологічний батько дитини не бажає,тому [PERSON]С.є одинокою маті*ю та реєстрація дитини буде проводитись згідно ст.135 СК України. Факт народження дитини донькою заявника підтверджений медичним свідоцтвом про народження,яке складене без урахуванням вимог чинного законодавства України,на тимчасово окупованій території АР Крим,є недійсним та не створює правових наслідків,з цих підстав заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Посилаючись на те,що за відсутності документу закладу охорони здоров*я або медичної консультаційної комісії,що підтверджує факт народження,підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження,заявник просить суд встановити юридичний факт народження 20.08.2017 р.дитини жіночої статі [PERSON] у м.Симферополь АР Крим,Україна,від матері [PERSON],[INFO],уродженки [INFO],громадянки України,яка зареєстрована за адресою [INFO],яка в зареєстрованому шлюбі не перебуває. В судове засідання заявник [PERSON]подала письмову заяву про розгляд справи без її участі у судовому засіданні та просила вимоги задовольнити. Представник зацікавленої особи державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з*явився з невідомої причини,викликалися шляхом направлення телефонограми,що не перешкоджає розгляду заяви. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Статтею 3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5\~ст.234 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Стаття 257-1 ЦПК України встановлено,що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,визначеній Верховної Радою України,може бути подана батьками,родичами,їхніми представниками або іншими законним представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В свою чергу, вимогами статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено,\~що підставою для державної реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану є визначені центральним органом виконавчої влади,що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров*я, документи,що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до пп.а п.2 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~Наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5(у редакції\~наказу МЮУ 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами)(далі - Правила) передбачено, що підставою для державної реєстрації народження є: а)\~медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі\~медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та\~висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя\~за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану,де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження дитини даною жінкою. З матеріалів справи суд встановив,що 20.08.2017 р.у м.Симферополь [PERSON] народила доньку [PERSON],що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серія 35 № 019355 виданого 20.08.2017 р. Свідоцтво видане в.о.завідувача родильним відділенням [PERSON]та завірене печаткою ГБУЗ РК «РКБ ім.Н.А.Семашко» м.Симферополь вул.Київська 69 республіка Крим. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків (частина друга статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,державні органи та органи місцевого самоврядування,службові та посадові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставах,у спосіб та у межах повноважень,що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними,якщо вони створені або обрані,призначені не у порядку,передбаченому законом. Будь-який акт(рішення,документ),виданий вказаними органами та/або особами,є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» АР Крим визнано тимчасово окупованою територією,тому документи,видані на вказаній території,є недійсними і не створюють правових наслідків. 10.10.2017 р. Вільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відмовлено [PERSON]Ф.у реєстрації народження її донькою [PERSON]дитини [PERSON]на підставі вказаного вище медичного свідоцтва про народження,яка за формою не відповідає вимогам чинного законодавства України,видана у населеному пункті,на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження,тому вважається недійсним. Враховуючи ,що вказаний вище документ складений не на офіційному бланку медичного свідоцтва про народження форма № 103-1/о,який встановлено як єдиний зразок на території України, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту народження дитини,отримати медичне свідоцтво про народження дитини на бланку первинної облікової документації українського зразка заявник у м.Симферополь на теперішній час очевидно не може, необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника. Відповідно до роз*яснень п.18\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(із змінами,внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 (v0015700-98) від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту,що має юридичне значення, не замінює собою документів,що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст.14 ЦПК України,рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов*язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв*язку із встановленим судом фактом. За таких обставин заява підлягає задоволенню,оскільки факт народження дитини громадянкою України [PERSON]на території АР Крим підтверджений документом,який є недійсним на території України, що унеможливлює реєстрацію народження дитини та отримання заявником свідоцтва про народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 Сімейного кодексу України),відомості про батька дитини вносяться органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку,визначеному законом. Встановлення факту народження дитини має для [PERSON]юридичне значення,оскільки права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125 Сімейному кодексу України\~(стаття 121 Сімейного кодексу України). Питання про реєстрацію народження дитини матір*ю,яка в офіційному шлюбі не перебуває,будуть вирішуватися в органах РАЦС у встановлений законом спосіб та не потребує прийняття з цього питання судового рішення,оскільки воно не є спірним на час розгляду даної заяви. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України,визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved