overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 лютого 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №80. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 15 листопада 2015 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили 15 листопада 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який в подільшому уточнила та просила визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 01 березня 2013 року. Позивач посилалася на ті обставини, що її померлий син [PERSON] постійно мешкав та був зареєстрований разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі № 33, що розташована в будинку № 2 по вул. Соколова в м. Харків, за життя заповіт не склав. Позивач протягом 6-місячного терміну звернулася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на спірну квартиру. Позивач та її представник [PERSON] просили суд розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, до спадкоємців переходять всі права та обов'язки спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування мають батьки. Відповідно до 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є матірю спадкодавця [PERSON] та має право на спадщину за законом. Інших спадкоємців по справі не має. 14 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.6), за якими [PERSON] є власником на праві спільної сумісної власності спадкового майна, копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ( а.с.7), копією свідоцтва про народження [PERSON], з якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] є рідним сином позивача [PERSON] Враховуючи наведене суд вважає, що право власності ? частину спірної квартири [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2012 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що протягом останнього часу її стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з них живе окремим життям, за своїми інтересами. Позивач переконана, що зберігати родину немає сенсу. Просить розірвати шлюб з відповідачем, доньку залишити мешкати разом з нею. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розлученні, вказала, що вона з чоловіком не бажає перебувати у шлюбі, оскільки вважає, що він не зацікавлений у збереженні сімї. З кінця серпня 2015 року вони з чоловіком мешкають окремо, родина припинила своє існування. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, оскільки вважає, що у дружини є інший чоловік. Пояснив, що він намагався примиритися з дружиною, але позитивних результатів це не принесло. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не повязані, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги, не заперечує проти них. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Суд встановив, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить визначити місце проживання доньки разом з нею, відповідач проти цього не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 12.07.2014 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу, а саме: 01.11.2014 року в них народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове не засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.07.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 121862 від 12.07.2014 року, актовий запис №841 (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №208651 від 19.11.2014 року, а/з 1258 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10 квітня 1993 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності життєвих поглядів та характерів. Позивач, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї між ними є неможливим. Сторони не ведуть спільне господарство тривалий час, будь-які відносини як чоловіка та дружини між ними не існують. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.4). Позивач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. (а.с. 25). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб, прізвище відповідача не змінювати. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 10.04.1993 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 372539 від 10.04.1993 року, актовий запис 317 (а.с.7). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VI-КИ № 397711 від 09.11.1993 року, актовий запис 1354 (а.с.7), донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 288758 від 24.11.2004 року, актовий запис 620 (а.с. 7). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15 жовтня 1983 року виконкомом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 115. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, просила залишити їй прізвище «Хвостик». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище Хвостик.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги заявлені нею підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомленим належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, встановлено, що сторони були у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2006 року по 24 березня 2015 року. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], 30 липня 2007 року. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 11.12.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку моргун [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. Подальше сумісне сімейне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 162538, виданого 11.12.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кириченко) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2008 року, актовий запис №771. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 365255 виданого 21 жовтня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

17 листопада 2015 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено у 2012 році. Подружжя мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач перестав опікуватись родиною, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. У звязку з чим, позивач бажає отримувати аліменти у встановленому законом розмірі, на підставі виконавчого документу. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дитини, на її користь. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, відповідач - позов визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 лютого 2012 року Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 80. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 5, 6). Як убачається, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, відповідач не турбується родиною, дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, тому, позивач бажає отримувати аліменти у встановленому законом розмірі, на підставі виконавчого документу. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визнання відповідачем предявленого позову, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved