Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

19 лютого 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,854 га, з них: 3,659 га рілля, 0,195 га кормові угіддя, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 05 березня 2015 року в смт. Талалаївка, Талалаївського району, Чернігівської області. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,854 га, з них: 3,659 га рілля, 0,195 га кормові угіддя, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом надання письмового роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця, чим представник позивача і скористався. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести без участі його та позивача (а.с.100). Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с.101). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась 10 січня 1988 року в селі Козельне, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії МВ № 469851 (а.с.6). 05 березня 2015 року в селищі Талалаївка, Таталаївського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 254989 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,854 га, з них: 3,659 га рілля, 0,195 га кормові угіддя, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 038056, виданого на імя померлої [PERSON] (а.с.10). За життя, 19 березня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Козельненської сільської ради за реєстровим № 27, за яким все своє майно, яке буде їй належати на момент смерті, заповіла [PERSON], позивачу по справі (а.с.7). З довідки, виданої Талалаївською селищною радою Таталаївського району Чернігівської області 26 березня 2018 року за вих. № 191, вбачається, що [PERSON] до дня її смерті 05 березня 2015 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею були зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.71). З письмових пояснень позивача-свідка [PERSON] вбачається, що спадкодавець [PERSON], [INFO], заміжня не була, та дітей не мала, і на момент смерті була зареєстрована та проживала в смт. Талалаївка у сімї своєї рідної племінниці [PERSON], [INFO], яка є дочкою рідного брата спадкодавці [PERSON], який помер більше 20 років тому, та її чоловіка [PERSON], [INFO] (а.с.83). Вказані обставини підтверджуються копією актового запису про народження № 64 від 03 грудня 1954 року, складеного виконавчим комітетом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області на [PERSON], та копією актового запису про шлюб № 9 від 01 лютого 1974 року, складеного виконавчим комітетом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області на [PERSON] та [PERSON], наданими Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.95-99). Отже, у розумінні ст. 1241 ЦК України [PERSON] права на обовязкову частку у спадщині спадкодавця [PERSON] не має. З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого 29.03.2017 приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 09 вересня 2015 року Талалаївською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 196/2015 після смерті 05 березня 2015 [PERSON] на підставі заяви спадкоємця за заповітом [PERSON], позивача по справі (а.с.9). Копія вказаної спадкової справи міститься на а.с.50-56. На підставі вищевикладеного, суд вважає обставини приналежності спірної земельної ділянки спадкодавцю встановленими, а [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] в установленому законодавством порядку. При цьому, оригінал державного акту на спірну земельну ділянку, втрачений, що підтверджується оголошенням у пресі (а.с.11). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового розяснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. А оскільки державний акт на землю за життя втрачений, то позивачу рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельні ділянки, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався. Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що матеріалами справи встановлено та повністю підтверджено належність спірної земельної ділянки на праві власності спадкодавцю, позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, а також беручи до уваги відсутність у позивача можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів, Вільшанська сільська рада Недригайлівського району Сумської області, відповідач, повністю це визнає та не заперечує, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку, а тому задовольняє позов про визнання права власності за позивачем [PERSON] на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,854 га, з них: 3,659 га рілля, 0,195 га кормові угіддя, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №038056, у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 05 березня 2015 року у смт. Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved