Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

19.04.2017 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що він 29.09.2007 року уклав шлюб з відповідачкою. Після реєстрації шлюбу 20.03.2008 р. народилась дитина [PERSON] , у свідоцтві про народження якої він записаний її батьком. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27.10.2011 р. шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Нещодавно у нього виникли сумніви , що він є біологічним батьком дитини, оскільки відповідачка сама повідомила йому про це. Крім того , дитина не схожа на нього , що підтверджує його сумніви. Підтвердити його сумніви може генетична експертиза. Посилаючись на викладене , просив суд винести рішення , яким виключити відомості про батьківство [PERSON], [INFO], з актового запису № 09 від 02.04.2008 р. Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області про народження [PERSON] ,[INFO] Позивач в судовому засіданні позов підтримав . Представник третьої особи - орган реєстрації актів цивільного стану Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явився . Про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Відповідачка в судове засідання не з»явилась двічі поспіль. Про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач погодився на заочний розгляд справи, надавши суду письмову заяву про те , що він не заперечує проти заочного розгляду справи за його позовом , суд ухвалив розглянути дану справу заочно. В матеріалах справи знаходиться заперечення на позов відповідачки , надане в ході розгляду даного позову іншим попереднім складом суду , у якому остання , вказує на те, що позивач знав про те , що він не є біологічним батьком дитини , ще до укладення їх шлюбу , оскільки , коли був укладений шлюб вона була на четвертому місяці вагітності. Посилаючись на необґрунтованість позову , відповідачка просила суд відмовити у позові. Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 136 СК України особа , яка записана батьком дитини відповідно до статей 122 , 124 , 126 і 127 цього Кодексу , має право оспорити своє батьківство , пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини . Судом установлено , що 29.09.2007 року сторони уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу 20.03.2008 р. народилась дитина [PERSON] , у свідоцтві про народження якої позивач записаний її батьком ( а.с.- 5 ) Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27.10.2011 р. шлюб між сторонами був розірваний ( а.с.- 6 ) . Як пояснив в судовому засіданні в якості свідка позивач , у нього до укладення шлюбу з відповідачкою були інтимні стосунки. Укладення шлюбу з відповідачкою було зумовлено тим , що він вважав себе батьком майбутньої дитини. Після розірвання шлюбу до цього часу він добросовісно сплачує аліменти на утримання дитини. Однак його родичі звернули його увагу на те , що дитина може бути не його , оскільки відповідачка в той період , коли завагітніла зустрічалась з іншим чоловіком. У зв»язку з таким повідомленням у нього виник сумнів , що він є біологічним батьком дитини. Він запропонував відповідачці провести генетичну експертизу з метою підтвердження виниклого у нього сумніву щодо свого батьківства або його спростування. Однак відповідачка , посилаючись на те , що він є біологічним батьком , ухиляється від проведення вказаної експертизи. За клопотанням позивача була призначена судово-медична молекулярна генетична експертиза щодо встановлення біологічного батьківства по відношенню до дитини. За повідомленням заступника начальника Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 2332-02 від 13.09.2017 р. зазначена експертиза не була проведена у зв»язку з неприбуттям відповідачки з дитиною до експертної установи 31.07.2017 р. та 07.09.2017 р.( а.с.- 51) З матеріалів справи вбачається , що відповідачка була належним чином повідомлена про чач і місце проведення вказаної експертизи ( а.с.- 43, 49, 50 ) Відповідно до ст.. 146 ЦПК України , у разі ухилення особи , яка бере участь у справі, від подання експертам відповідних матеріалів , документів або іншої участі в експертизі , якщо без цього провести експертизу неможливо , суд залежно від того , хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення , може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена , або відмовити у його визнанні. Враховуючи те , що відповідачка відмовилась з»явитись до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи на визначені експертною установою дати 31.07.2017 р. та 07.09.2017 р, , а іншим шляхом підтвердити або спростувати батьківство позивача відносно дитини неможливо , суд дійшов висновку про те , що належить встановити факт , що позивач не являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO]. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд не приймає до уваги аргумент відповідачки про те , що позивач знав , що він не є біологічним батьком дитини , оскільки він спростовується наданим позивачем в судовому засіданні записом телефонної розмови між останнім та відповідачкою , з якого вбачається , що відповідачка, відмовляючись від участі в проведенні вказаної експертизи, завіряла позивача , що він є біологічним батьком дитини. На підставі викладеного ,

Outcome: approved