Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

18.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Овідіополь Одеської області Україна, відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала з [PERSON] з 28.10.2006 року по 15.05.2012 рік у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між ними були припиненні в кінці 2010 року, офіційно шлюб між ними розірвано 03.05.2012 року. Від шлюбу є донька - [PERSON] , [INFO] . З кінця 2010 року вона мешкає окремо від відповідача, малолітня донька мешкає разом з нею, та знаходиться на її особистому утриманні. Відповідач свідомо ухиляється від обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки, не вчиняє певних дій, не проявляє до доньки щонайменшої батьківської турботи. Відповідач схильний до домашнього насильства. Відповідач неодноразово за місцем проживання влаштовував сімейні скандали, погрожував їй фізичною розправою. Вказала, що зазначена поведінка відповідача свідчить про ухилення його від виконання батьківських обов`язків з утримання та виховання своєї дочки, що і змусило її звернутися до суду в інтересах дитини з вказаним цивільним позовом. 23.07.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. 22.08.2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Службу у справах дітей адміністрації Центрального району м. Миколаєва та закрито підготовче провадження у справи та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позові. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання малолітньої дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. В силу п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 11.10.2007 року, є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2012 року, яке набрало чинності 15.05.2012 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 28.10.2006 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1628 розірвано. За рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2012 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей, щомісяця, починаючи з 09.04.2012 року до досягнення нею повноліття. Між тим, як видно з розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Сможаник Є.Р. від 15.07.2015 року, розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Занєвською А.А. від 14.06.2019 року, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 року, відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки наданої директором Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 39 імені Ю.І. Макарова Миколаївської міської ради Демиденко М.М. № 152 від 27.05.2019 року, за період навчання [PERSON] , [INFO] , в школі батько дитини [PERSON] жодного разу не з`являвся до школи, не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю доньки, не підтримував зв`язок з класним керівником. З вчителем спілкувалася тільки мама. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.04.2012 року, відповідач неодноразово за місцем проживання влаштовував сімейні скандали, погрожував фізичною розправою позивачці. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 6864/020201-22/25/14/19 від 18.12.2019 року [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання дитини, але станом на 31.10.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 119975 грн. Така поведінка [PERSON] свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються також показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , наданими у судовому засіданні. Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідач [PERSON] , який являється батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , умисно самоусунувся від виховання своєї дитини та в порушення вимог ст. 150 СК України, після розірвання шлюбу з позивачкою, за наявності реальної можливості, не проявляв щодо дочки батьківського піклування, не вчиняв дій щодо участі у її вихованні, утриманні, навчанні, не піклувався про здоров`я, фізичний, духовний та моральний її розвиток, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved