Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.10.2007 року по справі №2-474 30.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], по ? частки за кожним. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року по справі №2-265 визнано мирову угоду, укладену [PERSON] та [PERSON], за якою, зокрема [PERSON] передав [PERSON] у власність ? частину земельної ділянки по [ADDRESS]. Однак, при зверненні [PERSON] 05.09.2016 року до Центру надання адміністративних послуг Охтирської районної державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію права власності на його ? частину земельної ділянки, виявилось, що право власності на неї було зареєстровано за [PERSON] 14.12.2015 року на підставі договору дарування земельної ділянки №2061, посвідченого 31.08.2011 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., яким [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] В зв'язку з чим, просить визнати недійсним та скасувати договір дарування в частині дарування ? частини земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER], загальною площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладеного 31.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2061 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.12.2015 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження: 27142281, номер запису про право власності: 12559580. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснили, що позивачем не наведено підстав на підставі яких договір дарування повинен бути скасованим. Батько [PERSON] земельну ділянку площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON] за мировою угодою не передавав. В зв'язку з чим просили у позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський І.М. в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу слухати у його відсутність. Додатково зазначає, що ним 31.08.2011 року за реєстровими №№ 2599, 2601 були посвідчені договори дарування ? частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки за цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва та земельної ділянки за цільовим призначенням для особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS]. Вважає, що в ухвалі Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2008 року мова йде про передачу [PERSON] тільки ? частини земельної ділянки за цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва. В державному акті на земельну ділянку для особистого селянського господарства значаться три земельні ділянки, одна з яких відчужена 18.06.2009 року, тобто після винесення вищевказаної ухвали. Представник виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві судове засідання просять проводити без участі представника, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку у [ADDRESS], по ? частин за кожним. [PERSON] згідно державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих 20.07.2004 року за рішеннями 8 сесії 24 скликання Пологівської сільської ради від 22.12.2003 року та 18 сесії 22 скликання від 09.11.1993 року, був власником земельної ділянки площею 0,1172 га для індивідуального житлового будівництва, та земельної ділянки площею 0,5616 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS]. Відповідно до довідки Пологівської сільської ради Охтирського району від 19.12.2016 року, зміна нумерації будинку по [ADDRESS] на [ADDRESS] проведена згідно рішення 9 сесії Пологівської сільської ради 23 скликання від 18.02.2000 року. З державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,5616 га для ведення особистого селянського господарства, вбачається, що вказаний державний акт виданий на три окремих земельних ділянки площами 0,2000 га, 0,1033га, 0,2583 га, разом 0,5616 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.36). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.10.2007 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], домоволодіння реально поділено між співвласниками. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року №2-265 2008 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення споруд, стягнення матеріальної шкоди та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним державного акту на землю, визнання права власності на земельну ділянку, визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], за якою [PERSON] передав [PERSON] у власність: погріб, який зазначений в технічній документації на будівлю по [ADDRESS] під літерою «п-2» та ? частину земельної ділянки по [ADDRESS]. [PERSON] зобов'язується знести з території земельної ділянки, що по [ADDRESS]: сінник, який в технічній документації зазначений під літерою «3», навіс, який значиться під літерою «в3», передає у власність [PERSON] погріб, який значиться під літерою «п21», жомову яму - під літерою «ж», споруджує огорожу від краю будинку - літера «А» з відступом 1 м до будівлі сарай - гараж - літера «Г», споруджує огорожу вздовж бокової сторони земельної ділянки двору, починаючи спорудження з відступом 2 м від будівлі сарай - гараж (літера «Г»). сторони залишають у загальному користуванні колодязь, який значиться під літерою (№3), [PERSON] має право проходу до будівлі літня кухня (літера «В») поза будівлею сарай - гараж (літера «Г»). за згодою сторін зазначені роботи мають бути виконані не пізніше 1 травня 2009 року. У вказаній ухвалі суду не вказано, ? частину земельної ділянки якої площі і якого цільового призначення [PERSON] передав [PERSON] у власність за мировою угодою. 31.08.2011 року [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,0586 га для індивідуального житлового будівництва, 0,3616 га для особистого селянського господарства, кадастрові [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розташовану по [ADDRESS]. Як на підставу свого позову, позивач посилається на те, що спірним договором дарування порушене право власності позивача, що виникло за рішенням суду, на належну йому ? частину земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до статті 87 Земельного кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачалася можливість виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку за рішенням суду. Проте стаття 125 Земельного кодексу України, в редакції станом на набрання ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року №2-265 2008 р. законної сили, пов'язує виникнення права власності на земельну ділянку з моментом одержання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Законом України №1066-IV від 05.03.2009 року стаття 125 Земельного кодексу України була викладена в новій редакції: Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на час набрання ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року №2-265 2008 р. законної сили, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є в тому числі рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили. Стаття 126 ч.6 Земельного кодексу України, в редакції Закону України №1066-IV від 05.03.2009 року, встановлювала, що в разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на сформовану нову земельну ділянку. Таким чином, рішення суду про виникнення права власності на частину земельної ділянки підлягало державній реєстрації, із внесенням запису до державного акту. У державному акті серія [NUMBER] запис про виникнення права власності [PERSON] на ? частину земельної ділянки 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства за рішенням суду - відсутній (а.с.36). Згідно ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Аналіз ухвали про закриття провадження у справі у зв'язку з визнанням мирової угоди від 29.12.2008 року №2-265 2008 р. призводить до висновку, що між сторонами існував спір щодо користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі і споруди, і в результаті реалізації положень мирової угоди сторони фактично поділили між собою земельну ділянку господарського двору. Згідно довідки архіваріуса Охтирського міськрайонного суду, цивільна справа №2-265/08 знищена за актом №12 від 18.09.2014 року. Земельну ділянку, отриману за рішенням суду, [PERSON] відповідно до положень законодавства за собою не зареєстрував, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача. Таким чином, на даний час неможливо встановити, з приводу земельної ділянки якої площі і якого цільового призначення вирішувався спір у цивільній справі №2-265/08, враховуючи, що за адресою [ADDRESS] згідно державних актів рахуються чотири земельні ділянки: 0,1172 га для індивідуального житлового будівництва, 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства, 0,2583 га для ведення особистого селянського господарства 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства. З плану земельної ділянки по [ADDRESS], наданого Пологівською сільською радою, вбачається, що земельні ділянки площами 0,1172 га, 0,1033 га, 0,2583 га фактично розташовані по [ADDRESS], а земельна ділянка 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться за межами населеного пункту. При укладенні договору дарування [PERSON] видавалася довідка Пологівської сільської ради від 17.08.2011 року про те, що [PERSON] належить ? земельної ділянки площею 0,1172 га для індивідуального житлового будівництва, а також земельні ділянки 0,1033 га та 0,2583 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с.34). У п.1.2 договору дарування земельної ділянки від 31.08.2011 року вказано, що предмет договору належить дарувальнику на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], [NUMBER], виданих Пологівською сільською радою 20.07.2004 року згідно рішення Пологівської сільської ради від 22.12.2003 року 8-ї сесії 24 - го скликання та від 09.11.1993 року 18 сесії 22 скликання та на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2008 року. З довідки Охтирської ОДПІ від 26.12.2016 року вбачається, що платником податку за земельні ділянки площами 0,1172 га, 0,1033 га, 0,2583 га, 0,2000 га, розташовані по [ADDRESS], є відповідач [PERSON] Доводи представника позивача про те, що на земельній ділянці 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства знаходяться господарські будівлі, тому вона також була предметом позову у цивільній справі №2-265 2008 р., не приймаються судом, оскільки це не підтверджено належними доказами, крім того, спростовується самим цільовим призначенням земельної ділянки, яке залишилося незмінним по даний час. Виходячи з викладеного, відсутні підстави вважати, що позивачу згідно рішення суду належить ? частина земельної ділянки 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства, отже, право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, не можна вважати порушеним з підстави, заявленої у позові, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed