overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №003-14076-011107 від 01 листопада 2007 року в сумі 9670 грн. 17 коп. Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №003-14076-011107 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2, договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, тіло кредиту - 5090 грн. 56 коп., прострочене тіло кредиту - 1396 грн. 24 коп., заборгованість за комісіями - 3183 грн. 37 коп.-станом на 19.12.2013 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 9670 грн. 17коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №003-14076-011107 від 01 листопада 2007 року в сумі 9670 грн. 17 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 вересня 2010 року, про що було зроблено актовий запис № 1593. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2013 року і спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з життєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 22 вересня 2010 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 вересня 2010 року, актовий запис № 1593 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 14.07.1999 року. Від спільного проживання у подружжя є син, [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що 23 липня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 41 було укладено шлюб. Під час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає та матеріальної допомоги не надає. Просить суд задовольнити позовні вимоги, та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згоден платити 350 грн., в зв'язку з тим, що не працює. Суд заслухавши пояснення сторін, встановивши та дослідивши матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини, вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.11.2010 року (а.с.7). Із довідки № 704 від 17.02.2014 року, виданої виконавчим комітетом Хотинської міської ради про те, що місцем постійного проживання та реєтрації [PERSON], [INFO] та її сина [PERSON],[INFO] є [ADDRESS]. Станом на 17.02.2014 року малолітній син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON](а.с.8). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в даний час ніде не працює, що підтверджуєтьмя довідкою з Хотинської міської ради, однак може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню і з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 13.02.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року сторони припинили спільне життя, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини мі ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Син мешкає з позивачкою. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути сплачений судовий збір. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.02.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER](а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 18 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З 2013 року сторони припинили спільне життя, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини мі ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Донька мешкає з позивачкою. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року у виконкомі Біленьківської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис за № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER](а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 05.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем відділі реєстрації актів громадського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №328. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з відповідачем сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки, конфліктні ситуації. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти постанови рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 16 квітня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Андрієвському відділі реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у в'язку з тим, що він зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Шлюбні стосунки припинили з 2013 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені з 24.12.2013 року у зв'язку із зловживанням відповідачем спиртних напоїв. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище -[PERSON] Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 24.12.2013 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з 24.12.2013 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання зазначивши, що вона знаходилась з відповідачем у фактичних шлюбних в відносинах в період з серпня 2010 року по лютого 2014 року . Від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку . На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, син проживає з нею і перебувають на її утриманні . У зв'язку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною вона не працює, матеріальної допомоги відповідач їй не надає , тому вона просила суд винести рішення, яким стягувати аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення сином трирічного віку . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2010 року по лютий 2014 року , від яких мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває у позивачки на утриманні. Згідно ст. 84 СК України особа, з якої проживає дитина, має право на одержання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку 3-х років. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє . На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

18 березня 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № PLOKRX09500163 від 18 вересня 2006 року. Посилався на те, що 18 вересня 2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2197 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 34872 грн. 35 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1356 грн. 60 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10311 грн. 17 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 356 грн. 04 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20711 грн. 76 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1636 грн. 78 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № PLOKRX09500163 від 18 вересня 2006 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2197 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 34872 грн. 35 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1356 грн. 60 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10311 грн. 17 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 356 грн. 04 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20711 грн. 76 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1636 грн. 78 коп. Оскільки позичальник, [PERSON] не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

18 березня 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 13 грудня 2007 року. Посилався на те, що 13 грудня 2007 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 11 569 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3682 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5359 грн. 99 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1500 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 527 грн. 13 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 13 грудня 2007 року укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 11 569 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3682 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5359 грн. 99 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1500 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 527 грн. 13 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved