Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

18 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В якому прохала : розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]; стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] кошти на її - [PERSON] утримання в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки їх спільне життя не склалося внаслідок з припиненням шлюбних відносин. В зв»язку з тим, що [PERSON] матеріальну допомогу надає в недостатньому розмірі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Просив стягувати аліменти у розмірі по ? частини від заробітку (доходу), як на утримання дитини так і дружини, оскільки в більшому розмірі надавати матеріальну допомогу не зможе. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що сторони з 18 червня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 18 червня 2010 року. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2014 року. Спору з ким залишиться в разі розірвання шлюбу проживати дитина, на час розгляду справи немає. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.6 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.84 ч.4 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.ст.79, 191 СК України аліменти на дитину, на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу та задоволення позову про розірвання шлюбу. Також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON], [INFO], від дня пред'явлення позову 18 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Також стягнути з відповідача аліменти на користь дружини на її утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, оскільки в більшому розмірі відповідач надавати матеріальну допомогу не зможе.

Outcome: partial