overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

19 листопада 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 20 лютого 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в позові просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 20 лютого 2003 року відділом ЗАГС Мірзоулукбекського району міста Ташкенту між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 100. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки не змінювалось. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , а також повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

19 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 11 липня 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 14). Відповідач [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відсутній, інформації щодо своєї адреси не надав, а тому відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а. с. 10, 15). У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5-6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

19 листопада 2021 року до суду надійшла заява від [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона рік тому познайомилася з [PERSON] , між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають міцні взаємні почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого вона завагітніла і на даний час перебуває на 33-34 тижні вагітності, однак не досягла шлюбного віку, укладення шлюбу відповідає її інтересам, інтересам майбутньої дитини та інтересам [PERSON] , а тому просить надати їй право на шлюб з [PERSON] . У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просить надати їй право на шлюб із [PERSON] . Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні просять заяву задоволити і надати заявниці право на шлюб з [PERSON] , так як вона вагітна від нього і укладення шлюбу відповідає їхнім інтересам та інтересам майбутньої дитини. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступних підстав: Згідно паспорта громадянина України від 05.12.2019 року, виданого на ім`я [PERSON] , заявниця [PERSON] народилася [INFO] та на даний час є неповнолітньою, але досягла шістнадцятирічного віку. Згідно довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством Заліщицька центральна міська лікарня Заліщицької міської ради № 01.5-03/2039 від 10.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , жителька с.Іване-Золоте Чортківського району Тернопільської області, знаходиться на диспансерному обліку з приводу вагітності, строк вагітності 33-34 тижні. Заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] бажають укласти шлюб по взаємній згоді. Згідно ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що заявниці [PERSON] слід надати право на шлюб з [PERSON] , так як укладення шлюбу відповідає її інтересам, інтересам [PERSON] та інтересам майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

19\~листопада 2021\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 235, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені вже більш ніж чотири роки тому. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Від відповідача до суду також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 235 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

19 листопада 2021 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 18). Відповідач відзив до суду не подав, про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7,8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07 липня 2016 року, місце реєстрації: Миргородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Спільних дітей від цього шлюбу сторони не мають. Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

19 листопада Київський районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яким відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , проте судом не вирішено питання про стягнення аліментів та судових витрати. Згідно ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав - відмовлено. При винесенні судового рішення не вирішено питання про стягнення аліментів та судових витрат. На даний час діти перебувають у батьків-вихователів ДБСТ [PERSON] та [PERSON] . На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182, 183 ЦПК України. При цьому, суд враховує вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п.п. 1,3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення судом та не вирішено питання про судові витрати. У судовому засіданні представник позивача надавались пояснення з даної позовної вимоги. Оскільки судом не було вирішено питання про стягнення аліментів та розподіл судових витрат, то в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позовні вимоги задоволено частково, отже з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

19 лютого 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Вільхівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2002 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітньго сина: [PERSON] , [INFO] , який за твердженням позивача, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами не існує на час подачі даного позову. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин з грудня 2016 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

19 лютого 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу по м.Золотоноша Золотоніського МРУЮ у Черкаській області за актовим записом № 5. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2014 року, сторони проживають в одному домоволодінні, але окремо один від одного і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що відповідач протягом останнього року спільного проживання негативно відноситься до старшої дитини позивачки від першого шлюбу, неодноразово застосовував відносно неї протиправну поведінку, а тому між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи, що на утриманні позивачки знаходяться двоє неповнолітніх дітей, та на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем при подачі позовної заяви, що стверджується квитанцією № 9507264 від 03.09.2014 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

19 лютого 2005 року сторони у Конотопському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і на утримання якого позивач добровільно надає матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 18.07.2016 р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сімї постійно виникали сварки, непорозуміння і це призвело до того, що з січня 2016 року припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розглдя справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово оповіщена у встановленому законом порядку.(а.с.12,17). У звязку з неявкою відповідача у судове засідання, зі згоди позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх позивач не бажає. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

19 лютого 2008 року Запорізькою сільською радою Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. У цьому шлюбі народилося четверо дітей син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Чоловік ухилявся від виконання сімейних обовязків, систематично влаштовував сварки, проявляв неповагу, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою в присутності дітей. З 27.03.2014 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вважає, що їхня сімя розпалася, спільне життя і збереження сімї стали неможливими. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що з 27.03.2014 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам дітей подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 18, 55, 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved