Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

18 жовтня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти у сумі 31 350,00 грн. у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди; кошти у сумі 7 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди; витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 1 600,00 грн., а всього стягнути грошових коштів на суму 39 950,00 грн. та судові витрати у розмірі 400,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.01.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем «ДЕУ» державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], проїжджаючи регульоване перехрестя вул. Хрещатик і вул. Б.Хмельницького у м. Києві, рухаючись по вул. Б.Хмельницького, у порушення вимог п.16.6 Правил дорожнього руху України, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Тойота» державний номер [NUMBER] під керуванням позивача і який належить їй на праві приватної власності. Згідно постанови суду винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Як зазначає позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав значних пошкоджень та згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] становить 31 351,38 грн. та вартість проведення експертизи становить 1 600,00 грн. Цивільна відповідальність власника автомобіля «Деу» державний номер [NUMBER] на момент пригоди була застрахована ПрАТ СК «Україна» полісом № 5685929 від 29.09.2015 року, однак ліцензія на право здійснювати страхову діяльність на території України у даної страхової компанії була відкликана 15.07.2015 року, а тому отримати компенсацію за заподіяння матеріальної шкоди неможливо. Також позивач зазначає, що їй спричинена моральна шкода, яка виражається в тому, що внаслідок пошкодження автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді позивач не могла користуватись власним автомобілем тривалий час, зазнала клопотів у зв'язку з його ремонтом, а тому враховуючи постійні переживання, порушення нормальних життєвих зв'язків позивач оцінила моральну шкоду в розмірі 7 000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в обгрунтування заперечень зазначив, що відповідальність за спричинену шкоду має нести власник автомобіля та роботодавець, враховуючи, що факт перебування в трудових відносинах з [PERSON] (служба таксі «Оранж таксі»). Крім того, позивач не скористалась своїм правом отримання страхового відшкодування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в обгрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] як власник автомобіля «ДЕУ», державний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та технічний паспорт до нього передала [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника зазначеного автомобіля була застрахована в період з 29.09.2015 року по 28.09.2016 року, а тому саме страхова компанія має нести відповідальність за спричинену шкоду. Також не обгрунтовані вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому не можеть бути задоволені. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засідання докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Тойота» державний номер [NUMBER]належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 26.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, проте провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В постанові зазначено, що 05.01.2016 року о 12 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ДЕО» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Хрещатик та вул. Б.Хмельницького в м. Києві, не пропустив зустрічний автомобіль марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, чим порушив п.16.6 ПДР України. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ, який 18.08.2016 року складений ПП «Галавтоекспертиза», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER]внаслідок ДТП 05.01.2016 року складає 31 351,38 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «ДЕУ», державний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ СК «Україна». Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач [PERSON] в запереченнях зазначав, що він керуючи автоомбілем під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з [PERSON], проте суду не було надано належних та допустимих доказів наявності трудових відносин з власником транспортного засобу чи будь-якою іншою особою. Отже, оскільки внаслідок порушень ПДР України [PERSON] був пошкоджений автомобіль позивача, вина відповідача [PERSON] у спричиненні матеріальної шкоди позивачу відсутня, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заявлену суму відшкодування матеріальної шкоди, що становить 31 350,00 грн. та 1600,00 грн. за витрати з визначення вартості матеріального збитку. Позивач скористалась своїм правом та обрала спосіб захисту порушеного права, звернувшись із позовними вимогами про відшкодування спричиненої шкоди до винуватої особи, а тому з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.01.2016 року у справі 6-2808цс15 суд не може погодитись із запереченнями відповідача що саме страхова компанія має відшкодувати спричинений збиток. Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд враховує, що позивач тривалий час не могла користуватись власним автомобілем для власних потреб, не могла здійснити його повний ремонт, а також виходячи із вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. Крім того, у відповідності до положень статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial