Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2016 року. Дітей залишено проживати разом із нею. З цього часу відповідач участі у вихованні і утриманні дітей не приймає, не цікавиться їхнім навчанням і здоров'ям, з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає про що свідчить заборгованість по аліментах. Позивач повністю утримує дітей, дбає про їхнє здоров'я, духовний розвиток, піклується про них. Відповідач не цікавиться дітьми взагалі, не контактує з ними, перешкод для їхнього спілкування позивач не чинила. Вказує, що відповідач повністю самоухилився від виховання синів, не бере ніякої участі в житті дітей, повністю ігнорує свої обов'язки. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак від нього надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Представник органу опіки та піклування Іваничівської РДА в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Підтримала висновок органу опіки та піклування Іваничівської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання ним позову у даній справі. Суд, ознайомишись із матеріалами сприви приходить до висновку, про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх синів [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.6) та [PERSON] [INFO] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.7) Шлюб між сторонами розірваний 09 вересня 2016 року, що підтверджується копією рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2016 року (а.с.9). Дітей залишено проживати разом із матір'ю [PERSON] Відповідно до довідки Головного державного виконавця ВДВС Іваничівського РУЮ Микитюка М.М. заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01 січня 2019 року становить 27690,45 грн. (а.с.16). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Іваничівської райдержадміністрації Волинської області від 25 лютого 2018 року № 208/35/2-19 (а.с.28), відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, перебування його в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дітей. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, вихованням дітей не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально їх не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов'язками. Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час умисно ухиляється від обов'язку по вихованню малолітніх синів, неналежно ставиться до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, будучи працездатною особою, матеріально не утримує дітей. Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька [PERSON] до своїх малолітніх дітей, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідача і умисне ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей. Така поведінка відповідача шкодить правам та інтересам їхніх синів, негативно впливає на їх психологічний стан. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 768,40 грн. судового збору, що підтверджеється документально (а.с.1).

Outcome: approved