Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

19 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09 березня 2021 року приватним нотаріусом\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»10 600 грн 37 коп.. На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу\~міста Києва\~Мельника Ю.А. з його пенсії здійснювались щомісячні утримання заборгованості на користь відповідача на суму 1466 грн. 20 коп., 370 грн. 80 коп. з яких йому було повернуто. Посилаючись на те, що рішенням суду від 08 вересня 2021 року вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, просив стягнути з відповідача на його користь 1095\~грн.\~40\~коп. в рахунок повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса як безпідставно набутих коштів, а також, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином. Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про причини неявки свого представника не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористався. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 600 грн 37 коп. Як вбачається з відповіді відділу\~обслуговування громадян\~№ 8\~(сервісний\~центр)\~управління обслуговування\~громадян Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Миколаївській\~області за\~вих.\~№ 12373-12197/А-02/8-1400/21\~від 30\~вересня 2021\~року та\~довідки №\~1400-0211-8/65654\~від 30\~вересня 2021\~року, з пенсії [PERSON] здійснювались щомісячні утримання заборгованості на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»на суму 1466 грн. 20 коп., 370 грн. 80 коп. з яких йому було повернуто (а. с. 8,9). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №483/1383/21 від 08 вересня 2021 року, що набрало законної сили 11 жовтня 2021 року, вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз ст. 1212 ЦК України цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Оскільки вказаним вище рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса, на підставі якого здійснювалось звернення стягнення на пенсію позивача для задоволення вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», стягнуті приватним виконавцем грошові кошти є безпідставно набутим майном і підлягають поверненню позивачеві на підставі ст. 1212 ЦК України. Вирішуючи позов в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За приписами п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї. Протиправна поведінка це різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Частинами 2, 3 ст. 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Під зловживанням правом у аспекті п. 3 ст. 35 Конвенції Європейський суд з прав людини розуміє у звичайному значенні, прийнятому загальною теорією права, зокрема, факт, що володілець права здійснює його поза призначенням упереджено (рішення у справі «Mirolubovs and Others v. Latvia» від 15 вересня 2009 року (заява № 798/05), § 62). Згідно з ч. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 3.6. Рішення Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р (ІІ)/2021 у справі за конституційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» щодо відповідності Конституції України (конституційності) ч. 3 ст. 13, ч. 3 ст. 16 ЦК України, на думку Конституційного Суду України, учасник цивільних відносин у разі потреби за допомогою відповідної консультації зможе розумно передбачити, які його дії можуть бути в подальшому кваліфіковано як недобросовісні та такі, що порушують межі здійснення цивільних прав, зокрема у формі зловживання правом, та якими можуть бути юридичні наслідки таких дій. Статтею 41 Конституції України встановлено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (частина перша), а також припис щодо неможливості протиправного позбавлення права власності та непорушності права приватної власності (частина четверта). У даному випадку, відповідач без наявності достатніх правових підстав звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором, за яким не мав права стягувати грошові кошти, пред`явив цей виконавчий напис на примусове виконання, через що були порушені права позивача. Безпідставність вимог відповідача встановлено рішенням суду, що набрало законної сили та не підлягає доведенню на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір\~моральної шкоди,\~відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~23\~ЦК України\~суд враховує,\~що внаслідок\~недоотримання пенсії\~позивач відчував\~душевні страждання\~та був поставлений\~в скрутне\~матеріальне становище,також був змушений вдаватись додаткових зусиль для організації свого життя та поновлення своїх порушених прав, що потягло вимушені зміни у його життєвих зв`язках. Разом з тим, суд враховує вимоги розумності, справедливості і поміркованості та виходить з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, а тому вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди позивачеві стягнути з відповідача на його користь 1000 грн.. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги / [PERSON] є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач звільнений як інвалід ІІ групи. На підставі викладеного,

Outcome: partial