Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

17 березня 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь 164 091,8 (сто шістдесят чотири тисячі девяносто одну гривню вісімдесят копійок) гривень основного боргу та судові витрати в розмірі 1641,00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.07.2010 року, встановлено, що 06.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута попередня домовленість про купівлю-продаж належної [PERSON] земельної ділянки, в рахунок чого останній отримав в якості авансу суму, еквівалентну 17350 доларів США. Оскільки угода не відбулася, то на підставі ч. 2 ст. 570 ЦК стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 142 132,50 гривень, що було еквівалентно 17350 доларам США на час розгляду справи. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже з прийняттям судового рішення зобовязання [PERSON] визначено в національній валюті України та підлягало виконанню з дня набуття чинності рішенням суду з 12.07.2010 року. Виконавчий лист неодноразово подавався до примусового виконання, однак у звязку з відмовою боржника добровільно виконати судове рішення та у звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, повертався стягувану без виконання. На даний час виконавчий лист перебуває на примусовому виконанню із первісною заборгованістю в розмірі 142 132,50 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він забовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цого Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового забовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку інфляційних втрат, всього за період з серпня 2010 року по січень 2016 року включно інфляція складає 200,45%. Індекс інфляції розраховувався згідно рекомендацій, викладених в Листі ВСУ від 03.04.1997 року № 62-97, що від суми 142 132,50 складає 284 904,50 гривень. Сума, що підлягає стягненню складає 142772 грн. В звязку з вищенаведеним, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить: основної заборгованості 142 772 грн., 3% річних за 2011-2015 роки (за 5 років) 15% від суми 142 132,5 складає 21 319,80 грн., усього підлягає стягненню 164 091,80 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, крім суми заборгованості, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1641,00 грн., про що свідчить відповідна квитанція у матеріалах справи. На підставі викладенного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved