Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

19.04.2019 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача, в якому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1570, на підставі ст.ст.105,110, 112 Сімейного кодексу України, а також стягнути на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2500\~грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, на підставі ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та характери, що призвело до виникнення сварок, втрати почуття любові та поваги один до одного. З березня 2016 року вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство, мешкають окремо. Позивач вважає, що подальше сімейне життя з [PERSON] неможливе та суперечить їх інтересам. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач утриманням їх спільної дитини не займається, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 2500 грн. на місяць, але не\~менш ніж\~\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи із\~дня пред`явлення\~цього позову,\~тобто з 19 квітня 2019\~ року\~ і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.06.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином завчасно про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у сумі 2500 грн. щомісяця не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29.08.2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1570. (а.с.20). Подружжя від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю.(а.с. 14) Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, мешкають окремо, примирення не бажають. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на момент розгляду даної справи, немає. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 серпня 2010 року подружжя має від шлюбу дочку [PERSON] , [INFO] , в якому відповідач вказаний батьком, а позивачка матір`ю. (а.с. 13) [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що їх з відповідачем дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.ч.1,2\~ст.184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років на місяць становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь\~позивачки [PERSON] \~ аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] \~у розмірі\~2500 грн. \~щомісячно, але не\~менше ніж\~\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~\~починаючи із\~дня пред`явлення\~цього позову,\~тобто з 19 квітня 2019\~ року\~ і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України\~\~суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved