Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

18.09.2017 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю,свої позовні вимоги обґрунтовав тим,що йому на праві власності належить 1/2 частка будинку за адресою: вул. Серова,24 у м. Дружківка Донецької області. В даному будинку крім нього також зареєстровано [PERSON]. Відповідач у будинку не мешкає , комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В будинку не має її речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить захистити його право на власність та зняти з реєстрації відповідача. В судове засідання позивач не зявився, надав клопотання розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати спрау у його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи її повідомлено належним чином, заяву про відкладення розгляду справи не надала, поважність причин неявки до суду не повідомила. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу за наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 1/2 частина будинку, який розташовано за адресою:вул. Сєрова, 24 у м. Дружківка Донецької області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 серпня 2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 4653873 від 09 вересня 2004 року (а.с.8,9). Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному будинку за адресою: вул.Серова,24 у м. Дружківка Донецької області, що підтверджується записом у домовой книзі від 09 жовтня 2013 року, довідкою Начальника загального відділу виконкому міської ради від 13 вересня 2017 року № 2990, відомостями виконкому Дружківської міської ради від 25 вересня 2017 року (а.с.6,7,11,19) Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Як вибачається із позовної заяви відповідач з квітня 2016 року не мешкає у будинку, що підтверджується актом обстеження житла від 03 вересня 2017 року, рішенням Дружківського міського суду від 17 листопада 2016 року (а.с.10, 12) . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 18.09.2017 року [PERSON] просив визнати відповідача [PERSON], такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у спірному будинку з квітня 2016 року, тобто понад рік. Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірний будинок у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації 07 серпня 2004 року . Тобто на час звернення власника будинку до суду (18.09.2017 року) з позовом про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірному будинку, минуло тринадцять років. З зазначеного в позові моменту [PERSON] в спірному житловому приміщенні відсутня понад рік, а тому є усі правові підстави для визнання її, такою, що на час звернення позивача до суду втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідач не мешкає у будинку № 24 по вул. Серова у м.Дружківка, не сплачує комунальних платежів, не ведє ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаного будинку позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved