Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

19 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому прохав суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що йому на підставі договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS]. У вищевказаному будинку зареєстрована дочка його колишньої дружини [PERSON] від іншого шлюбу - [PERSON] Остання фактично більше трьох років не проживає в будинку за вищевказаною адресою, так як переїхала до м. Києва, де мешкає і до цього часу. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням знятися з реєстрації у його будинку, проте вона від цього ухиляється. Реєстрація відповідачки за місцем проживання позивача в належному йому будинку створює перешкоди в реалізації ним права на субсидію. В зв'язку з цим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що будинок [ADDRESS] належить йому на підставі договору дарування будинку. [PERSON] є дочкою від першого шлюбу його колишньої дружини [PERSON] Він 14.07.2012 року [PERSON] зареєстрував у вказаному будинку. Але в 2012 року чи в 2013 року відповідачка переїхала жити до м. Києва і проживає там до цього часу. Він влітку і восени 2015 року просив її знятися з реєстрації в його будинку, вона пообіцяла, але до цього часу так цього і не зробила. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не надала, про відкладення розгляду справи не прохала. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виник житловий спір. Даний спір регулюється ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією.... Згідно зі ст. 7 цього Закону - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.... Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі Договору дарування, укладеного між [PERSON] і [PERSON] від 17.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. і зареєстрованого в реєстрі за № 604 (а. с. 5). У вказаному будинку з 14 липня 2012 року позивач зареєстрував відповідачку [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Роменського МВ УДМС в Сумській області (а.с. 19). Відповідачка [PERSON] є дочкою від першого шлюбу дружини позивача [PERSON], з якою рішенням Роменського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року було розірвано шлюб (а.с. 7). З довідки квартального комітету № 7 виконкому Роменської міської ради суду відомо, що [PERSON] є зареєстрованою в будинку [ADDRESS], але з 2012 року вона у вказаному будинку не проживає, а фактично мешкає в м. Києві (а.с. 8). Зазначені обставини також підтверджуються: актом проведення обстеження сімей міста на предмет фактичного проживання для призначення субсидії …. від 21.09.2015 року, довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16.09.2015 року, довідкою про доходи [PERSON] від 07.09.2015 року, в якій вказано про її основне місце роботи в м. Києві в ТОВ «Робота Інтернешнл», та витягом з будинкової книги (а.с. 8, 9, 10, 11, 12-13). Крім того, свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача і йому відомо, що відповідачка [PERSON] більше року в належному позивачу будинку [ADDRESS] не проживає. Він її бачив лише 1 раз влітку 2014 року коли вона приїздила в гості до [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що взагалі не бачила [PERSON] за місцем мешкання позивача і його дружини, хоча проживала поруч з ними близько трьох років. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено доказами, що відповідачка [PERSON] в будинку [ADDRESS] фактично не проживає з літа 2012 року без поважних причин, має інше місце проживання, про що відповідачка ніяким чином не заперечила, тому її необхідно визнати в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Також, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати - по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та по оплаті правової допомоги в розмірі 800 грн. (а.с. 1, 14).

Outcome: approved