Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

17 січня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2021 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду [PERSON] ( далі- позивач) пред`явив до суду позовну заяву до [PERSON] (далі-відповідач), якою просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 червня 2005 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, за актовим записом №26. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 червня 2005 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрваний Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, за актовим записом №26. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на протязі декількох років спільне життя з відповідачем не складалося, тому що вони мають різні погляди на життя та обов`язки, на підставі чого у сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинені з серпня 2020 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, за актовим записом №26, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 03 червня 2005 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області) (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 грудня 2005 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с. 7). В силу статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. За змістом положень частини 1 статті 24 СК України та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] у своїй заяві не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишає його без змін. Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки про це зазначено в позовній заяві [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved