Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

18 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтовування своїх вимог зазначила, що 30 грудня 2006 року помер її двоюрідний дядько [PERSON]. За життя [PERSON] мав у власності дві земельні ділянки, кадастрові номери: 1422480500130000103 розміром 4,62 га та 1422480500120000162 розміром 0,43 га. Крім того, [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 02.07.2000 року, відповідно до ст. 1268 ЦК України, успадкував право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Світанок» Костянтинівського району розміром 5,91 га умовних кадастрових гектарів, яке за життя належало померлій [PERSON], про що вона отримала сертифікат серії ДН №0114914, зареєстрований 26.03.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів за №7388. За життя [PERSON] заповіту не складав, до теперішнього часу крім неї спадщину ніхто не прийняв, оскільки інші спадкоємці відсутні. 11.02.2013 року вона подала до другої Костянтинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частину спадщини у вигляді житлового будинку і земельної ділянки, на якій він розташований, вона оформила у встановленому порядку. У видачі свідоцтва про прийняття спадщини на земельну частку (пай), земельні ділянки, кадастрові номери 1422480500130000103 розміром 4,62 га та 1422480500120000162 розміром 0,43 га, їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу акту на землю та через те, що за життя [PERSON] не оформив спадщину на земельну частку (пай). Тому, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 4,62 га, кадастровий номер 1422480500130000103, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області в межах: -А землі Олександро - Калинівської с/р; -Б землі ділянки №330. Також визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,43 га, кадастровий номер 1422480500120000162, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області в межах: - від А до Б землі [PERSON]; - від Б до В землі Олександро - Калинівської с/р; - від В до Г землі [PERSON]; - від Д до А землі [PERSON] Також просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,91\~умовних кадастрових\~гектарів,\~розташованого в\~КСП «Світанок» Костянтинівського району Донецької області, яке належало померлій 02.07.2000 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0114914, зареєстрований 26.03.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку за №7388. Позивач [PERSON]\~та її\~представник [PERSON]\~у судове\~засідання не\~зявилися,\~надали суду\~заяви про\~розгляд справи\~у їх\~відсутність,\~позовні вимоги\~підтримали у\~повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.40). Зясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 грудня 2006 року у с. Олександро Калинове Костянтинівського району Донецької області помер [PERSON], про що складений відповідний актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО, №132175, виданого 01 січня 2007 року виконкомом Олександро - Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Ступінь родинного звязку позивача [PERSON] та померлого [PERSON] як племінниці та дядьки підтверджується рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2012 року, яким встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме: визнано [PERSON],\~яка народилася\~21\~листопада 1966\~року в\~с.\~Олександро-Калинове\~Костянтинівського району\~Донецької області,\~двоюрідною племінницею\~[PERSON],\~померлого 30\~грудня 2006\~року в\~селі Олександро-Калинове\~Костянтинівського району\~Донецької області. Рішення суду набрало законної сили 11 грудня 2012 року (а.с.8). Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2013 року встановлено, що [PERSON],\~[INFO],\~який народився\~у с.\~Олександро-Калинове,\~Костянтинівського району\~Донецької області\~та відповідно\~до свідоцтва\~про смерть,\~актовий запис\~№ 1\~від 01.01.2007\~року,\~зроблений виконкомом\~Олександро -\~Калинівської сільської\~ради Костянтинівського\~району Донецької\~області,\~помер 30\~грудня 2006\~року в\~с.\~Олександро-Калинове\~Костянтинівського району\~Донецької області,\~та [PERSON],\~[INFO],\~який народився\~у с.\~Олександро-Калинове,\~Костянтинівського району\~Донецької області\~та помер\~30\~грудня 2006\~року в\~с.\~Олександро-Калинове\~Костянтинівського району\~Донецької області,\~є однією\~і тією\~же людиною. Рішення суду набрало законної сили 05 квітня 2013 року (а.с.9). Спадщина, яка залишилася на день смерті спадкодавця, складається із земельної ділянки, площею 4,62 га, кадастровий номер 1422480500130000103, та земельної ділянки, площею 0,43 га, кадастровий номер 1422480500120000162, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №034089 (а.с.14), та права на земельну частку (пай) розміром 5,91\~умовних кадастрових\~гектарів,\~розташованого в\~КСП «Світанок» Костянтинівського району Донецької області. У 1997 році [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Світанок» Костянтинівського району, серія ДН №0114914, зареєстрований 26.03.1997 року за №7388 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить особистий підпис [PERSON] у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються у Костянтинівській районній державній адміністрації по КСП «Костянтинівський», КСП «Світанок», КСП «Микитівський» (а.с.21-23). Відповідно до відомостей, наданих Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 02 липня 2000 року [PERSON] померла, про що виконкомом Олександро - Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області складено відповідний актовий запис №17 (а.с.24). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 29.04.2018 року, на момент смерті 02.07.2000 року [PERSON], [INFO], у будинку разом з померлою за адресою: с. Олександро-Калинове Костянтинівського району, був зареєстрований тільки її чоловік [PERSON], [INFO], який помер 30.12.2006 року (а.с.25). 19 березня 2018 року державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, загальною площею 5,05 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422480500:13:000:0103 (площа 4,62 га) та кадастровий номер 1422480500:12:000:0162 (площа 0,43 га), які розташовані на території Олександро Калинівської сільської ради Костянтинівського району, та на право на земельну частку (пай) розміром 5,91 умовних кадастрових га, розташованого в КСП «Світанок» Костянтинівського району, після померлого 30 грудня 2006 року двоюрідного дядька [PERSON], у звязку з відсутністю оригіналів державного акта на право власності на земельну ділянку та сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с. 26). З відповіді Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори на запит суду від 22.05.2018 року та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №551995261 від 22.05.2018 року, вбачається що в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа за №26/2013 від 11 лютого 2013 року щодо майна померлого 30 грудня 2006 року [PERSON]. 19 квітня 2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя двоюрідної племінниці [PERSON], [INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Олександро - Калиново Костянтинівського району Донецької області, вул. Зарічна, буд. 22 (а.с.36-38). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст.41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб. Відповідно до\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ»,\~власник земельної\~ділянки або\~землекористувач може\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~права,\~навіть якщо\~ці порушення\~не повязані\~з позбавленням\~права володіння\~земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як вбачається з Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті двоюрідного дядьки права власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved