Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

19 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Дніпропетровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» про стягнення заборгованості за трудовою угодою. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що між сторонами 05.05.2016 року було укладено трудову угоду №42, за якою відповідач доручив, а позивач зобовязався за винагороду до 30.06.2016 року виконати проектні роботи по обєкту «Капітальний ремонт мосту на 95 км ПК7 дільниця Дарниця Гребінка» РФ «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, проте відповідач відмовився від оплати його послуг, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за трудовою угодою в сумі 10 112,00 грн., а також компенсації судових витрат (т. 1 а.с.а.с. 2 5, 14). Того ж дня [PERSON] також звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Дніпропетровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» про стягнення заборгованості за трудовою угодою. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що між сторонами 05.05.2016 року було укладено трудову угоду №4, за якою відповідач доручив, а позивач зобовязався за винагороду до 30.06.2016 року виконати проектні роботи по обєкту «Капітальний ремонт мосту на 102 км ПК10 дільниця Дарниця Гребінка» РФ «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, проте відповідач відмовився від оплати його послуг, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за трудовою угодою в сумі 10 112,00 грн., а також компенсації судових витрат (т. 1 а.с.а.с. 36 39, 48). 01 листопада 2016 року суд своєю ухвалою обєднав позови [PERSON] в одне провадження (т. 1 а.с. 83). 16 листопада 2016 року ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання недійсними трудових угод (прийнято ухвалою від 21.11.2016 року). Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що [PERSON] не мав кваліфікаційного сертифікату відповідальних виконавців окремих робіт, отже не мав права виконувати роботи, визначені трудовими угодами. Крім того, треті особи, які брали участь в укладенні угод від імені ПАТ «Українська залізниця» не мали право укладати угоди без письмового дозволу керівництва філії. Викладені обставини стали причиною звернення ПАТ «Українська залізниця» із зустрічним позовом про визнання трудових угод №№41, 42 недійсними (т. 1 а.с.а.с. 102 104, 109). 06 лютого 2017 року ПАТ «Українська залізниця» уточнило зустрічний позов, додатково зазначивши, що на час укладення оспорюваних угод [PERSON] не був субєктом господарювання та не мав ліцензію на виконання проектних робіт і сертифікат інженера-проектувальника. Крім того, [PERSON] при укладенні трудових угод не було надано повну та достовірну інформацію, вихідні дані, необхідні для виконання робіт. Укладаючи трудові угоди №№41, 42 треті особи порушили приписи пунктів 5.5, 5.6 Положення про філію «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» щодо погодження усіх правочинів, які перевищують 10\~000,00 доларів США (т. 1 а.с.а.с. 170 174). 13 лютого 2017 року представник ПАТ «Українська залізниця» заявив усне клопотання про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, яке зняв у судовому засіданні 14.03.2017 року. У судовому засіданні представниця [PERSON] підтримала первісний позов, заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог. Представник ПАТ «Українська залізниця» у суді заперечував проти задоволення первісного позову, підтримав зустрічні позовні вимоги. Треті особи у судовому засіданні не заперечували проти задоволення первісного позови, заперечуючи проти зустрічних позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, треті осіб, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Судом було встановлено, що 05.05.2016 року між ПАТ «Українська залізниця» (замовник) і [PERSON] (виконавець) було укладено трудову угоду №42, за якою замовник доручив, а виконавець зобовязався за винагороду (10\~112,00 грн.) до 30.06.2016 року виконати індивідуально визначену роботу проектні роботи по обєкту «Капітальний ремонт мосту на 95 км ПК7 дільниця Дарниця Гребінка» РФ «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (т. 1 а.с.а.с. 8 11). Того ж дня між ПАТ «Українська залізниця» (замовник) і [PERSON] (виконавець) було укладено трудову угоду №41, за якою замовник доручив, а виконавець зобовязався за винагороду (10\~112,00 грн.) до 30.06.2016 року виконати індивідуально визначену роботу проектні роботи по обєкту «Капітальний ремонт мосту на 102 км ПК10 дільниця Дарниця Гребінка» РФ «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (т. 1 а.с.а.с. 42 45). 08 червня 2016 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг до трудової угоди №42 від 05.05.2016 року (т. 1 а.с. 12). Того ж дня між сторонами було підписано акт прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг до трудової угоди №41 від 05.05.2016 року (т. 1 а.с. 46). Дотепер ПАТ «Українська залізниця» не сплатило [PERSON] заборгованість за виконані за укладеними трудовими угодами роботи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частинами 1, 2 статті 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У відповідності з частиною 1 статті 854 ЦК якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Згідно з пунктами 2.1, 3.1, 3.2 трудових угод №№41, 42 замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобовязання за відповідну винагороду виконати індивідуально визначену роботи (усі істотні умови, притаманні договору підряду, сторони дотримали). Після завершення робіт виконавець надає замовникові технічну документацію та акт прийому-передачі виконаних робіт. Замовник протягом двох календарних днів із дня одержання акта прийому-передачі виконаних робіт, за відсутності зауважень, зобовязаний його оформити і направити виконавцю. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 трудових угод №№41, 42 за результатами виконаної роботи та після підписання акті прийому-передачі замовник виплачує виконавцеві винагороду в сумі 10\~112,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця. Обовязковою умовою отримання виконавцем винагороди є підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт. Строк оплати виконаної роботи протягом 15 календарних днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. За правилами частини 1 статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом було встановлено, що 05.05.2016 року [PERSON] зобовязався на свій ризик виконати певну роботу за завданням ПАТ «Українська залізниця», а останнє зобовязалося прийняти та оплатити виконану роботу, отже між сторонами було укладено договори підряду, у розумінні статті 837 ЦК. При цьому сторони узгодили у трудових угодах усі істотні умови, передбачені цивільним законодавством. Крім того, 08.06.2016 року між сторонами було підписано акти прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про фактичне виконання [PERSON] взятих зобовязань (пункти 3.1, 3.2 трудових угод) та виникнення у ПАТ «Українська залізниця» обовязку з оплати виконаних робіт (пункти 4.1, 4.2 трудових угод). Фактичне виконання робіт за укладеними трудовими угодами додатково підтверджується технічною документацією, переданою [PERSON] ПАТ «Українська залізниця» разом з актами прийому-передачі, інші документи, складені при виконанні трудових угод (внутрішні зобовязання з додатками по обох обєктах, робочі проекти, акти виконання внутрішніх зобовязань, повідомлення про акцепт), копії яких долучено до матеріалів справи (т.т. 2, 3). Абзацом 1 частини 1 статті 530, частиною 1 статті 527 ЦК передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Трудовими угодами було встановлено строк виконання ТОВ «Українська залізниця» зобовязань з оплати виконаних [PERSON] робіт 15 календарних днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. Відтак, оскільки умови пунктів 4.1, 4.2 трудових угод ПАТ «Українська залізниця» виконані не були, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь грошових коштів на трудовими угодами №№41, 42 такими, що підлягають повному задоволенню. При цьому у порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] підлягають стягненню компенсація судових витрат останнього у сумі 1\~102,40 грн. (т. 1 а.с.а.с. 1, 35). Розвязуючи зустрічні позовні вимоги, суд виходить з наступного. Серед іншого ПАТ «Українська залізниця» у зустрічному позові зазначило, що [PERSON] при укладенні трудових угод та їх виконанні не мав відповідної ліцензії, а також сертифікату (стаття 837 ЦК, стаття 17 Закону України від 20.05.1999 року №687-ХІV «Про архітектурну діяльність», пункт 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво обєктів»). Суд критично ставиться до цього доводу, оскільки [PERSON] згідно з укладеними трудовими угодами виконував лише індивідуально визначену роботу проектні роботи по конкретних обєктах, які у свою чергу були частиною проектної документації, що розроблялася під керівництвом головного інженеру проекту (ГІПа) або головного архітектора проекту (ГАПа). Саме ці особи і повинні, у розумінні приведених вище норм, мати відповідні кваліфікаційні сертифікати. Згідно з довідкою про виконання робіт та надання послуг за квітень 2016 року відповідальними особами із сертифікатами за проектними роботами було визначено начальника архітектурно-будівельного відділу Дніпропетровського відділення [PERSON], начальника відділу вишукувань, модернізації та ремонту колії і станцій [PERSON] та начальника відділу автоматики, телемеханіки, звязку та електропостачання [PERSON] (т. 1 а.с.а.с. 147 150). При цьому дії Дніпропетровського відділення із залучення до виконання певних робіт інших осіб (зокрема, [PERSON]В.) цілком узгоджуються з диспозицією частини 1 статті 838 ЦК, відповідно до якої підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник. Твердження представника ПАТ «Українська залізниця» про термін отримання [PERSON] сертифіката інженера-проектувальника №АР 011712 лише 03.11.2016 року є хибним, оскільки на веб-сайті vugip.org.ua у відповідному розділі (дата надання сертифіката) відображається у порядку «місяць-день-рік», а не «день-місяць-рік» (як зазначив представник), тобто 11.03.2016 року (т. 1 а.с. 199). Безпосередня і активна участь [PERSON] у виконанні оспорюваних правочинів в якості головного інженера проекту (ГІПа) підтверджується технічною документацією (внутрішні зобовязання з додатками по обох обєктах, робочі проекти, акти виконання внутрішніх зобовязань, повідомлення про акцепт), копії якої долучено до матеріалів справи (т. 2 а.с.а.с. 1, 52, 80 82, 151, 174, т. 3 а.с.а.с. 1, 51, 79 81, 149, 173). Стверджуючи про недійсність укладених між сторонами трудових угод, ПАТ «Українська залізниця» вказало на те замовник при укладенні правочинів у порушення приписів статті 888 ЦК та пунктів 5.8 трудових угод не надав виконавцеві повну та достовірну інформацію, вихідні дані, необхідні для виконання робіт. Між тим, цей довід не відповідає дійсності, оскільки усі зазначені відомості (перелік робіт, детальний опис, найменування обєктів, нормативні вимоги, вартість, розмір винагороди тощо) було вказано у зведених кошторисах виконаних робіт/наданих послуг (додатки №1), які є невідємними частинами трудових угод (т. 1 а.с.а.с. 11, 45). Крім того, на думку ПАТ «Українська залізниця», про недійсність укладених трудових угод також свідчить те, що [PERSON], який підписав угоди від імені замовника, не мав на це право. Цей довід не відповідає змістові підпункту 7.1.3 пункту 7.1 розділу 7 Положення про Дніпропетровське відділення Філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно з яким відділення (начальником якого був [PERSON]С.) має право за письмовим погодженням керівництва філії залучати до виконання окремих робіт, участі у вивченні окремих питань вчених і фахівців, спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками), представників інститутів громадського суспільства (т. 1 а.с.а.с. 92 100). Суд критично ставиться до доводу зустрічної позовної заяви щодо недотримання при укладенні трудових угод правила про погодження усіх правочинів, які перевищують 10\~000,00 доларів США, оскільки ці угоди були укладені на значно меншу суму. Додатково про фактичне виконання [PERSON] зобовязань за укладеними між сторонами трудовими угодами та прийняття такого виконання ПАТ «Українська залізниця» свідчить те, що вся виконана [PERSON] технічна документація зберігається в Регіональній філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (що свідчить про прийняття виконаних робіт), яка і надала цю документацію на запит суду (т. 1 а.с. 167). Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для застосування приписів статей 203, 215 ЦК і вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Outcome: approved