Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

18 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її частину квартири [ADDRESS]. [INFO] помер його син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину квартири [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] та [PERSON], крім них, в спірній квартирі були зареєстровані та проживали він та його син від першого шлюбу - [PERSON], який не є спадкоємцем першої черги за померлими. Квартира належить на праві спільної сумісної власності йому, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У 1996 році квартира була приватизована на чотирьох осіб. В березня 2014 року від його імені по довіреності до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири після померлої [PERSON] та на 1/4 частину квартири після померлого [PERSON], звернулася [PERSON] 25.03.2014р. постановами про відмову у вчиненні нотаріальною дії державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири після смерті дружини та на 1/4 частину квартири після смерті сина у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з позовом, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на 1/4 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на 1/4 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. (а.с.2-3). В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач передчасно звернувся до суду з вказаним позовом. Від Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а також копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON]. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні. Суд встановив, що 26.11.1996 року Дніпропетровською облспоживспілкою було видано свідоцтво про право власності на житло [ADDRESS], яка належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказане свідоцтво було зареєстроване в МБТІ в реєстровій книзі за реєстраційним № 306п-69 (а.с.8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2013 року (а.с.13). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 3 вересня 2013 року (а.с.14). 25 березня 2014 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після смерті дружини [PERSON] та на 1/4 частину квартири після смерті сина [PERSON], оскільки в нього на руках були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру (а.с.4-5). Вказані обставини підтверджуються копіями спадкових справ, заведених у Восьмій дніпропетровській державній нотаріальній конторі. У судовому засіданні також було встановлено, що позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська про визначення часток в праві власності на спірну квартиру. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року (вказане рішення набрало законної сили) визначено, що частки у спільній сумісній власності на квартиру [PERSON], [PERSON] та померлих - [PERSON], [PERSON] є рівними і кожному співвласнику належить по ? (одній четвертій) частині квартири (а.с.46-47). Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. З наданих копій спадкових справ вбачається, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини за законом, однак нотаріус останній раз постановою від 25 березня 2014 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на це майно. В судовому засіданні позивач пояснила, що оригінали правовстановлюючих документів у неї на руках відсутні, а тому вона не може їх подати нотаріусу для оформлення своїх спадкових прав. Приймаючи до уваги викладене та реальну неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємця першої черги, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved