Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

18.03.2021 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх з відповідачем шлюб зареєстрований 26.12.1999 Желдецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №9. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.1999 вона уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народилось четверо дітей, з них неповнолітніми є донька [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось. Так, між ними відсутнє спілкування та взаємопорозуміння через різні характери, інтереси, цінності. Окрім того, відповідач періодично зловживає алкогольними напоями, що призводить до скандалів та побоїв. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить ї інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, також позивач, що відповідач ніде не працював, незабезпечував сім`ю матеріально, періодично вживав алкогольні напої. Також вказала, що протягом тривалого часу разом з відповідачем не проживають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та вказав, що він працював та все робив для благополуччя сім`ї. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 26.12.1999 Желдецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.12.1999. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (арк. справи 4). У шлюбі в сторін по справі народилось четверо дітей [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.06.2011), [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.12.2006), [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.12.2000) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.02.2000) (арк. справи 5-7). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 1999. Мають четверо дітей, двоє з них неповнолітні та проживають разом з позивачкою. Однак подружжя припинило шлюбні відносини, протягом тривалого часу разом не проживають, не поєднані спільним побутом і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність спілкування і взаємопорозуміння, окреме проживання, відсутність спільного побуту, небажання позивачки примиритись та зберегти сім`ю дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище [PERSON] , суд залишає позивачу це прізвище.

Outcome: approved