overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

19.10.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 18.07.2014, від даного шлюбу в них народився син [PERSON], 13.12.2014 р. н. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач останнім часом не надає, у звязку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2017 і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла письмова заява позивача про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої [PERSON] просить дану справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх повністю. В судове засідання відповідач не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, відповідно до якої відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19 грудня 2014 року, позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], 13.12.2014 р. н., який проживає з матірю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини в заявленому розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

19.10.2017 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що [INFO] р. померла його мати [PERSON] . Після її смерті приватним нотаріусом Любашівського районного нотаріального округу Одеської області відкрита спадкова справа. Однак нотаріус відмовив йому у оформленні спадщини після смерті матері через розбіжність у написанні прізвища та по батькові матері у свідоцтві про її смерть та у свідоцтві про його народження , а саме у його свідоцтві про народження прізвище та по батькові матері зазначено [PERSON], а в свідоцтві про смерть матері - [PERSON] Посилаючись на викладене, просить суд встановити факт , що померла [PERSON] являлась його матір»ю. Заявник в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень по справі немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що [INFO] р. померла [PERSON] . Після її смерті приватним нотаріусом Любашівського районного нотаріального округу Одеської області відкрита спадкова справа. Нотаріус відмовив заявнику у оформленні спадщини після смерті [PERSON] через розбіжність у написанні прізвища та по батькові останньої у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження заявника. Як видно зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] р. (а.с. - 7) У свідоцтві про народження заявника прізвище , ім.»я , по батькові матері зазначене [PERSON]( а.с.- 12 ) Як зазначено у листі приватного нотаріуса Любашівського районного нотаріального округу Одеської області Бобошко Н.Є. № 745/02-14 від 17.10.2017 р. видати свідоцтво про право на спадщину заявнику неможливо через вказану розбіжність у написанні прізвища та по батькові спадкодавиці ( а.с.- 6 ). Як видно з довідки Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 3752 від 10.10.2017 р., [PERSON] проживала станом на [INFO] р. разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] Проаналізувавши свідоцтво про народження заявника , інші докази у справі , суд дійшов висновку , що [PERSON] являлась матір»ю заявника . Оскільки як видно з вказаного листа нотаріуса встановлення факту , що померла [PERSON] являлась матір»ю заявника необхідно заявнику для видачі йому свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті його матері, то вимогу заявника про встановлення вказаного факту належить задовольнити. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 25.11.1996 року відділом РАЦС Новоград-Волинського міськвиконкому, актовий запис № 401. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25.11.1996 року відділом РАЦС Новоград-Волинського міськвиконкому, актовий запис № 401, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 027429 від 25.11.1996 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом доМихайліченко О.В. про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що 26.09.1997 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що Відділом реєстрації одружень м.Миколаєва зроблено відповідний актовий запис № 962. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Подружні відносини фактично припиненні з 2013 року, примирення та збереження сімї неможливе. Ухвалою суду від 20.10.2017 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.09.1997 року сторони зареєстрували шлюб про що Відділом реєстрації одружень м.Миколаєва зроблено відповідний актовий запис № 962. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з матірю [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони з 2013 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. В судове засідання сторони по справі не зявились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №764. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні [PERSON] Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сімя сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сімї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 17.12.2016 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з лютого 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.12.2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Суворовським районним у м.Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1617. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що шлюб був зареєстрований 29.05.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 821. Син [PERSON] народився 15.10.2014 року. Сімейне життя подружжя фактично припинене у звязку з постійними непорозуміннями та конфліктами, що виникали між ними. Позивач не бажає в подальшому проживати однією сімєю з відповідачем, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Коцюбинська». Суду пояснила, що їх з чоловіком відносини погіршились і вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Примирення між ними неможливе, в шлюбі з відповідачем вона знаходитись не бажає. Представник позивача - [PERSON] позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Кухарчук») [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.05.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 821 (а.с. 3). Син [PERSON] народився 15.10.2014 року. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, в судовому засіданні позивач повідомила, що не бажає зберегти сім`ю і прийшла до твердого переконання про це. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати судовий збір в сумі 640 грн. (а.с. 1), сплачений [PERSON] відповідно до квитанції від 18.10.2017 року, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку, яка розташована на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України вона має право на успадкування майна, що належить його померлому батькові [PERSON]. [PERSON] вчасно, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса в м. Немирів Вінницької області, з заявою про прийняття спадщини. Заяву у неї було прийнято, однак нотаріус попередила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину, тому що в свідоцтві про смерть [PERSON] [NUMBER], зазначено по батькові - «[PERSON]», а в державному акті на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,78 га [NUMBER], виданого на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Байраківської сільської ради народних депутатів від 4 листопада 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів 8 грудня 1997 року, по батькові зазначено - «[PERSON]». З яких причин було допущено помилку її не відомо. Представник заявника [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити, так як встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] необхідно для оформлення спадщини. Суд, заслухавши представника заявника, приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у Свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що є Свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно і спадкоємцем за законом є дочка [PERSON]. Той факт, що [PERSON], який помер [INFO] належить державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану на території Байраківської сільської ради, підтверджується: довідкою Байраківської сільської ради № 90 від 18.03.2017, копією державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], Свідоцтвом про смерть [PERSON], копією паспорта [PERSON]. Факт, що просить встановити заявник має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 21.10.2014 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. В судове засідання сторони не зявились, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 241486. Сторони мають неповнолітню дитину доньку Галину, [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-СГ № 475957). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, сторони наполягають на розірванні шлюбу, клопотань про можливість збереження шлюбу не заявили, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 19.10.2017 року. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, за якими стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею вищезазначені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved