Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

18.07.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що після придбання вказаної квартири 19.03.2016 р. у [PERSON] відповідачі залишилися зареєстрованими у квартирі позивача, чим порушується право власності останнього на відповідне нерухоме майно. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, якою позов підтримав, просив розглянути справу без його присутності. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до суду не з'явились. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2016 р., посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, набув право власності на квартиру [ADDRESS], тому має право володіння, право користування та право розпорядження зазначеним житловим приміщенням. Виникнення права відповідача на користування житловим приміщенням та обсяг цих прав залежить від наявних саме у власника майна прав. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідачі укладали з позивачем як власником житлового приміщення які-небудь договори щодо неї чи узгоджували із позивачем можливість свого проживання в якості тимчасових мешканців. Проте, сама наявність реєстрації відповідачів у належній позивачу житловому приміщенні є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування спірним житловим приміщенням порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, зо втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем 18.07.2016 р. було сплачено судовий збір у сумі 551, 20 грн. за подання позову. На підставі вищевикладеного та ст.ст.316, 317, 337, 391 ЦК України, ст.ст. 3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215, 217, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved