Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

18 червня 2019 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що наказом від 26.10.2018 року служба у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області тимчасово влаштувала до її родини неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] Матір`ю дитини є [PERSON] . Батько записаний на підставі ст.135 СК України. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 18.03.2019 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її дитини, [PERSON] . Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 07.06.2019 року [PERSON] та її чоловіка, [PERSON] , призначено піклувальниками над неповнолітнім [PERSON] Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2018 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Наказом служби у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області від 26.10.2018 року вирішено тимчасово влаштувати до сім`ї [PERSON] та [PERSON] неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СК України, державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 18.03.2019 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її дитини, [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 07.06.2019 року за №1289 [PERSON] та [PERSON] призначено піклувальниками над неповнолітнім [PERSON] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 та ч. 4ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.2ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі за вибором того разом з ким проживає дитина(ст.181 СК України). Згідност.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Врахувавши, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , хоча позбавлена батьківських прав, однак це не звільняє її від обов`язку утримувати дитину, яка перебуває на утриманні піклувальника (позивача в справі), суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивача та присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 18 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 768 грн 40 коп. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved