Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

18 грудня 2018 року, [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 06.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 92), в якому у сторін народилась малолітня донька Аліна, [INFO], посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення господарства, виховання дитини та подружні відносини, шлюбні стосунки між ними припинились з грудня 2017 року, і з цього часу вони мешкають окремо, у звязку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, враховуючи, що позивач на сьогодні має намір створити нову сімю. В судове засідання позивач не з`явився, однак надіслав до суду свою письмову заяву, в якій повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити і слухати справу без його участі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 15). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України, за останньою відомою судові і позивачу адресою її місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надала (а.с. 14,18,21). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не зявився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 06.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 92), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 189013 від 06.07.2013 р., в якому у сторін народилась малолітня донька Аліна, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 372658 від 26.11.2013 р. (а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя між подружжям не склалось, через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення господарства, виховання дитини та подружні відносини, шлюбні стосунки між ними припинились з грудня 2017 року, і з цього часу вони мешкають окремо, у звязку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, враховуючи, що позивач на сьогодні має намір створити нову сімю. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам, свободам позивача, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, позивачем не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved