Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

18.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 103\~256,57 грн.: з яких 80\~877, 90 грн. сума боргу, 4\~191, 38 грн. інфляційні, 1\~409 грн. 3 % річних, 16\~778,29 грн. пеня, посилаючись на\~те,\~що 11.06.2018 року він позичив своєму знайомому [PERSON] грошові кошти у сумі 3\~000 доларів США на строк один місяць до 10 липня 2018 року. На підтвердження факту передачі коштів відповідач написав власноручно розписку. Станом на початок лютого 2019 року відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав. У наслідок того, що відповідач відмовляється повертати кошти, позивач змушений звернутися до суду. Позов просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 11.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у 3 000 доларів США на строк один місяць до 10 липня 2018 року. Укладання договору позики підтверджується копією письмової розписки від 11.06.2018 року, яка\~ знаходиться в матеріалах справи (а.с. 7). Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконав, до теперішнього часу сума позики [PERSON] не повернута. На усні звернення [PERSON] відповідач [PERSON] не реагує та відмовляється від повернення позики. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Статтею 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 103 256 грн. 57 коп., яка складається з: 80\~877 грн. 90 коп. сума боргу, 4\~191 грн. 38 коп. індекс інфляції, 1\~409 грн. 00 коп. 3 % річних, 16\~778 грн. 29 коп. пеня. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 1 032 грн. 57 коп. (а.с. 10). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved