overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

18.04.2019 року до суду звернулося Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що між сторонами на підставі заяви відповідача від 10.10.2012 року останній було надано кредит у сумі 8510 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, відповідач неналежним чином виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбачених умовами договору №б/н від 10.10.2012 року, заборгованість за кредитом станом на 26.02.2019 року становить 19210,99 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 7207,37 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 4028,83 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 0 грн., заборгованість по пені в сумі 5894,03 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати на суму від 100 грн. в сумі 689,76 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 891 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 10.10.2012 року станом на 26.02.2019 року в сумі 19210,99 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. 18.04.2019 року до суду звернувся представник позивача Савіхіна А.М. з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 06.05.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження по суті у судове засіданні на 16.06.2019 року. 22.10.2019 року представник позивача Гей О.Д. позов підтримав, суду пояснивши, що між сторонами 10.10.2012 року був укладений договір надання банківських послуг, який складався з заяви відповідача від 10.10.2012 року та Умов і Правил надання банківських послуг та тарифів банку, відповідач отримала банківську картку та доступ до рахунку, на якому знаходились кредитні кошти, відповідач неналежним чином виконувала обов`язки за договором, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, прохав позов задовольнити та стягнути заборгованість станом на 26.02.2019 року в сумі 19210,99 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн., не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, відзив на позов не подав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

18.04.2019 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк Приватбанк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з заявою від 15.04.2011 року на отримання кредиту у сумі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.4 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 15.04.2011 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 25.02.2019 року в сумі 11848,06 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 3372,22 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2138,99 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 4246,47 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 540,38 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 15.04.2011 року станом на 25.02.2019 року в сумі 11848,06 грн., судові витрати в сумі 1921 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15.04.2011 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк Приватбанк, справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 02.05.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 21.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позов не надав. 21.06.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~21.06.2019 року відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. \~ \~ \~ \~Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

18.04.2019 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк Приватбанк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з заявою від 16.08.2012 року на отримання кредиту у сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.4 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 16.08.2012 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 06.03.2019 року в сумі 19800,81 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 90,01 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 5783,39 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 10758,32 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1750,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 919,09 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 16.08.2012 року станом на 06.03.2019 року в сумі 19800,81 грн., судові витрати в сумі 1921 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.08.2012 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк Приватбанк, справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 26.04.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 21.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позов не надав. 21.06.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~21.06.2019 року відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. \~ \~ \~ \~Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем з 05.10.1996 року, який зареєстрований 05.10.1996 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис № 09. Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сім`ї вважає неможливим, подружні відносини з відповідачем припинені 8 років тому, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не спілкуються між собою. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 05.10.1996 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 05.10.1996 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис № 09 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с. 4-7). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені 8 років тому, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 21.10.2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільних дітей від даного шлюбу у сторін немає. На час звернення до суду позивач проживає окремо від відповідача, спільний побут та господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу для позивача неможливі. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 21.10.2017 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області; стягнути з відповідача сплачений нею при поданні позову до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до суду також не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив проти їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2017 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.6), який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ В\~позовній заяві\~позивач в\~обґрунтування позову\~ посилається на те, що він являється власником будинку, який розташований в [ADDRESS] . Разом з ним у будинку зареєстровані: донька [PERSON] , 1970 року народження, та онука [PERSON] , 2001 року народження. З 2017 року відповідачі у будинку не проживають, комунальних послуг не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей відповідачів в будинку не мають, відносин не підтримують. Просить позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок являється власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом від 28.03.2019 року № 4722, виданої [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , до складу сім`ї, які зареєстровані за даною адресою, входять: [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідок адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 03.03.2006 року за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою не значиться. Згідно копії паспортів, виданих відділом УФМС Росії по Удмуртскій Республіці в Устинівському районі м. Іжевська, [PERSON] та [PERSON] з 29.09.2017 року являються громадянами Російської Федерації, що підтверджує факт постійного проживання відповідачів на протязі тривалого часу на території Російської Федерації. \~ \~ \~ \~Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному будинку, не проживають за місцем реєстрації з 2017 року, без поважних причин, тому вони повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що вона та відповідач 18 травня 2013 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем погіршились та в даний момент вони припинили шлюбні відносини. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року .Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 18.05.2013 року, про що 18.05.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2016 року (а.с.5). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

18.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1979 року у Палаці Щастя м. Ворошиловграда. Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми. Шлюбні відносини фактично припинились із-за втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим з травня 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 01 вересня 1979 року у Палаці Щастя м. Ворошиловграда, актовий запис № 1211. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначила позивач, шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2014 року, з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [INFO] » та просить суд залишити їй шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

18.04.2019 року позивачка через свого представника звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Представник позивача в судовому засіданні не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційній WEB-сторінці суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є батьком малолітнього - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яка мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved