Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

19 вересня 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІМЕКСБАНК» пред'явило позов до [PERSON], [PERSON] з вимогою стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість в загальному розмірі 61 344,24 гривень, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе договірних зобов'язань за Договором № 999-00045693/1 про надання кредиту, укладеному між сторонами 12 березня 2013 року. Ухвалою судді від 09.10.2014 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 27 жовтня 2014 року представник позивача до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 березня 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІМЕКСБАНК» (надалі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір № 999-00045693/1 про надання кредиту (надалі - Договір кредиту), відповідно до якого останній отримав овердрафт з максимальною сумою заборгованості 50000 гривень 00 копійок, зі сплатою процентів в розмірі 19 % річних та остаточним поверненням овердрафту до 11 березня 2016 року. Банк свої зобов'язання за договором перед Позичальником, стосовно видачі кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [NUMBER] за період з 12.03.2013 року по 26.08.2014 року. В п. 2.6. Договору кредиту встановлено, що сплата відсотків Позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 12 числа, починаючи з 12 квітня 2013 р. Однак умови Договору кредиту, щодо своєчасного погашення заборгованості, Позичальником не виконувалися, внаслідок чого, станом на 26 серпня 2014 року в [PERSON] перед Банком виникла заборгованість в розмірі 61 344,24 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 12 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України) За положеннями ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу поручитель [PERSON] повідомлена належним чином, що підтверджується копією вимог вих. № 8922 від 19.08.2014 р. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved