overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через прояву неповаги з боку відповідача, відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 2. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 076311. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ФП № 181866. Причинами розпаду сімї стали проява неповаги з боку відповідача, відсутність взаєморозуміння та втрата почуттів любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 181866 та довідкою про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Сімя існує лише формально, вони втратили почуття любові одне до одного. Подальше сумісне життя і збереження сімї є не можливим. В позові позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Полторацька. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу, наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: ксерокопію паспорта позивача [PERSON]; ксерокопію ідентифікаційного номера позивача [PERSON]; свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 078239 від 14 липня 2011 року видане виконкомом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ТП № 185915 від 07 грудня 2012 року; ксерокопію посвідчення (категорії 4) [PERSON] серії В-П № 797367 від 04 січня 2011 року; ксерокопію паспорта відповідача [PERSON], суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України. На підставі наведеного, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 17.09.2014р. помер її чоловік, [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. 13.06.2015р. вона звернулася до Погребищенської державної нотаріальної контори. Проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку на прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки вона проживає в [INFO] і з початком АТО на Донбасі у звязку з військовими діями у місті не мала матеріальної можливості для своєчасного подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду повідомлення про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав повідомлення про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачкою наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] З дитинства сестра захворіла на психічну хворобу та на даний час знаходиться на лікуванні в 2-ій обласній психіатричній лікарні. [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях та потребує постійного догляду. Заявник бажає доглядати свою рідну сестру [PERSON] та бути її опікуном, оскільки батьки померли, а крім [PERSON] близьких родичів немає. В звязку з чим просить визнати [PERSON] [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном над рідною сестрою. В судовому засідання заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала із вищевказаних підстав. Особа, щодо якої вирішується питання позбавлення недієздатності, [PERSON], пояснила, що заявник є її сестрою та періодично її відвідує, не заперечувала проти визнання її недієздатною та призначення її опікуном [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в письмовій заяві просить розгляд справи проводити без участі представника Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області. Суд, заслухавши пояснення заявника, особи, щодо якої вирішується питання позбавлення недієздатності, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 393 від 12.10.2015 року, [PERSON] виявляє ознаки легкої розумової відсталості (виражена дебільність) з порушенням поведінки. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-28.) Як пояснила заявник у судовому засіданні, за станом свого здоровя, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обовязки опікуна над своєю рідною сестрою. Пунктом 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного Кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області про доцільність призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON], суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном рідну сестру [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

17 серпня 2015 року було проголошено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Семеняка А.А., Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., про визнання заповіту недійсним, зобов'язання вчинити певні дії. У зазначеному рішенні суду не вирішено питання про судові витрати, розгляд питання про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином. Враховуючи вимоги ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення без участі сторін, оскільки їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року залишено без задоволення позов [PERSON] до [PERSON], Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Семеняка А.А., Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., про визнання заповіту недійсним, зобов'язання вчинити певні дії. Позивачем при поданні позову до суду не сплачено судовий збір. Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме визнати заповіт недійсним, зобов'язати Першу Павлоградську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області вчинити певні дії. Відповідно до пп.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (1218 грн. х 0,2=243,60 грн.). Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»від 17 жовтня 2014 року якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Тобто, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. х 2= 487,20грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

17 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 11.07.1992 року, виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис за № 67. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та позивачкою постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично припинились, після чого сторони однією сім'єю не проживають та спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачкою не виникло. Ухвалою суду від 27.08.2015 року сторонам у справі було надано строк для примирення який сплинув 26.02.2016 року. У судове засідання сторони не з'явились, про що позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та що він наполягає на розірванні шлюбу. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідачка, повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але в телефонній розмові повідомила, що з'явитися в судове засідання не має можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 14 серпня 2015 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис за № 67, серії [NUMBER], сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 21 листопада 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають в одному будинку, але в різних кімнатах. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідачки на його користь сплачені судові витрати, а тому суд це питання й не розглядає. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

17 серпня 2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Черкаський, буд. 188, яка проводилась 18.02.2014 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку, шляхом накиду проводів фази та нуля відкритою електропроводкою від дооблікових проводів на напругу квартири, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, де вказав, що разом з відповідачами він є власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 серпня 1999 року, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради. Позивач бажає, щоб йому було визначено його частину в спільній сумісній власності в квартири [ADDRESS] та визнано за ним право на 1/3 частку вказаної квартири, оскільки всі співвласники мають по 1/3 частині квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] з позовом згодна та зазначила, що вона та її дочка відповідач [PERSON] мають на праві спільній сумісній власності 2/3 частини спірної квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила, тому суд ухвалив слухати справу у її відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було приватизовано квартиру [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 серпня 1999 року, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради ( а.с.3,5). Спірна квартира складається з двох кімнат загальною площею 45,5 кв. м (а.с.7-8). Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON] як приватна спільна сумісна власність. (а.с.4). Відповідно до ст. 355 Цивільного Кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.356 Цивільного Кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Позивач [PERSON], як власник має право на виділ йому частки у спільній власності на квартиру [ADDRESS], що не впливає на право власності інших співвласників та не зачіпає їх інтереси. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх його доходів, щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В позовній заяві позивачка зазначила, що 25 червня 1998 року вона уклала шлюб з позивачем [PERSON], який був зареєстрований Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану, за актовим записом № 25. Також позивачка зазначила, що від спільного шлюбу в них народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин. Шлюбні відносини фактично припинилися. Позивачка працює на посаді начальника відділу з питань надання адміністративних послуг- державний адміністратор Веселинівської райдержадміністрації, однак заробітної плати на утримання неповнолітнього сина не вистачає. Відповідач участі у вихованні сина [PERSON] не приймає, допомоги на його утримання не надає. Відповідач працює механіком в південному окрузі філії Веселинівського району ПАТ «Миколаївобленерго» та отримує заробітну плату. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів на утримання сина щомісяця починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану, за актовим записом № 25. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан позивачки, на утриманні якої знаходиться неповнолітній син, та матеріальний стан відповідача, який працює, отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні немає, аліменти нікому не платить, проти позову не заперечував, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved