overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 4 місяців. Неповнолітніх дітей вони не мають та спільних поглядів на сімейне життя також не мається, що ускладнює їх відносини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 06.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Дмитрашківською сільрадою Вінницької області; неповнолітніх дітей не мають. У судовому засіданні сторони підтвердили, що примирення не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу дітей немає. Через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги та любові одне до одного сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 15. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 090012. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, втрата поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 16 вересня 1995 року в Новосанжарському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, актовий запис № 61, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 1995 року в Новосанжарському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, актовий запис № 61 (а.с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 10.02.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 150. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], 18.06.2011р.н. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у останньому судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.02.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 150. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], 18.06.2011р.н. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 27 серпня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 317. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з 30 вересня 2015 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 317, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2008 році, мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], 2004 та [INFO], які живуть з позивачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому в серпні 2015 року припинили шлюбні стосунки. В суді позивачка доводи позову підтримує і пояснила, що причиною звернення до суду з позовом є зловживання відповідача спиртними напоями. Відповідач з позовом згідний і пояснив, що причиною припинення спільного життя була подружня зрада позивачки під час його перебування у складі антитерористичної операції на Донбасі. Сторони не бажають, щоб суд надавав строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки у серпні 2015 року та ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтв про шлюб, народження синів та довідки з місця проживання позивачки . Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

19 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 23 грудня 2011 року, мотивуючи тим, що на протязі більше ніж двох останніх років відбуваються сварки та не проживають разом. Вказує, що відповідач постійно ображав її та зневажав. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 29.04.2016 р. і 18.05.2016 р. без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач у своїй заяві погодилася на постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2011 року. Від вказаного шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем, що підтверджується відповідними документами (свідоцтва про народження і довідка сільської ради). Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з осені 2013 року. Приводом та підставою для цього є зневажливе ставлення відповідача до дружини. Відповідач отримавши судову повістку за місцем реєстрації не скористався своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

19 квітня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася заявник [PERSON] із вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що її рідний батько, - [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 1995 року з діагнозом, - «черепно-мозкова травма голови внаслідок ДТП». Згідно довідки МСЕК він є інвалідом першої групи, та не може бути пристосований до будь-якої праці. Вказувала на те, що на даний час опікуном її батька, - [PERSON], є її мати, та колишня дружина батька, - [PERSON], [INFO], яка є інвалідом третьої групи. Зазначала, що її брат, - [PERSON], [INFO], та сестра, - [PERSON], [INFO], не заперечують, щоб її було призначено опікуном над їх батьком. Посилалася на ті обставини, що у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, її мати більше не в змозі піклуватися про батька. На підставі вищевикладеного просила задовольнити заяву у повному обсязі. Присутня у судовому засіданні заявник [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала заяву у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ній, просила суд її задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник заінтересованої особи, - Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, - [PERSON], надав пояснення по суті справи, підтримав заяву у повному обсязі, просив суд її задовольнити. Крім того, надав до суду подання №14/29-1231 від 16 травня 2016 року, згідно з яким, Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

19 квітня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 03 березня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо, він матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 03 березня2012 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1768 від 19.04.2016 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина майже не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

19 квітня 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності документа, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. У звязку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подати документи до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для призначення пенсії. При перевірці документів було встановлено невідповідність в написанні року народження заявника у трудовій книжці замість «1956 року» вказано «1989 рік», що є роком заповнення трудової книжки. Вказана невідповідність в році народження позбавляє заявника можливості оформити пенсію. В паспорті громадянина України, довідці про звільнення № 089551 від 28 березня 1988 року рік народження заявника зазначено як «1956», в звязку з чим заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки АТ-ІІІ № 4483130. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просив встановити факт належності йому трудової книжки. Представник заінтересованої особи Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] (а.с.17). Зясувавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у звязку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подавати документи до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для призначення пенсії. При перевірці документів було встановлено невідповідність в написанні року народження заявника у трудовій книжці замість «1956 року» вказано «1989 рік», що є роком заповнення трудової книжки (а.с.9-11). Згідно паспорта громадянина України (а.с.4-6), довідки про звільнення № 089551 від 28 березня 1988 року (а.с.7) рік народження заявника зазначено як «1989». На підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки невідповідність його року народження в трудовій книжці позбавляє його права оформити пенсію, тому слід встановити факт, що трудова книжка АТ-ІІІ № 4483130, яка заповнена 31 серпня 1989 року на імя «[PERSON], [INFO]», належить саме йому, оскільки цей факт не може бути встановлений в даний час іншим шляхом.

Outcome: approved