Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

18.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Власне малого підприємства «Навігатор», третя особа - Південна Товарна Біржа, в якому просив суд ухвалити рішення про визнання дійсною угоди купівлі-продажу нежитлового приміщення - будинок [ADDRESS], укладеної між [PERSON] та Власним малим підприємством «Навігатор», зареєстрованої 30.09.1998 року в Південній Товарній Біржі та ММБТІ 16.10.1998 року за реєстровим №44. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.09.1998 року придбав у відповідача вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено Південною Товарною Біржею та зареєстровано за №9291. Позивачу стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. До судового позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надсилав. Представник третьої особи - Південної Товарної Біржі до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.09.1998 року [PERSON] уклав з ВМП «Навігатор», в особі власника [PERSON], договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по [ADDRESS], згідно якого ВМП «Навігатор», в особі власника [PERSON] продав, а [PERSON] купив належне продавцю на праві власності нежитлове приміщення - будинок [ADDRESS]. Договір зареєстровано Південною Товарною Біржею в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №9291. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.10.1998 року в реєстрову книгу за реєстровим №44. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачами права власності на спірне домоволодіння в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, позивачем, як покупцем були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема він: оплатив продавцю вартість нежитлового приміщення, прийняли її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєстрували біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved