Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

18.04.2019 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, який стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016, стягнувши з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення синами повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 на її користь з відповідача, на утримання їх синів, стягнуто аліменти в загальному розмірі 1500 грн. щомісячно на трьох дітей. На сьогоднішній час, беручи до уваги вік дітей, підвищення вартості життя, збільшення витрат на їх утримання, стягнутий з відповідача розмір аліментів не забезпечує повноцінного, гармонійного розвитку дітей. З жовтня 2018 року вона визнана інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, часто потребує стаціонарного лікування, тому позбавлена можливості додаткових заробітків, з метою забезпечення належно рівня життя та розвитку синів. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач до суду не з`явилася, відповідно до її заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 42). Відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 30-31), до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 38, 41). Відповідно до ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, за наявності згоди на це позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги вище викладене, суд на місці постанови провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, докази, подані позивачем на обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 01.07.2006 по 20.02.2017 перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2006 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 20.02.2017 (а.с. 8-12). [PERSON] та [PERSON] є відповідно батьком та матір`ю [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 13-15). З батька дітей [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016, стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 16-18). Як слідує з довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 856 від 18.04.2019, діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні (а.с. 21). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, у [PERSON] погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим їй призначено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 20). Як вказувала позивач, погіршення стану здоров`я вимагає періодичного стаціонарного лікування та позбавляє її можливості знаходити додатковий заробіток для забезпечення належного рівня життя її синів. Крім цього, з моменту ухвалення рішення суду від 11.02.2016 змінився вік дітей, значно зріс рівень споживчих цін, а відповідно витрати на фізіологічні потреби дітей в харчуванні, одязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», на одну дитину віком від 6 до 18 років в місяць встановлено такі розміри прожиткового мінімуму: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; Отже, з січня 2019 року мінімальний розмір аліментів, визначений на законодавчому рівні для дитини з 6 до 18 років складає 1013,50 грн. (2027 грн. х 50%/100), а з 1 липня - 1059 грн.; для дітей віком до 6 років - відповідно 813 грн. та 849,50 грн. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився та не скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву, подання доказів на заперечення позовних вимог позивача. Зокрема, відповідач не надав будь-яких доказів щодо стану свого здоров`я, матеріального чи сімейного стану, наявності у нього інших утриманців, кредитних чи інших матеріальних зобов`язань. Натомість позивач вказала на зміни в своєму стані здоров`я, які унеможливлюють забезпечення нею належного рівня життя і розвитку синам, вказала на збільшення витрат на утримання синів, у зв`язку з їх віком та потребами, що також не заперечив відповідач. Як вказувала в позові позивач, [PERSON] працевлаштований не офіційно та має можливість утримувати дітей. Відповідач вказане не спростував. Тому, беручи до уваги вище викладені обставини, виходячи з принципів диспозитивності та змагальності, справедливості та забезпечення найкращих інтересів дітей, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення синами повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є необхідним і достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. Оскільки сторони не домовилися про інше, розмір стягнутих аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved