Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

17.12.2015 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті їхнього батька [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, яку за законом прийняла їхня мати - [PERSON], та отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.10.1998року, зокрема, на наступне спадкове майно, а саме: земельну ділянку пл.0,324 га на території с. Черневе Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області та незакінчене будівництво житлового будинку [ADDRESS] готовність якого становить 82 %, з відповідними господарськими будівлями. Вказують, що [INFO] їхня мати [PERSON] померла, своїм майном за життя не розпорядилась. Вони (позивачі) як діти померлої відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після її смерті, та у встановлений законом строк згідно до статті 1270 ЦК України, звернулись в Сьому Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити своє право на спадщину та право власності не змогли, так як нотаріус надала їм відмову у цьому, яку мотивувала тим, що у них відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті матері. З огляду на наведене, просять суд визнати за ними право власності по ? частині за кожним на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Сьомої львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду копію спадкової справи №45/2014, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - КП «Мостиське РБТІ» у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області у судове засідання не з'явилися і не повідомили про причини своєї неявки, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивачів). Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON], за життя, була спадкоємцем майна свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] і їй державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Ленишин У.М., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER], зареєстроване в реєстрі за №1-3508 (спадкова справа №486/99), зокрема, на наступне спадкове майно: земельну ділянку площею 0,324 га на території с.Черневе Чернівської сільської ради, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Чернівською сільською радою 06.03.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №54; незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] готовність якого становить 82%, з відповідними господарськими будівлями, який належав померлому [PERSON] на підставі рішення виконкому Городоцької районної ради депутатів трудящих від 31.05.1963 року за №234. Проте, право власності на дане спадкове майно [PERSON] за життя належним чином за собою не оформила. Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) незавершений житловий будинок [ADDRESS] копія якого міститься в матеріалах справи, станом на 01.07.2014року процент готовності вищевказаного спірного незавершеного житлового будинку становить 87 %. Зазначений будинок є одноповерховий, загальною площею приміщень 58,5 кв.м., складається з веранди площею 8,7 кв.м., веранди площею 8,6 кв.м., кухні-коридору площею 9,5 кв.м., кімнати площею 18,2 кв.м., кімнати площею 13,5 кв.м., а також чотирьох незавершених приміщень. До будинку приналежні господарські будівлі та споруди. Згідно довідки КП «Мостиське РБТІ» №2068 від 06.11.2015року інвентаризаційна вартість вищенаведеного незавершеного житлового будинку становить 136130 гривень. Із матеріалів спадкової справи №45/2014, заведеної у Сьомій львівській державній нотаріальній конторі, вбачається що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її діти - дочка [PERSON] та син [PERSON], позивачі у справі, які спадщину після смерті матері прийняли, подавши відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину чи претендують на таку, крім позивачів, немає. Однак, постановою державного нотаріуса Сьомої львівської державної нотаріальної контори Павлишин О.П. від 26.11.2014року, позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на таке, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON] Отже, позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв'язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON]; копією рішення виконавчого комітету Чернівської сільської ради №25 від 23.09.1999року; копією свідоцтва на забудову садиби, виданого забудівнику [PERSON]; копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.03.1998 року; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) незавершений житловий будинок [ADDRESS]; копією довідки КП «Мостиське РБТІ» №2068 від 06.11.2015року; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією спадкової справи №45/2014, заведеної у Сьомій львівській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Положення ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що спірна земельна ділянка та незавершений будівництвом житловий будинок на час відкриття спадщини належали [PERSON], матері позивачів, та те, що право власності на дане майно перейшло до останньої після смерті її чоловіка - [PERSON], беручи до уваги те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері та прийняли спадщину, інших спадкоємців, що прийняли спадщину та претендують на таку, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачів в рівних частинах, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за ними права власності на дане спадкове майно по ? частині за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved