Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про стягнення з нього боргу за кредитним\~договором №DN80AM00000070\~від 01\~серпня 2007\~року, вчинений 07 листопада 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 9878, посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані стягувачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, крім того, посилається, що існує рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до нього про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором № DN80AM00000070 від 01 серпня 2007 року, яким позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» частково задоволено, провадження по вказаній справі було відкрито 02\~листопада 2016\~року. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення. Крім цього зазначив, що не за перечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського (раніше Дніпропетровського) міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відзиву на позовну заяву до суду не надала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01\~серпня 2007\~року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN80AM00000070, відповідно до умов якого останій отримав кредит у розмірі 91533 грн. 73 коп., зі сплатою за користування ним відсотків 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 липня 2014 року. З копії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача заборгованість за договором № DN80AM00000070 від 01 серпня 2007 року станом на 10 вересня 2012 року у розмірі 69417 грн. 56 коп. та судові витрати в розмірі 892 грн. 39 коп. 07 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № DN80AM00000070 від 01 серпня 2007 року у розмірі 194126 грн. 10 коп., яка складається: з залишку заборгованості за кредитом в сумі 28992 грн. 08 коп., заборгованості за відсотками в сумі 15827 грн. 63 коп., комісії в сумі 17532 грн. 69 коп., пені в сумі 130073 грн. 70 коп. та крім того 1700 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено на підставі заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 02 листопада 2016 року, до якої стягувачем додано кредитний договір, розрахунок заборгованості, копія письмової вимоги боржнику з відміткою про її направлення 27 жовтня 2016 року. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 4 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З наданих нотаріусом на запит суду документів вбачається, що 27 жовтня 2016 року відповідачем на імя позивача було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за вказаним кредитним договором про повернення та повернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми боргу у розмірі 192926 грн. 10 коп. Підтвердження про отримання зазначеної письмової вимоги позивачем суду не надано. Також суд звертає увагу на те, що вказану вимогу відповідачем було надіслано позивачу 27 жовтня 2016 року, а 07 листопада 2016 року відповідач вже звернувся до нотаріуса, хоча така вимога повинна бути направлена боржникові не менш, ніж за 30 днів до звернення кредитора до нотаріуса за виконавчим написом. Таким чином, боргові зобовязання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Крім того, суд не може залишити поза увагою той факт, що відповідачем взагалі не надано доказів вручення [PERSON] письмової вимоги про сплату заборгованості. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, а тому при вчиненні виконавчого напису від 07 листопада 2016 року у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором № DN80AM00000070 від 01 серпня 2007 року, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Отже, нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору, сплата яких підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved