Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

18.10.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документу - акту про передачу в особисту власність житлового будинку [ADDRESS], виданого виконавчим комітетом Таборівської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області 01.09.1998 року, в якому записано та вказано по батькові власника [PERSON] - «[PERSON]» . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Ще за свого життя останнім 03.12.1999 року було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К та зареєстрований в реєстрі за № 1355, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилося, в тому числі все те, на що він по закону буде мати право спадкодавець заповідав саме заявнику. Спадщину після смерті [PERSON] заявник прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті. З приводу оформлення спадкових справ заявник звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного заповіту виданий приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К. 03.12.1999 року спадкодавцю [PERSON], так як існують розбіжності в документах в написанні по батькові спадкодавця - «[PERSON]». Посилаючись на те, що встановлення даного факту має для заявника правовстановлююче значення, в адміністративному порядку усунути вказані недоліки неможливо, тому вона змушена звернутися до суду і просить заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Вознесенська міська рада Миколаївської області - в судове засідання не з'явилися, суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про відсутність заперечень проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, інвентарної справи № 9470 на домоволодіння [ADDRESS], суд вважає, що заява підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 07.08.2001 року відділом РАГС Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 5 ). Ще за свого життя останній залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилося, в тому числі все на що він матиме право, заповів [PERSON] ( а.с. 10 ). Відповідно до виписки № 82 від 03.06.1997року з протоколів № 1 зборів уповноважених КСГП «Таборівка» вбачається, що рішенням вказаних зборів було дозволено оформлювати переселенські будинки у власність в тому числі і [PERSON]( а.с.11). Згідно копії будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] був прописаний [PERSON], якого було виписано у зв'язку зі смертю 26.02.2002 року ( а.С.14-22) Відповідно до свідоцтва про народження № з від 05.03.1949 року та свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданим 13.06.1981 року відділом(бюро) запису актів громадянського стану зазначено особа іменувалася, як [PERSON]( а.с. 23-24 ). [PERSON] звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], проте державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного заповіту, виданий приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К. 03.12.1999 року спадкодавцю [PERSON], так як існують розбіжності в написанні по батькові спадкодавця - «[PERSON]» в наданих на експертизу документах ( а.с.9) . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ( [NUMBER]) від 23.03.2001року належить [PERSON]( а.с.13) Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа також підтверджується наявними у заявника: - матеріалами інвентарної справи № 9470 по житловому будинку [ADDRESS] з яких вбачається, що оціночні акти, ескізи, експлікації були виконані на ім'я [PERSON] -актом про передачу в особисту власність житлового будинку [ADDRESS], виданого виконавчим комітетом Таборівської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області 01.09.1998 року, в якому власником зазначений «[PERSON]». За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки акт про передачу у власність переселенцю на житловий будинок на час розгляду справи залишається чинним, водночас наявні в ньому помилки в по батькові спадкодавця перешкоджають подальшому розгляду питання щодо права заявника на житловий будинок, як спадкове майно, а тому суд знаходить підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved