Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

19.08.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивач є власником квартири загальною площею 81,93 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Так, 27.02.2006 між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) було укладено кредитний договір № 06-2.1/183, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 45000,00 доларів США. Також 28.02.2007 між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено договір іпотеки, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру, загальною площею 81,93 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги. Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача зокрема і за договором № 06-2.1/183 від 27.02.2006. Через невиконання [PERSON] умов кредитного договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочало процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та 01.07.2019 на підставі іпотечного застереження в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було зареєстроване право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру, що є предметом іпотеки. Однак позивачу стало відомо, що реалізувати вказане вище майно немає можливості, оскільки відповідно до постанов відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчих проваджень № 47667099 № 43205666 від 26.05.2015 та 07.05.2014 відповідно на вказану вище квартиру накладено арешт. За таких підстав, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 321, 391 ЦК України позивач просить звільнити з-під арешту квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (номер обтяження 9805401 від 26 травня 2015 року та номер обтяження 5590510 від 07 травня 2014 року). Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.09.2019 відкрито провадження у справі, витребувано докази, наданий відповідачу строк для подання відзиву та призначений розгляд справи по суті на 10.10.2019. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.02.2020 за клопотанням представника позивача співвідповідачем у справі залучений [PERSON] . 05.03.2020 відповідач [PERSON] надіслав до Могилів-Подільського міськрайонного суду відзив на позовну заяву, в якому позовну заяву не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи» відбулась з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню, оскільки в договорі іпотеки від 28.02.2007 відсутнє іпотечне застереження, яке б дозволяло позивачу здійснити реєстрацію права власності на своє ім`я. Також рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.09.2014 у справі № 138/2625/13-ц позивачу було відмовлено у зверненні стягнення на квартиру на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». При цьому вказаний Закон діє і на даний час, що свідчить про порушення реєстрації права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи», зважаючи на відсутність згоди іпотекодавця на відчуження іпотечного майна (т. 1 а.с. 126-128). 05.03.2020 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Гарант+» Бензюри Ігоря Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Зустрічний позов мотивований тим, що на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05.06.2015 у справі № 138/871/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість. На підставі виконавчого листа, виданого за наслідками розгляду справи, було відкрито виконавче провадження, однак з [PERSON] було стягнуто лише незначний відсоток від загальної суми боргу. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що реєстрація права власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи» відбулась з порушенням вимог законодавства, оскільки в договорі іпотеки від 28.02.2007, який було укладено між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком відсутнє іпотечне застереження, яке б передбачало передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Також відповідно до рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.09.2014 у справі № 138/2625/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру) у задоволенні позову було відмовлено на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Рішення суду набрало законної сили 22.01.2015. Крім того відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час внесення запису про реєстрацію), у разі наявних зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації прав та їх обтяжень та прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав. За таких підстав позивач за зустрічним позовом просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Бензюри Ігоря Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47626770 від 04.07.2019 (номер запису про право власності 32252649, дата державної реєстрації 01.07.2019), на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру за адресою [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (т. 1 а.с. 136-139). Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.03.2020 відкрито провадження у справі за зустрічним позовом, наданий відповідачу строк для подання відзиву, об`єднано в одне провадження первісний та зустрічний позови, призначене підготовче засідання та витребувані докази. 31.03.2020 представник відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» надіслав до Могилів-Подільського міськрайонного суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зустрічну позовну заяву не визнав та просив відмовити в її задоволенні. Відзив мотивований тим, що ТОВ Кредитні ініціативи» як іпотекодержатель має пріоритетне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.3 договору іпотеки від 28.02.2007, який підписаний [PERSON] , передбачено, що задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вчинене в позасудовому порядку в тому числі шляхом передачі у власність іпотекодержателю предмету іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем основного зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про надання згоди іпотекодавцем на такі дії іпотекодержателя, а тому були всі правові підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки. Також безпідставні посилання позивача за зустрічним позовом на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки предмет іпотеки не відчужувався, а був набутий у власність в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором, крім того на це була згода іпотекодавця, визначена іпотечним застереженням в договорі іпотеки. Також, в діях реєстратора відсутні будь-які порушення законодавства, оскільки ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає такої підстави для відмови іпотекодержателю у реєстрації права власності за ним на іпотечне майно в порядку ст. 37-38 Закону України «Про іпотеку» як наявність обтяжень, яке зареєстроване після державної реєстрації іпотеки, що мало місце і в відносинах між [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 189-193). Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи. 01.10.2020 в судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Михніцький Г.Ю. первісний позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені в первісному позові. Додатково пояснив, що на день розгляду справи в суді арешт з квартири по виконавчому провадженню № 47667099 знятий, однак зазначив, що він не наділений повноваженнями відмовлятись від позовних вимог, а стадія розгляду, на якій знаходиться дана справа, не передбачає можливості подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду в цій частині, відтак просив первісний позов задовольнити повністю. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на нього, надавши аналогічні пояснення. Також представник додатково пояснив, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не може відповідати за борги [PERSON] перед [PERSON] . Вважає, що фінансовий стан [PERSON] покращився через те, що після набуття права власності на іпотечне майно ТОВ «Кредитні ініціативи» простило залишок заборгованості за кредитним договором [PERSON] , хоча вартість квартири, згідно експертної оцінки була меншою навіть за тіло кредиту. Вважає, що відповідно до законодавства оскаржити рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може лише іпотекодавець, тобто [PERSON] 01.10.2020 в судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Дубінський Ю.Я. первісний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зустрічний позов просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник надав пояснення, аналогічні позиціям, викладеним у відзиві на первісний позов та у зустрічній позовній заяві. Додатково пояснив, що [PERSON] надав позику [PERSON] саме для погашення боргу за кредитним договором від 27.02.2006. Про те, що квартира перебуває в іпотеці [PERSON] стало відомо під час розгляду судом цивільної справи за його позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Також зазначив, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень покращить фінансові можливості [PERSON] і він можливо зможе повернути борг [PERSON] . В судове засідання відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився без повідомлення причин неявки, правом подання відзиву не скористався. Відповідач за зустрічним позовом Державний реєстратор Комунального підприємства «Гарант+» Бензюра І.Ю. належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Третя особа Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив без повідомлення причин. Вказане, з урахуванням думки представників сторін, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх взаємозв`язку та сукупності, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи суд встановив, що 27.02.2006 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06-2.1/183, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 45000,00 доларів США на умовах передбачених договором ( т. 1 а.с. 5-8). Також з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором, 28.02.2007 сторони уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М., зареєстрованому в реєстрі за № 241. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю цілу чотирикімнатну квартиру, загальною площею 81,93 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 9-11). 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за грошові кошти передав ТОВ «Кредитні ініціативи» свої грошові вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до Додатку № 1 до Договору. Таким чином ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право грошової вимоги в тому числі і за кредитним договором № 06-2.1/183 від 27.02.2006 (т. 2 а.с. 113-117). 08.04.2014 приватним нотаріусом м. Києва вчинено виконавчий напис за № 1707 про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за кредитним договором про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 294947,24 грн. Постановою заступника начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 07.05.2014 було відкрито виконавче провадження № 43205666 щодо примусового виконання вказаного вище виконавчого напису та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (т. 1 а.с. 47-48). В подальшому, постановою заступника начальника Могилів-Подільського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 10.07.2014 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з неможливістю звернути стягнення на предмет іпотеки через заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304-VII. 01.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та іпотечного застереження, що міститься в п. 5.3. договору іпотеки від 28.02.2007 звернулось до державного реєстратора з заявою про реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, про що 01.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис № 32252649. Вказане підтверджується матеріалами реєстраційної справи та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173175406 від 09.07.2019 (т. 1 а.с. 12-13, т. 2 а.с. 101-139). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173175406 від 09.07.2019 вбачається, що державним реєстратором Комунального підприємства «Гарант+» Бензюрою І.Ю. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47626770 від 04.07.2019 внесено запис щодо реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно - квартиру, за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 12-13). Також з розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень вказаної вище інформаційної довідки вбачається, що на зазначену вище квартиру зареєстровано обтяження № 5590510 (спеціальний розділ), вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43205666 від 07.05.2014, видавник: відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] . Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частина 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 07.05.2014) визначає, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Як вбачається з ВП-спецрозділ виконавче провадження № 43205666, в межах якого на майно позивача накладений арешт постановою державного виконавця від 07.05.2014, відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса м. Києва від 08.04.2014 № 1707, вчиненого відповідно до договору іпотеки від 28.02.2007, стягувачем у даному виконавчому провадженні є ТОВ «Кредитні ініціативи», а боржником [PERSON] . Постановою заступника начальника Могилів-Подільського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 10.07.2014 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з неможливістю звернути стягнення на предмет іпотеки через заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304-VII (т. 1 а.с.47). Частина 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 10.07.2014) передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Проте, повертаючи виконавчий документ, державний виконавець накладений постановою від 07.05.2014 арешт на майно боржника не скасував. Частина 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Отже, враховуючи те, що на майно позивача накладено арешт, який перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним йому майном, а також те, що виконавче провадження закінчено, виконавчий документ повернуто, а термін зберігання виконавчого провадження закінчився, що підтверджується листом Могилів-Подільського ВДВС від 09.10.2019 (т. 1 а.с. 45), суд вважає, що вимоги первісного позову в частині звільнення з-під арешту належного позивачу нерухомого майна, номер обтяження 5590510 від 07.05.2014, є обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Також з розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 173175406 від 09.07.2019 вбачається, що на вказану вище квартири зареєстровано обтяження № 9805401 (спеціальний розділ), вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47667099 від 26.05.2015, видавник: відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] . Як вбачається з ВП-спецрозділ по виконавчому провадженні № 47667099 та не заперечувалось представниками сторін, арешт на вказану вище квартиру накладений на виконання ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.05.2015 про забезпечення позову у справі № 138/871/15-ц, стягувачем у даному виконавчому провадженні є [PERSON] , а боржником [PERSON] . Разом з тим, суд встановив, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.07.2020 скасовано ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.05.2015 у справі № 138/871/15-ц, якою було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (т. 2 а.с. 51-54). Більше того, постановою заступника начальника відділу Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.08.2020 знято арешт з вказаної вище квартири (т. 2 а.с. 150). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки вказане вище обтяження вже знято, тому відпали підстави, які існували на момент звернення позивача до суду з даною вимогою, а відтак вимоги первісного позову про звільнення майна з-під арешту (номер обтяження 9805401 від 26.05.2015) задоволенню не підлягають. Щодо зустрічного позву суд зазначає таке. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частина 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вже зазначалось вище суд встановив, що 27.02.2006 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06-2.1/183 (т. 1 а.с.5-8), а також 28.02.2007, з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М., зареєстрованому в реєстрі за № 241 (т. 1 а.с. 9-11). Відповідно до п. 1.2 вказаного договору іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю цілу чотирикімнатну квартиру, загальною площею 81,93 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення (т. 2 а.с. 111-117). Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотечного застереження, що міститься в договорі іпотеки (п. 5.3), на підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» та доданих до неї документів, рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Бензюри І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.07.2019 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2019 (т. 1 а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність порушення відповідачем прав, свобод та законних інтересів позивача на момент його звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватись (зачіпати) права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Частина 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Отже, законодавством чітко визначено, що право на оскарження рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, у суді належить виключно іпотекодавцю. Закон не наділяє правом на оскарження такого рішення інших осіб. Таким чином, враховуючи, що іпотекодавцем згідно вказаного вище договору іпотеки від 27.02.2007 є [PERSON] , тому право на оскарження рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру [ADDRESS] має лише [PERSON] , а не [PERSON] , який і звернувся до суду з такою вимогою, пред`явивши зустрічну позовну заяву. Крім того представник позивач за зустрічним позовом не зміг довести, що в разі скасування оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності від 04.07.2019, то таке матиме для [PERSON] наслідки у виді ефективного захисту чи поновлення його прав. Посилання представника на покращення майнового стану [PERSON] і як наслідок можливість розрахуватись з [PERSON] не мають правового значення, оскільки є лише припущеннями представника та спростовуються положеннями ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», згідно яких переважне право на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки має саме іпотекодержатель, яким в даному випадку є ТОВ «Кредитні ініціативи», а не [PERSON] . Отже безпосередньо позивач за зустрічним позовом не зазнав жодного втручання в свої права, внаслідок прийняття оскаржуваного ним рішення, оскільки воно не спричинило негативного впливу саме на нього і він не зазнав жодної реальної шкоди. З`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивача передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивачів є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення. Такий правовий висновок міститься у Постанові ВС від 15.08.2019, справа № 1340/4630/18. Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам та доказам, наданим позивачем за зустрічним позовом на підтвердження обґрунтувань зустрічної позовної заяви щодо наявності порушень вимог законодавства під час прийняття державним реєстратором 04.07.2019 рішення про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Outcome: partial