overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

18.10.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.11.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.08.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 11811,28 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 24.11.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2300,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2281,07 грн.; по відсоткам за користування кредитом 6430,58 грн.; по комісії 2061,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 538,63 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 11811,28 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

18.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 09.12.1995 року. Від шлюбу у них немає дітей. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про провдення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'являлася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 09.12.1995 р. За час спільного проживання у них дітей немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

18.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 21.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №171, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з 2014 року через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, згоден на винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 224-226 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

18.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11.06.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині часто виникають конфлікти, сварки. Тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], [PERSON] проти позовних вимог не заперечує ( а.с. 12,13 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~\~11.06.2011 року, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 277 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

18.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 25.10.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 59168,31 гривні, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився ,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 25.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит у розмірі 12000.00 гривень . Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 31.08.2016 року склався борг перед банком 59168.31 гривень, а саме борг за тілом кредиту 11845.52 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 43929.06 гривень, заборгованість за пенею та комісією 100.00 гривень , штраф 500.00 гривень, штраф 2793.73 гривень. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

18.10.2016року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 18.10.2013 року він відповідно до кредитного договору № 1459/13-А надав відповідачеві кредит в сумі 7000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,1% від залишку кредиту за кожен день користування. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав і станом на 27.10.2016р. має заборгованість за кредитом 4 588, 07 грн.,та судовий збір в сумі 1378грн., які просив стягнути з відповідача на його користь. 25.01.2017 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, та просив стягнути з відповідача залишок кредиту - 2 583, грн., нараховані відсотки за користування кредитом за період з 13.09.2014 року по 27.10.2016 року в розмірі 2 004,70 грн., судовий збір 1 378,00 грн., а всього 5 966 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але надала заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що 18.10.2013 року позивач відповідно до кредитного договору № 1459/13-А надав [PERSON] кредит в сумі 7000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,1 % від залишку кредиту за кожен день користування. За період часу з 13.09.2014 року по 25.01.2017 року сума заборгованості складає 4 820,57 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

18.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення його помешкання, а саме вартості відновлювального ремонту помешкання у розмірі 22223,70 грн, вартість пошкоджених кухонних меблів у розмірі 10000 грн, витрат на експертне дослідження у розмірі 3060 грн, а всього 35283,70 грн. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що 03.07.2016 року холодною водою було затоплене його помешкання - квартира [ADDRESS], а тому заподіяні йому збитки повинен відшкодувати відповідач, помешкання якого розташоване там же поверхом вище. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідача позов не визнали. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази - приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача [PERSON] (який не здійснював належний контроль за справністю приладів холодного водопостачання власної квартири), яка розташована поверхом вище і безпосередньо над квартирою позивача, 03.07.2016 року відбулося затоплення помешкання позивача, що підтверджується комісійним актом, який затверджений начальником ДП «СПУ» ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛБУД» і в результаті чого буди пошкоджені стеля, стіни, лінолеум у кухні, площею 7,9 кв.м, санвузлі, площею 3,1 кв.м., двох кімнатах загальною площею 25 кв.м, коридорі, площею 8,7 кв.м на загальну суму 22223,70 грн, що підтверджується висновком експерта №ЧК-364 від 06.2016 року, вартість проведення якого становить 3060 грн. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач повинна нести цивільно-правову відповідальність за заподіяні позивачу матеріальні збитки на загальну суму 25283,70 грн, що включає вартість відновлювального ремонту помешкання у розмірі 22223,70 грн, витрати на експертне дослідження у розмірі 3060 грн, так як вони настали з вини відповідача. Позивач не подав до суду належні та допустимі докази, які б свідчили про пошкодження належних йому кухонних меблів у розмірі 10000 грн, а тому позов у цій частині задоволення не підлягає. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

18.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення грошових коштів у розмірі 25300 грн у порядку застосування наслідків недійсності нікчемного попереднього правочину. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що 15.08.2016 сторони уклали письмовий договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], за ціною 683100 грн, не пізніше 16 години 30.09.2016 року. У зв'язку із виникненням судового спору щодо отриманого позивачем спадкового майна (яке вона мала відчужити і придбати вищевказану квартиру) договір купівлі - продажу квартири не був укладений нею в обумовлений строк. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у поданих запереченнях позов не визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона, яка бере участь у справі, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 15.08.2016 року сторони уклали письмовий договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], за ціною 683100 грн, не пізніше 16 години 30.09.2016 року і позивач передав відповідачу аванс у розмірі 25300 грн, який підлягав заліку в ціну квартири. У зв'язку із виникненням судового спору щодо отриманого позивачем спадкового майна (яке вона мала відчужити і придбати вищевказану квартиру) договір купівлі - продажу квартири не був укладений в обумовлений строк. Згідно положень ст.ст.215-216 ЦК України, наслідки недійсного (нікчемного) правочину застосовуються лише до укладеного правочину, яким попередній укладений сторонами договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна від 15.08.2016 року - квартири [ADDRESS], не є, а позивач заявив вимогу про стягнення грошових коштів саме з підстав нікчемності попереднього договору, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки суд позбавлений можливості самостійно змінювати підставу позовних вимог. Встановлені судом обставини є підставою для відмови у задоволенні позову, з віднесенням на рахунок позивача понесених ним судових витрат по справі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

18.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 13.03.2006 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя померла [PERSON] заповіт не склала. В передбачені законом строки мати позивача [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про право на спадщину за законом. Однак не встигнула отримати це право в звязку зі свою смертю. Після смерті матері все майно успадкував дідусь позивача [PERSON], який помер 12.02.2015 року. Оскільки, позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому у нього немає законних підстав отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на своє імя. Однак, вказаний строк для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, був пропущений ним з поважних причин, так як він відбував покарання в місцях позбавлення волі з 05.01.2012 по 10.09.2016 року. На даний час, інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] немає. В зв'язку з оформленням спадщини [PERSON] необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини до нотаріальної контори. Представник позивача надала в судове засідання заяву з проханням слухати справу за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Від Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області надійшов лист з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити йому в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

18.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Аргументуючи заявлені вимоги, вказав, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, за актовим записом №106. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, мешкають окремо. Майнового спору не має. Дітей від шлюбу не мають Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку ст.224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до\~ст..224 ЦПК України\~дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, за актовим записом №106 (а.с.6). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved