Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

18 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 09 жовтня 1995 року у Хотинському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 121, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилися діти: син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що причиною розпаду сімї є побутові сварки, конфліктні ситуації, сімейні чвари, а також різні погляди на сімю та сімейні відносини, як наслідок на протязі останніх 2 років вони проживають окремо. Також зазначила, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, відповідач зневажає її поглядами. Між нею та відповідачем немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій, в результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Кожен з них веде життя, ніяким чином не повязане з сімейними відносинами. Таким чином їхній шлюб набув лише формального змісту. Тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне подружнє проживання неможливе, сімї фактично немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 09 жовтня 1995 року у Хотинському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 121. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Малишева». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 жовтня 1995 року у Хотинському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 121, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ № 270908. У сторін від спільного подружнього життя народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 019182; син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 112075. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved