Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

19 вересня 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, які були сплачені за комунальні послуги у суму 4\~708 грн. 26 коп. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка по первісному позову посилається на те, що квартира [ADDRESS], в якій вона мешкає належить на праві власності їй та відповідачці [PERSON] по ? частині кожній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1999 року, свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, а [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2009 року. [PERSON] жодного дня з моменту оформлення права власності в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері, не проживала у вказаній квартирі. В квартирі окрім неї, [PERSON] також зареєстрована , але не має права власності неповнолітня дитина останньої. Квартира є трикімнатною, рішенням суду визначено порядок користування нею, так їй надано право користування однією окремою кімнатою, [PERSON] надано право користування другою окремою кімнатою, а одна кімната , яка є прохідною, кухня, коридор та санвузол залишені в загальному користуванні. Відповідачка [PERSON] відмовляється сплачувати всі комунальні витрати, які нараховуються за користування житлом. У звязку з чим вона вимушена останні три роки сама нести тягар утримання квартири в належному технічному стані та сплачувати всі комунальні витрати, хоча [PERSON] є таким же власником квартири , як і вона. Вона людина похилого віку, єдиним засобом до існування є пенсія, яку вона отримує, а тому їй дуже складно одній утримувати трикімнатну квартиру, однак незважаючи на це вона сумлінно ставиться до обовязку за сплати комунальних послуг, щомісячно сплачує всі послуги. [PERSON] відмовляється надавати будь які кошти на сплату комунальних витрат. Крім того [PERSON] в липні 2011 року здала в найм свою ? частину квартири трьом чоловікам , які тепер проживають в квартирі разом з нею та користуються всіма комунальними послугами,які надаються, та також не надають коштів на сплату комунальних витрат. За останні три роки вона в загальній кількості витратила 9\~416 грн., що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг. Та на думку позивачки по первісному позову її майнові права порушені зі сторони відповідачки [PERSON], а тому остання повинна повернути їй половину витрачених нею одноособово комунальних витрат , що складає 4\~708 грн. 26 коп.. У судовому засіданні представник позивачки по первісному позову повністю підтримала позовні вимоги та надала пояснення відповідні вищенаведеному, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, посилаючись на його не обґрунтованість . 23 листопада 2001 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом та просить стягнути з відповідачки по зустрічному позову на її користь 960 грн. 66 коп. та 4879 грн. 26 копійок. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка по зустрічному позову посилається а те, що [PERSON] є її рідною бабусею, їм обом на праві власності належить по ? частині квартири [ADDRESS]. Після смерті матері в стосунки між нею та [PERSON] втрутилася її племінниця , після чого остання стала відноситися до неї агресивно. По перше вона змінила замки на вхідних дверях та відмовилася надати ключі , по друге вона стала робити їй перепони в оформленні частки вищевказаної квартири. З цих підстав вона два рази зверталася до суду. Суд визначив частку квартири за нею , та стягнув з [PERSON] 1313 грн. 30 коп. . Крім того ухвалою суду від 30 березня 2011 року суд визначив порядок користування квартирою, ухвалив відкрити окремі особисті рахунки на кожну сторону, відповідно встановленого порядку користування квартирою, та вселив її з малолітньою дитиною до цієї квартири. Державним виконавцем вона була вселена у зазначену квартиру та з цього дня сплачує комунальні послуги, які мають до неї відношення. [PERSON] звернулася до суду з проханням стягнути за комунальні послуги за той час, коли вона сама не давала їй користуватися квартирою у сумі 4708 грн. 26 коп. та бажає стягнути з неї витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. .Як вважає позивачка по зустрічному позову , ці кошти нічим іншим , як нанесення їй матеріальної шкоди. Крім того , у вказаний [PERSON] період вона сплатила за комунальні послуги 960 грн. 66 коп. Ці кошти вона також розцінює як матеріальну шкоду, нанесену їй1 [PERSON] , так як внаслідок неправомірних дій бабусі / відповідачки/, вона не мала можливості користуватися власністю яка належить їй, але сплачувала комунальні послуги. У судовому засіданні представник [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову з підстав, вказаних вище та повністю підтримав позовні вимоги [PERSON]. Суд , вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки по первісному позову підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов необґрунтований, а тому задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як встановлено судом квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по ? частини кожній. Також судом встановлено, що [PERSON] у вищевказаній квартирі ніколи не мешкала , на виконання ухвали суду Жовтневого районного суду м. Харкова та виконавчого листа виданого 3 червня 2011 року була вселена у зазначену квартиру державним виконавцем. Після виконання ухвали суду у примусовому порядку, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не мешкає , на підставі договору найма від 14 серпня 2011 року оселила у частину квартири, яка належить їй на праві власності квартирантів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України , кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів. Відповідності до ст.ст.10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, і полених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України , власність зобовязує. Відповідно до ст. 322 ЦК України , власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить , якщо не встановлено договором або законом. Як встановлено судом та підтверджується наданими позивачкою по первісному позову квитанціями , остання за період з 2008- по червень 2011 роки року включно сплатила квартирну плату та за комунальні послуги суму у розмірі 9\~416 грн. 52 коп.. Відповідачка по первісному позову за період 2009- 2010 роки сплатила квартирну плату та за послуги опалення 960 грн. 66 коп., а тому суд вважає , що вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на квартирну плату та послуги теплопостачання у зазначеній сумі необґрунтовані . У відповідності до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електрична, теплова енергія й інші послуги/ стягуються крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам, наймач зобовязаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В силу ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку /квартирі/, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначають угодою сторін. Наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вбачається з ухвали від 30 березня 2011 року , судом було визнано мирову угоду, якою було встановлено порядок користування житловими приміщеннями між сторонами у справі у квартирі [ADDRESS] . Таким чином до набрання законної сили зазначеної ухвали сторони несли солідарну майнову відповідальність по зобовязанням , повязаними з оплатою комунальних послуг. Однак як встановлено судом відповідача по первісному позову в період з 2008 року - по червень 2011 роки у вищевказаній квартирі не мешкала . У вищевказаній квартирі встановлено лічильники на холодну воду, каналізацію. Таким чином відповідачка по первісному позову у зазначений період не користувалася такими послугами як: холодна вода, каналізація, газ варильний, електроенергія , а також кабельним телебаченням, а тому вимоги позивачки по первісному позову в частини стягнення з [PERSON] затрачені нею витрати за вищевказані комунальні послуги необґрунтовані. Позивачка по первісному позову на протязі цих років одна користувалася вищевказаними комунальними послугами та кабельним телебаченням, а тому і повинна була сплачувати за них сама, що і робила. Що стосується позовних вимог позивачки по первісному позову про стягнення с [PERSON] ? частини оплаченої нею за період 2008 рік-червень 2011 року квартирної плати та за надання послуг з теплопостачання , то такі обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з урахуванням внесеної оплати [PERSON] у розмірі 960 грн. 66 коп.. [PERSON] як власник ? частини квартири 6 а у будинку 8 по вул.. Китаєнко в м. Харкові зобовязана була сплачувати квартирну плату, що вона і робила у 2009 та 2010 роках , надав в підтвердження цьому квитанції . Але ця оплата проводилася не в повному обсязі. Не заслуговують уваги доводи представника [PERSON] про те, що остання не повинна сплачувати послуги теплопостачання , оскільки вона у вищевказаній квартирі не мешкає та даними послугами не користується, оскільки нарахування за послуги теплопостачання проводяться відповідно від площі , яка опалюється. Відповідачка по зустрічному позову не надала суду доказів тому, що ? частина квартири, яка належить їй на праві власності відключена від опалення. Навпаки відповідачкою по первісному позову надані квитанції за 2009-2010 роки, які свідчать про те, що вона сплачувала за опалення квартири. Таким чином , суд вважає, що на користь [PERSON] з [PERSON] належить стягнути ? частину витрат по оплаті за комунальні послуги, а саме опалення та квартирну плату у загальній сумі 2321 грн. 18 коп.. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивачка по зустрічному позову вважає , що [PERSON] завдала їй матеріальної шкоди у розмірі 960 грн. 66 коп.. Як встановлено судом зазначена сума була добровільно сплачена [PERSON] у період 2009-2010 років за квартирну плату та опалення вищевказаної квартири. Як зазначалося вище, суд дійшов до висновку, що [PERSON] повинна була здійснювати такі сплати як власник ? частини зазначеної вище квартири. Зазначена сума була врахована судом при вирішенні питання про стягнення на користь [PERSON] понесених нею витрат по квартплаті та послуг з теплопостачання. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 4879 грн. 26 копійок, яка складається з суми позовних вимог [PERSON] та понесених нею судових витрат, то такі [PERSON] не обґрунтовані та не доведені. Так, просячи стягнути на її користь зазначену суму як матеріальну шкоду , [PERSON] посилається на те, що [PERSON] надала позов про стягнення з неї за комунальні послуги, а сама не давали користуватися квартирою. Оскільки позивачка по первісному позову не довела суду те,що [PERSON] своїми діями завдала їй матеріальну шкоду у розмірі 960 грн. 66 коп. та 4879 грн. 26 коп., суд дійшов до висновку про їх необґрунтованість.

Outcome: partial