Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

17 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточненого позову від 18.04.2018 року, просив суд: - визнати за ним право на отримання земельної ділянки (паю) розміром 3,5 кадастрових гектарів, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства - об`єднання фермерських господарств «Кільченські зорі»; - зобов`язати Новомосковську районну державну адміністрацію винести розпорядження про виділення йому земельної ділянки (паю) розміром 3,5 кадастрових гектарів, із земель сільськогосподарського призначення на території Новомосковського району Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що відповідно до ч.3 ст.48 Земельного кодексу України, колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Кільченські зорі» Спаської сільської ради Новомосковського району був виданий Державний акт на право колективної власності на землю, серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року. Членам КСП «Кільченські зорі», в кількості 1654 особи, було передано 6832,4 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва. До «списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», що являється додатком-1 до вказаного Державного акту, включено позивача за порядковим №336. 15 квітня 1997 року [PERSON] був звільнений з колективного господарства. В подальшому йому стало відомо, що відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», він має право на земельну ділянку (пай) в розмірі 3,5 кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Кільченські зорі». Після виготовлення технічної документації по паюванню земель Новомосковська районна державна адміністрація, відповідно до вимог законодавства, виконала розпорядження та видачу сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), однак позивачу такого сертифікату не було виготовлено, що не позбавляє його права на земельну частку (пай), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 08 листопада 2017 року у справі було відкрито провадження суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьоновим Д.О., після повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Сороки О.В. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Новомосковської райдержадміністрації відзив на уточнений позов не подав, в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги, викладені в уточненій позовні заяві визнає (а.с.75-76). Представник відповідача - Спаської сільської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява відповідача, згідно якої претензій по даному позову Спаська сільська рада не має, з позовними вимогами повністю згодні, розгляд справи просили проводити у їх відсутність (а.с.50). У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справа розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України №2147-VIII. На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію трудової книжки [PERSON] , у відповідності до якої останній 02.08.1984 року був прийнятий на роботу в КСП «Кільченські зорі» на посаду тракториста, а звільнений був 15.04.1997 року (а.с.10-12). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Суду подано копію Державного акту на право колективної власності на землю Серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, у відповідності до якого Колективному сільськогосподарському підприємству «Кільченські зорі» Новомосковського району, на підставі рішення Спаської сільської ради народних депутатів від 02 грудня 1993 року, передано у колективну власність 6832,4 гектарів землі в межах згідно плану, для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Згідно Додатку №1 до вказаного Державного акту до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 336 був включений [PERSON] (а.с.8-9). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до п.24 Постанови Пленуму верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списків, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення особи, яка була членом КПС на час передачі в колективну власність землі, до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю, не може позбавити її права на земельну частку. В даному випадку позивача, як члена КСП, внесено до списку-додатку до Державного акту, однак даних про отримання [PERSON] відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) судом не встановлено. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані однак підлягають частковому задоволенню. Суду доведено, що позивач будучи членом КСП «Кільченські зорі» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на землю, на законних підставах набув право на земельну частку (пай), а тому за ним повинно бути визнане право на отримання земельної частки (паю), розміром 3,5 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Кільченські зорі». Що стосується вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації винести розпорядження про виділення йому земельної ділянки (паю), то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки заявлені передчасно, з огляду на те, що для реєстрації за собою права власності на земельну ділянку, позивачем спочатку має бути вчинено ряд дій, пов`язаних з розробкою проектної документації та реєстрацією земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. На підставі викладеного,

Outcome: partial