Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

18 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, у якій просить встановити факт належності йому договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого нотаріусом Скляр О.М. 24.02.2004 виданого на ім`я [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначив, що йому на підставі договору дарування від 24 лютого 2004 року на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] . У зазначеному договорі його прізвище записано, як « [PERSON] », що в свою чергу не збігається із записом прізвища в чинному на даний час паспорті громадянина України, де його прізвище зазначене, як « [PERSON] ». На час складання договору дарування він вчасно не виявив помилку та дізнався про її існування коли вирішив здійснити приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. З приводу виправлення зазначеної помилки у договорі дарування житлового будинку він спробував звернутися до приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Скляр О.М., але як з`ясувалося зазначеним нотаріусом була припинена нотаріальна діяльність та всі справи передані до Харківського обласного нотаріального архіву. В липні 2020 року він звернувся до експертної установи «Українське бюро лінгвістичних експертиз» Національної академії наук України за роз`ясненням щодо розбіжностей в написанні прізвища « [PERSON] » українською мовою та написання прізвища « [PERSON] » російською мовою. Стосовно зазначеного питання експертною установою був наданий експертний висновок від 06 липня 2020 року, де зазначено, що причиною неправильного написання прізвища виникла у зв`язку із неправильним переведенням прізвища заявника з російської мови на українську мову. Встановлення факту належності договору дарування необхідно заявнику для вільного володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном. Ухвалою від 21.08.2020 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 11 вересня 2020 року. Заявник у судове засідання не з`явився, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому просив задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи - Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву заінтересованої особи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (російський варіант написання прізвища - « [PERSON] ») народився [INFO] в м. Орджонікідзе та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями його паспорта громадянина України та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25.08.1992 року (а.с. 7, 13). Згідно картки платника податків ДПІ, [PERSON] має наступний реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків: [NUMBER] (а.с.8). 24.02.2004 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв його представник [PERSON] , був укладений договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] . Договір посвідчено 24.02.2004 року приватним нотаріусом Балаклійської районного нотаріального округу Харківської області Скляр О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 188. У договорі прізвище заявника помилково зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Балаклійського БТІ від 03.04.2004р., право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області L сесії VII скликання від 13 березня 2020 року № 1139-VII [PERSON] відмовлено у наданні згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у зв`язку з невідповідністю даних у договорі дарування житлового будинку від 24 лютого 2004 року та у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Балаклійським БТІ від 03 квітня 2004 року за номером 3253730 (реєстраційний номер об`єкта 3879451), в яких вказано прізвище на українській мові « [PERSON] », а в ксерокопіях паспорта громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера вказано прізвище на українській мові « [PERSON] », що може свідчити, що це може бути дві різні людини (а.с.11). З експертного висновку № 056/1187-m від 06.07.2020р., наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, вбачається, що в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування літер е/є в основах та відхилення від правил міжмовного (російсько-українського) відтворення прізвищ, в яких за орфографічними нормами пишемо або не пишемо м`який знак чи апостроф. В інших документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. Прізвища [PERSON] (паспорт, рішення Савинської селищної ради від 13 березня 2020 р., записи [PERSON] ) та [PERSON] (договір дарування, запис [PERSON] ; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, запис [PERSON] ), а також рос. [PERSON] (свідоцтво про народження, технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, записи російською мовою « [PERSON] ») попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів українського правопису і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму (а.с.12). Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для вільного володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном. Сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які також не заперечуються заінтересованою особою, підтверджено факт належності [PERSON] договору дарування від 24.02.2004р. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення зазначеного факту, що має для нього юридичне значення.

Outcome: approved