Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

19.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30.10.2003 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач за рішенням суду платив аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення нею повноліття. В теперішній час донька досягла повнолітня та навчається з 08.08.2018 року в Національному університеті «Одеська юридична академія». Стягнення аліментів з моменту досягнення донькою повноліття припинено, однак вона потребує матеріальної допомоги. Витрати на навчання за 2019 рік складають 24\~673 грн., а за проживання в гуртожитку 8\~075 грн., які вона самостійно, як мати сплачує, хоча отримує малу заробітну плату та має на утриманні іншу неповнолітню дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги донці не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, постійно перебуває на заробітках в Чеській Республіці, тобто має високу заробітну плату. Наявність у відповідача на утриманні іншої дитини не позбавляє його права та не зменшує відповідальності з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. За таких обставин позивачка просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені нею в 2019 році, на навчання повнолітньої доньки та її проживання в гуртожитку в сумі 16\~374 грн. Ухвалою суду від 20.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача надала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі через необґрунтованість з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах № 753/19306/16-ц від 06.06.2018 року та № 642/36/16-ц від 29.03.2018 року, оскільки Сімейним кодексом України не передбачено стягнення додаткових витрат на період навчання. Зазначила, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей у дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Ухвалою суду від 23.03.2020 року відкладено розгляд справи для надання позивачці можливості ознайомитись із відзивом на позов та надати відповідь на нього. Позивачка надала відповідь на відзив, в якому підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, оскільки Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина; при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого; положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, зокрема випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку із розвитком певних її здібностей. З посиланням на правовий висновок ВСУ у справі № 6-1489цс17, вважає, що навчання доньки в навчальному закладі є розвитком розумових здібностей та отримання нею відповідної спеціальності. У зв`язку із навчанням у ВНЗ, який знаходиться в м. Одеса, донька потребує матеріальної допомоги з підстав, викладених у позовній заяві. Станом на день розгляду справи інших заяв, клопотань по суті спору сторонами не надано. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.10.2003 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 30.03.2016 року. За час сумісного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.2001 року. За рішенням суду на підставі виконавчого листа № 2-1362 від 12.09.2003 року ДВС в примусовому порядку з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що підтверджується довідкою-розрахунком від 18.12.2019 року; заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Оскільки [INFO] донька досягла повноліття, стягнення аліментів в примусовому порядку з відповідача на користь позивачки припинено. Рішенням суду від 17.04.2019 року у справі № 484/1130/19 з [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] в розмірі 750 грн на лікування та реабілітацію; в задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат за оплату навчання доньки та її проживання в гуртожитку за 2018 рік, відмовлено. Рішенням суду від 24.03.2020 року у справі № 484/598/20 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Донька сторін є студенткою Національного університету «Одеська юридична академія», згідно договору № 5871506-2018 від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] для [PERSON] та ВНЗ про надання освітніх послуг із здобуття освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю «Право» на соціально-правовому факультеті; вартість навчання за перший рік 21\~700 грн., за кожен наступний рік 24\~673 грн. З довідки Національного університету «Одеська юридична академія» від 09.01.2020 року вбачається, що [PERSON] наказом №2258-21 від 08.08.2018 року зарахована на І курс вказаного університету; нині вона є студенткою ІІ курсу денної форми навчання; термін навчання триває з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Донька на період навчання проживає за місцем навчання у м. Одесі в гуртожитку, вартість якого за рік складає 8\~075 грн., що підтверджується договором від 13.09.2019 року. В матеріалах справи наявні квитанції про оплату за навчання та проживання [PERSON] , яку здійснила [PERSON] . Позивачка вважає, що сплачені нею витрати за навчання та проживання доньки за 2019 рік підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/2 від загальної суми, тобто 16\~374 грн., як додаткові витрати на утримання дитини. Відповідно до частини 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Підстави обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а також порядок такого утримання визначений главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, крім статей 198-200 СК України, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стаття 185 СК України, яка регламентує стягнення додаткових витрат, на відносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином не поширюється. Крім того, витрати, про які зазначає позивачка, не є додатковими. Вони пов`язані з навчанням повнолітньої доньки, через яке вона не взмозі працювати і утримувати себе самостійно. На такий випадок Сімейний кодекс України передбачає стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, тобто періодичних платежів за умови, що батьки можуть надавати таке утримання (ст. 198 СК України). Положення ст. 185 СК України не застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами, оскільки передбачає участь батьків у додаткових витратах на дитину і не поширюється на додаткові витрати на утримання повнолітньої доньки. Як зазначено вище, аліменти на утримання доньки вже стягнуто судом. Суд відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України при вирішенні даної справи враховує правовою позицією, викладену в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі № 642/36/16-ц. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави,

Outcome: dismissed