Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернулася до суду с позовом про визнання права власності на земельні ділянки та надати право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги спираючись на ті обставини, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON], після якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS], та двох земельних ділянок розміром 0,1 га. та 0.0122 га., яка розташовані за адресою: [ADDRESS]. Право власності на житловий будинок позивач отримав на підставі спадкового договору. Земельні ділянки не були предметом спадкового договору, так як Державні акти на право власності на вищезазначені земельні ділянки були отримані пізніше. Позивач, спираючись на положення статей 120 Земельного Кодексу України, ст. 377 та ст. 1259 Цивільного Кодексу України просить визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки. Позивач до суду не прибув, а надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: [INFO] помер дідусь позивача, [PERSON], після якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS], та двох земельних ділянок розміром 0,1га. та 0.0122 га., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок був переданий позивачу після смерті діда відповідно до спадкового договору, посвідченого Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстровим номером № 1-994 від 23 липня 2004 року. 06.12.2013 року було проведено реєстрацію права власності на вказаний будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На день посвідчення спадкового договору [PERSON] не був власником земельної ділянки, на якій розташований будинок. 04 серпня 2005 року рішенням 34 сесії 4 скликання Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] передано у власність земельну ділянку розміром 0,1122 га. за адресою: [ADDRESS]. На підставі цього рішення було видано два Державні акти на право власності на земельні ділянки: - серії ЯА № 563996 на земельну ділянку розміром 0,1га. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер №6311500000:02:002:0159, - ЯА № 563997 на земельну ділянку розміром 0,0122.га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №6311500000:02:002:0160. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що згідно ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.3 ст.120 ЗК України у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також, відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем п'ятої черги, проте, відповідно до ч.2 ст. 1259 цього ж Кодексу, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З тексту довідки Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 12.01.2008 року вбачається, що позивач, [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з її дідусем [PERSON] Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його донька, [PERSON], відповідач по справі. Спадщину вона прийняла. Проте, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на вищевказані земельні ділянки за [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особі яка померла(спадкодавця), до інших(спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуюче вищевикладене, суд доходить до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved