Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

18.09.2018 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що19.02.2015 року між ними був зареєстрований шлюб, від якого [INFO] року народилась донька [PERSON]. Спільне подружнє життя не склалось, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач зазначає, що доньку, яка проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманню, відповідач не відвідує, участі у її вихованні не бере. На сьогоднішній день дочці майже 3 року, батька вона не пам'ятає та не має до нього ніяких почуттів. На підставі викладеного, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносномалолітньої доньки [PERSON]. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Як вбачається з письмових матеріалів сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2017 року було розірвано. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.17). Відповідно до довідки про неотримання аліментів виданих Фастівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області від 06.09.2018 року № 7485/6 [PERSON] за даними виконавчого провадження не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання дочки у період з 01.07.2017 року по 01.09.2018 року (а.с.5). Згідно довідки про склад сім'ї, що видана Головою правління ОСББ «Співдружність 1» від 22.08.2018 року, [PERSON]проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає та зареєстровані: чоловік [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], а також дочка [PERSON] (а.с.19). Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Фастівської міської ради 07.09.2018 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом зі своєю родиною. Власником квартири є її батько [PERSON], (а.с.21). Судом прийнято до уваги висновок № 06-23/3702 від 21.08.2018 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, де визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.15-16). Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтуються на вимогах Закону, обставини справи підтверджуються певними засобами доказування та з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, з приводу вимоги позивача про реєстрацію місця проживання доньки [PERSON] за адресою її проживання, суд зазначає наступне. Відповідно до п 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС ) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС ) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Таким чином, реєстрація місця проживання проводиться відповідними установами і не належить до компетенції суду, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial