overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

18.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 600 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги за тим, що батько дитини - відповідач по справі [PERSON]. матеріальної допомоги на утримання їхнього малолітнього сина не надає, таким чином угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач в даний час працює по угодах, інших стягнень за виконавчими листами немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та вимагала щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі 600гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття, оскільки в даний час вона не працює, а також просила стягнути з відповідача на її користь 250 гривень- витрати по оплаті послуг адвоката. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково з таких міркувань. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Беззаперечно доведено, що [PERSON],[INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO] ,який знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач працю по угодах, має мінливий, нерегулярний дохід... Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому з [PERSON]В необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, яку суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості., а також документально підтверджені судові витрати позивачки в сумі 250 гривень , по оплаті послуг адвоката Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави 243 гривні 60 коп. судові витраті по оплаті судового збору, відповідно до ст..88 КПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

18.03.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її дочки [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 серпня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу, донька позивача [PERSON], стала власником 1/3 приватної спільної частки, двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла дочка, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини зазначеної квартири. Спадкоємцем першої черги померлої за законом є її мати - позивач по справі. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернувся 12 березня 2015 року до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї дочки і отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вважає причину пропуску позивачем строку прийняття спадщини поважною, оскільки цей строк пропущений внаслідок тривалого погіршення стану здоров'я, спричиненого смертю дочки, а також доглядом за малолітнім онуком, що залишився сиротою після смерті матері. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач і третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, суд вважає за можливе,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

18.03.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

18.03.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

18.03.2015 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 21.04.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] Шлюб зареєстровано виконкомом Носовецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про що видано свідоцтво про шлюб [PERSON] І-АМ № 070838. Від цього шлюбу у них є донька Таїсія, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склались, вони мають різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть, відповідач негідно поводить себе в сімї, зловживає спиртними напоями. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Спору про поділ спільного майна не має. Просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. В судове засідання відповідач в четверте не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог закону, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінничинна» про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв на адресу суду від нього не надходило. Судова повістка про виклик відповідача до суду направлялися за адресою вказаною у позовній заяві, однак поверталася з відміткою, за зазначеною адресою не проживає. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сімя фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

18.03.2015 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вона [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), 21.10.1995 року одружилась із відповідачем [PERSON] Їхній шлюб був зареєстрований Грабовецькою сільською радою, Немирівського району, Вінницької області, актовий запис № 4, свідоцтво про одруження Серія [NUMBER]. Від спільного проживання у шлюбі в них народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]. На початку їхнього сімейного життя між ними не виникало серйозних непорозумінь і негараздів, жили як всі сім'ї, виховували дітей. Проживають вони у спільному будинку. Однак, з початку 2013 року сімейні відносини між ними різко погіршились. Причиною цього є повна неповага відповідачем її як жінки та дружини, різні погляди на спосіб розподілення сімейного бюджету, відсутність взаємопорозуміння в стосунках, повна відсутність почутів до своїх дітей, відсторонення у їх виховання. Відповідач фактично припинив піклуватись про сімейне благополуччя. З даного приводу між ними стали виникати сварки, що призвело до того, що спільне сімейне життя стало вкрай нестерпним і вважає, що подальше спільне проживання у шлюбі неможливим. На даний час вона вважає, що шлюбні відносини між ними фактично припинились і не можуть бути поновлені. В підтвердження цього може слугувати факт їхнього тривалого проживання не як подружжя, хоча і в одному приміщенні, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

18.03.2015 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 23.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №33, мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати через негідну поведінку відповідача відносно неї та дітей, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, втрати почуття любові, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

18.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 30 жовтня 1998 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO], малолітню [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, з квітня 2010 року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 30 жовтня 1998 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO], малолітню [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з квітня 2010 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання позову немайнового характеру, згідно положень Закону України «Про судовий збір» - 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що йому на праві власності належить житловий будинок з належними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі з його сином [PERSON] з 15.11.2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 29.05.2013 року шлюб між ними розірвано. З березня 2013 року відповідач виїхала з смт Марківка, але з реєстраційного обліку не знялася і до цього часу значиться зареєстрованою у домі, який належить йому на праві власності. В зв'язку з тим, що відповідач значиться зареєстрованою в його житловому будинку, це перешкоджає йому оформити субсидію на комунальні послуги. Тому позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні зазначеним житлом і зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судові засідання 30.04.2015 року та 20.05.2015 року не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу дійсно належить житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, виданим Марківською селищною радою 03.05.1984 року. Відповідач, [PERSON], дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] до 29.05.2013 року. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 29.05.2013 року шлюб розірвано , дітей від шлюбу немає. З березня 2013 року виїхала з смт Марківка, але з реєстраційного обліку відповідно до довідки міграційної служби від 19.03.2015 року не знялася. Оскільки ст.16 ЦК України не встановлює вичерпного переліку способів захисту цивільного права, суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, на якого законом покладено обов'язок по доказуванню правомірності своєї поведінки, в судове засідання не з'явився і заперечень не надав, що дає підстави для повного задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18.08.2012 року, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як убачається з позовної заяви, з серпня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою № 4 в будинку № 49-А по вулиці Шевченка в місті Чернігові шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач вселилася і проживає в спірній квартирі без відповідних правових підстав, чим порушує його права як власника житла. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідач не зявилася втретє, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. 02.03.2017 року судом, за згодою представника позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2014 року (далі Квартира, а. с. 5), в якій фактично проживає відповідач. Як встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2016 року, яке набрало законної сили 13.12.2016 року, відповідач вселилася в Квартиру у вересні 2005 року в той час, коли в ній проживав попередній власник [PERSON], і постійно проживала в Квартирі до дня смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] квартира була успадкована позивачем. Як випливає з довідок Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова та адресно-довідкового бюро УДМС України в Чернігівській області (а. с. 9, 28), відповідач проживає в Квартирі без реєстрації, при цьому зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS], і таким чином зберігає за собою право на житло за цією адресою. Суд констатує, що право позивача на Квартиру було похідним від права на вказану Квартиру [PERSON] В звязку зі смертю [PERSON] та переходом права власності на Квартиру в порядку спадкування до позивача, відповідач автоматично втратила будь-яке право на Квартиру, а тому, зобовязана звільнити її на вимогу нового власника. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене і ту обставину, що відповідач добровільно Квартиру не звільняє, чим порушує право позивача на вільне користування та розпорядження нею, створені позивачу таким чином перешкоди підлягають усуненню шляхом виселення відповідача з Квартири без надання їй іншого жилого приміщення. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим порушує її права, оскільки наявність реєстрації відповідача збільшує суму такої оплати. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка показала, що відповідач у 2008 році добровільно покинула вказану квартиру і з цього часу в ній не проживає. За цей час відповідач жодного разу не намагалася повернутися в квартиру для подальшого проживання в ній, при цьому вона не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідач і треті особи не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. У зв'язку з цим, суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є наймачем і проживає в квартирі [ADDRESS] (далі - квартира). В цій квартирі також зареєстрована й відповідач (а. с. 3, 4). По справі встановлено, що в 2008 році відповідач добровільно покинула квартиру і з цього часу в ній не проживає без поважних причин та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Зазначене підтверджується актом від 09.02.2015 року (а. с. 5) та показаннями свідка, які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 цього Кодексу). У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідача в квартирі без поважних причин з 2008 року, тобто понад шість місяців, є законні підстави визнати її такою, що втратила право користування нею.

Outcome: approved