Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

17 травня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з подальшим уточненням просила визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 60, 3 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., з пристройкою літ. «б» площею 6,9 кв.м., сіни літ. «б3» площею 6,6 кв.м., тамбур літ. «б4» площею 2,0 кв.м. та надвірні будівлі: сараї літ. «Ж», «З», «Н», вбиральню «К», льох «І» по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на наступне. 27.02.1951 року бабуся позивачки [PERSON] придбала у [PERSON] ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. 05.03.1951р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір про спільне користування вказаним житловим будинком. Вказаний житловий будинок літ. «А-1» знаходиться на земельній ділянці розміром 915 кв.м., який зареєстрований рішенням виконкому Київського району м. Харкова та на цей час має адресу: [ADDRESS]. У 1951-1958 роках бабуся позивача на вказаній земельній ділянці побудувала житловий будинок літ. «Б-1», до якого впродовж 1982-1983 р. добудувала пристройку літ. «б», сіни літ. «б3», тамбур літ. «б4». Вказаний житловий будинок має загальну площу 51,7 кв.м., житлову площу 36,4 кв.м. Рішенням Виконкому Київської районної ради №232-20 від 21.08.1990 р. було затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку літ. «Б-1» житловою площею 36,4 кв.м. на ім.`я [PERSON] і дану вказівку ХМБТІ про підготовку висновку про перерозподіл ідеальних часток між співвласниками. Проте, бабуся позивача померла [INFO]. Після смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді ? частини житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель матір позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, в якому вказано, що самовільні споруди до свідоцтва не входять. ? частину житлового будинку літ. «А-1» 09.08.2002 року продала відповідачу [PERSON] Згідно з довідкою КП «ХМБТІ» від 14.04.1999 року житловий будинок літ. «Б-1», який було побудовано бабусею позивача [PERSON] і прийнятий у встановленому на той час порядку до експлуатації, складає 43/100 частин від всього домоволодіння по [ADDRESS]. Тому вважається, що при прийнятті матір`ю позивачки спадщини- ? частини житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS], вона також прийняла в спадщину і житловий будинок літ. «Б-1», розташований на цій же ділянці. І тому мати позивачки [PERSON] стала власником житлового будинку літ. «Б-1». [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Позивач звернулась до 11 ХДНК з заявою про прийняття спадщини і 23.01.2008 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері на ? частини квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок літ. «Б-1» по [ADDRESS] позивач в нотаріальній конторі не отримала, оскільки спірний будинок мати позивачки на своє ім.`я за життя не оформила. Крім того, окрім побудови житлового будинку літ. «Б-1» бабуся позивачки [PERSON] побудувала надвірні споруди: сараї літ. літ. «Ж», «З», «Н», вбиральню «К», льох «І». Цими надвірними будівлями завжди користувалась родина бабусі позивачки. Відповідачі по справі не користуються ними та участі в їх будуванні не приймали. Крім того, між позивачем та відповідачами склався порядок користування земельною ділянкою, згідно якого всі вказані надвірні будівлі знаходяться в тій частині земельної ділянки, яка відгорожена від частин земельної ділянки, якими користуються сторони по справі. Тому позивач звернулась до суду про визнання права власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі. 16.07.2013 року з зустрічною позовною заявою до суду звернулась відповідачка [PERSON], у якій з подальшим уточненням просила визнати право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями загальною площею 98,0 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на наступне. Дана частина житлового будинку належала [PERSON], яка померла [INFO]. Все своє майно [PERSON] заповіла позивачу за зустрічним позовом. Спадщину позивачка за зустрічним позовом прийняла, надавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але, оформити спадщину не змогла в зв`язку з відсутністю в неї документів про перерозподіл часток. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання з`явилась, свій позов підтримала, просила задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити повністю, пояснивши, що за [PERSON] можливо визнати право власності на 114/400 частин житлового будинку. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з`явилась, проти задоволення первісного та зустрічного позову заперечувала в повному обсязі, надали письмові заперечення. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання з`явились, проти задоволення первісного позову не заперечували, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом та представник третьої особи за зустрічним позовом- ХМР, в судове засідання з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.02.1951 року, [PERSON] продала [PERSON] ? домоволодіння по [ADDRESS]. (а.с. 4). 05.03.1951 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про право користування спільним домоволодінням, згідно якого ? частки належить [PERSON], а ? [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS]. (а.с. 5). Судом встановлено, вказаний житловий будинок літ. «А-1» знаходиться на земельній ділянці розміром 915 кв.м., який зареєстрований рішенням виконкому Київського району м. Харкова №16 від 23.07.1955 року і на цей час має адресу: [ADDRESS]. Протягом 1950-1958 рр. [PERSON] на вказаній земельній ділянці побудувала житловий будинок літ. «Б-1» житловою площею 36, 4 кв.м., який рішенням Виконкому Київської ради №232-20 від 21.08.1990 року був затверджений акт прийому в експлуатацію даного житлового будинку та було дано вказівку ХМБТІ зареєструвати даний будинок на ім.`я [PERSON] (а.с. 6-7). Крім того, після прийняття даного будинку в експлуатацію, було ще прибудовано сіни літ. «б3» площею 6,6 кв.м., тамбур літ. «б4» площею 2,0 кв.м. Таким чином, загальна площа будинку «Б-1» складає 60, 3 кв.м., а житлова - 36,3 кв.м. Згідно з роз`ясень Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1992р. «Про практику застосування судами законодавства про право власності на житловий будинок», право власності на житловий будинок виникає з моменту прийняття його в експлуатацію і реєстрації у виконкомі місцевої ради. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.07.1995 року. (а.с. 19). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла у вигляді ? частини житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель матір позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.07.1998 року. (а.с. 21). Відповідно до відповіді КП «ХМБТІ» від 14.04.1999 року № 21-4331, житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями на праві власності зареєстрований за [PERSON]- ? частини житлового будинку, [PERSON] - ? частиною житлового будинку, [PERSON]- ? частиною житлового будинку. Житловий будинок літ. «Б-1» згідно з актом приймання, затвердженим рішенням РВК Київського р-ну, прийнятий до експлуатації на ім.`я [PERSON], що складає 43/100. (а.с. 8). Відповідно до договору купівлі- продажу від 09.08.2002 року, [PERSON], [PERSON] продали [PERSON] ? частини житлового будинку літ. «А-1» з з відповідною частиною надвірних будівель, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] (а.с. 22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2007 року. (а.с. 20). Позивач за первісним позовом є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Палацом новонароджених 14.04.1976р., актовий запис №3764. (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.06.2001 року, що свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] після одруження змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до п. 6 Постанови Плденуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.. 376 ЦК України (перо правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до відповіді КП «ХМБТІ» від 11.05.2006 року №23-12358, житловий будинок літ. «А-1» с надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] - ? частини, [PERSON] - ? частини. Житловий будинок літ. «Б-1» житловою площею 36,3 кв.м. був прийнятий в експлуатацію. Ідеальні долі між власниками не розподілялись. (а.с. 24). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Згідно зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці. Суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ділянці, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме щодо визнання за [PERSON], право власності на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 60, 3 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., з пристройкою літ. «б» площею 6,9 кв.м., сіни літ. «б3» площею 6,6 кв.м., тамбур літ. «б4» площею 2,0 кв.м. по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на надвірні будівлі, то згідно договору купівлі- продажу від 09.08.2002 року, [PERSON] є власником сараїв літ. літ. «Ж», «З», «Н», вбиральні «К», льоху «І», що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Тому суд вважає дані позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а. 54). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.04.1983 року, [PERSON] є власником 1/4 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 36-37, 65). Відповідно до заповіту, посвідченого нотаріусом 8 ХДНК Кізімовою Л.Є. від 19.04.1983 року, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було, та з чого не складалось [PERSON] (а.с. 66). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до відповіді 8 ХДНК від 05.07.2013 року № 3707/01-16, після смерті [PERSON], померлої [INFO] заведено спадкову справу №36/2009, із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 47). Ст. 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] та визнає за нею право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями загальною площею 98,0 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: partial