overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

18.03.2019 року позивач звернулась з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.05.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин мешкає з позивачкою. Так як позивач доглядає дитину, то доходу не має, в зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилась, але надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, а позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 84 ч.ч. 2, 4 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ст. 80 ч.ч. 1, 2 СК України передбачають, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Ст. 79 ч.1 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі викладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем та те, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних обставин або добровільності їх визнання, то позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

18.03.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 08.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №202. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, з березня 2019 року сторони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб фактично розпався. Просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 29.03.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2010 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №202 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є не можливим. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

18.03.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20.08.2008 року. У шлюбі мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві представник позивача просила справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 20.08.2008 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дітей визначити разом з матір`ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

18.03.2019 року позивачка звернулась до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом. Вимоги мотивувала тим, що з 23.08.1990 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалось з перших днів у зв`язку з відсутністю спільних інтересів та різністю характерів, дітей від шлюбу немає. Позивачка вважала, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки понад 18 років сторони не спілкуються. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, висловила думку про ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засіданні не прибув, про дату час і місце судового засідання повідомлений за правилами ст. 128 ч. 11 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 110 Сімейного Кодексу України права подружжя на розірвання шлюбу в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований 23.08.1990 року у Приморському відділі РАГС м. Одеса, актовий запис№ 727. \\а.с. 4\\ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Зважаючи на вимоги ст. ст. 76-81 ЦПК України, суд визнав доведеними позовні вимоги, а тому суд вважає за правомірне розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки це відповідає волевиявленню сторін, моральним засадам суспільства та закону, передбачених законом застережень для розірвання шлюбу (вагітність дружини, наявність дитини віком до одного року) судом не встановлено. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

18.03.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що відповідач не проживає в цій квартирі з 2010 року, при цьому не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. 16.04.2020 судом, за згодою представника позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є наймачем і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] (далі - Квартира); за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а.с. 8). З приєднаного до справи акту від 03.03.2020 (а.с. 7) убачається, що відповідач у Квартирі не проживає. Допитані судом в якості свідків [PERSON] (рідний брат позивача) та [PERSON] (дружина [PERSON] ) показали, що вони постійно проживають у Квартирі з лютого 2019 року разом із позивачем; за час їхнього проживання у Квартирі відповідач ніколи не з`являвся та не брав участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв`язку з доведенням позивачем факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

18.03.2020 акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором від 13.12.2017 в сумі 11438 грн 81 коп. і понесених судових витрат у сумі 2102 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника; відповідач про причини неявки не повідомила про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.12.2017 сторони уклали Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту № 8282258770БС/2017-12 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит з лімітом не більше 24000 грн, із щомісячною сплатою за користування грошовими коштами 28% річних (далі по тексту Договір, а.с. 5-7). Пунктом 7.1.1 Договору передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення заборгованості. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.02.2020 становить 11438 грн 81 коп., зокрема: заборгованість по сплаті кредиту 7933 грн 87 коп., заборгованість по сплаті відсотків 1965 грн 69 коп., пеня 1539 грн 25 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 11), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення в повному обсязі. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

18.03.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 24.09.2016 зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя не склалось через різні характери. Примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. 07.04.2020 у справі було відкрито провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. Відповідачка відзиву не подала. Згідно із ч.5\~ст.279\~ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2016 року, який зареєстровано Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, актовий запис №2901, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У сторін від шлюбу дітей немає. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч.2 ст.112\~СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з\~обставин справи,\~ умов\~проживання сторін\~та взаємовідносин\~у шлюбі,\~небажання позивача\~продовжувати шлюб,\~суд приходить\~до висновку,\~що сім`я\~сторін \~поновлена бути\~не може,\~а тому\~ шлюб між сторонами слід розірвати. З відповідачки відповідно до правил ст. 141 ЦПК України слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 841 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

18.03.2020р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 07.08.1994р. вона з відповідачем уклала шлюб, але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що призвело до припинення сімейних відносин, в результаті чого останні два роки вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо і позивач на примирення не згодна. Крім того, суд, враховуючи, що позивач не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, вважає, що остання надалі бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

18.03.2020 р. до суду подано позов, в якому позивач просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом; свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, однак нотаріус своєю постановою від 16.12.2019 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв`язку з чим вона не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Представник позивача адвокат Задніпровська С.В. в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.59). Представник відповідача Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.60). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , [PERSON] є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом, своєчасно прийняла спадщину, однак нотаріус своєю постановою від 16.12.2019 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв`язку з чим вона не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Спірні правовідносини регулюються: -ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; -ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. -п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою і проводиться вона на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили; Оскільки [PERSON] як спадкоємець за законом спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] прийняла спадщину, однак нотаріус своєю постановою від 16.12.2019 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, чим порушується її право на спадщину, то з метою його захисту суд визнає за необхідне позов задовільнити.

Outcome: approved