Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

18 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між ним та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 15 січня 2015 року у виконкомі Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 01. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 січня 2015 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Починаючи з червня 2019 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Під час спільного проживання виявилося, що в сторін різні погляди на життя, це відображалося у відсутності взаємопорозуміння та поваги, недбайливим ставленням одне до одного, через що виникали конфліктні ситуації. За таких обставин шлюб носить формальний характер, а тому його збереження суперечитиме інтересам позивача. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без її участі, в якій уточнив позовні вимоги, і просив після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишити проживати з матірю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 15 січня 2015 року укладено шлюб у виконкомі Чинадіївської селищної ради, актовий запис № 01 (свідоцтво про шлюб серії № [NUMBER] , а.с.4). Від даного шлюбу в подружжя народилася дитина: син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.07.2011 року, а.с.11). Положення ст.200 Цивільного процесуального кодексу України надають суду право ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі суд приходить до висновку можливість задоволення позовних вимог. В свою чергу, позовні вимоги позивача визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не подано до суду клопотання, чи заяви про її бажання відновити дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved