Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-11 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. Заповітом від 04.01.1994р. мати усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступив в користування, управління і володіння спадковим майном, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП «Новофастівське» та належало [PERSON], яка померла [INFO]., на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №049722, виданого Погребищенського районною державною адміністрацією 11.06.2001р. Представник Новофастівської сільської ради до суду не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть - а.с. 9) мала право на земельну частку (пай), розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП «Новофастівське» (Сертифікат на право на земельну частку (пай) а. с. 11); Заповітом від 04.01.1994р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (а. с. 12); У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступив в користування, управління і володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про спадщину. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., мала права на земельну частку (пай), розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП «Новофастівське», [PERSON] як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved