Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

17 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 28.05.2016 року позивач та відповідач уклали письмовий договір, згідно з яким вона зобовязалась сплатити відповідачу гроші у сумі 7800 грн., як попередню оплату за продаж їй протягом 30 днів з дня здійснення попередньої оплати кухні, моделі «НД70», вартістю 13000 грн., а останній зобовязався продати зазначену кухню на цих умовах. Згідно з п.4.2 договору, у випадку прострочення продажу та виготовлення кухні з боку відповідача, він сплачує позивачу неустойку у розмірі 0,1% від суми за кожен день прострочи. Свої зобовязання за цим договором позивач виконала та сплатила відповідачу за квитанцією гроші у сумі 2000 грн., а 03.06.2016 року доплатила гроші у сумі 5800 грн. На день подачі позову зобовязання за договором відповідачем виконані не були. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з фізичної-особи підприємця на її користь заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу кухні від 28.05.2016 року у сумі 7800 грн., а також збитки з урахуванням індексу інфляції у сумі 25 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 72 грн., пені у сумі 780 грн., витрат на правову допомогу у сумі 1800 грн. та 632 грн. 0,1% від суми, а всього 11109 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не зявилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 26.05.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір згідно з яким позивач зобовязалась сплатити відповідачу гроші у сумі 7800 грн., як попередню оплату за продаж їй протягом 30 днів з дня здійснення попередньої оплати кухні, моделі «НД70», вартістю 13000 грн., а останній зобовязався продати зазначену кухню на цих умовах (а.с.7). 28.05.2016 року позивач сплатила відповідачу суму у розмірі 2000 грн., що підтверджується договором від 28.05.2016 року (а.с.7). Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, у яких одна сторона зобовязана вчинити на користь іншої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно до ч.2 ст.693 ЦПК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Оскільки відповідач у встановлений в договорі строк не передав позивачу зазначений у ньому товар, то суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути суму попередньої оплати в розмірі 2000 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення суми завдатку у розмірі 5800 грн., а також збитки з урахуванням індексі інфляції, трьох відсотків річних, витрат на правову допомогу та 0,1% суми згідно договору суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог, оскільки позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження сплати суми у розмірі 5800 грн., та інших доказів на підтвердження вказаних обставин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму за договором від 28.05.2016 року у розмірі 2000 грн. \~

Outcome: partial