Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

19.09.2016 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, вимоги якого було доповнено, з проханням позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON]; призначити її опікуном малолітнього [PERSON] та стягнути з відповідачів аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів їхнього доходу (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок [PERSON], відкритий у Бориспільському відділенні Державного ощадного банку України (а.с.2-5,55-56). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. З листопада 2015 року разом з нею за адресою : [ADDRESS], проживає малолітній внук [PERSON], [INFO]. Його батьки [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, однак проживають окремо та кожен живе своїм життям. Зазначила, що батьки самоусунулися від участі у вихованні, матеріальному утриманні свого сина. Спочатку віддали позивачу свого малолітнього сина на тимчасове проживання, але дитина залишається у сім'ї позивача і по теперішній час. Мати малолітнього живе із співмешканцем у с.Біляни Черновецького району Вінницької області, жодного разу не надіслала коштів, одягу для хлопчика, не цікавиться станом здоров'я дитини. Однак інколи телефонує та погрожує забрати хлопчика, останній раз приїжджала провідати сина в вересні 2016 року із представниками поліції. Батько внука, [PERSON], написав нотаріально завірену заяву, в якій погоджується на позбавлення його батьківських прав, оскільки не може матеріально утримувати сина та доглядати за ним, бо сам ще навчається і має інші погляди на життя. Крім того зазначає, що відповідачі ніяким чином не піклуються дитиною, не цікавляться її життям та матеріально не допомагають, в зв'язку з чим вона вважає, що з кожного з них також слід стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів їхнього заробітку. Також вказала, що малолітній називає її мамою, вона ж піклується про його стан здоров'я, купує йому речі, займається вихованням, хлопчик живе в задовільних умовах, має необхідний одяг, іграшки та книжки. Дитина оточена достатньою увагою та любов'ю рідних людей, з якими мешкає. А тому, вважає, що її необхідно призначити опікуном малолітнього. У судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснила, з часу звернення її до суду нічого не змінилось, онук проживає з нею та її мамою, своєю прабабусею. Інших бажаючих бути опікуном не має. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень по суті позову та заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не направили. Представник третьої особи органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала позов та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав стосовної їх малолітнього сина, а також підтримує подання щодо призначення позивача опікуном. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 10 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис № 417. Батьками малолітнього є: батьком - [PERSON] та матір'ю - [PERSON],- що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 10 лютого 2015 року (а.с.8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.09.2016 року, складеного працівниками Служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації, малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], 1978 року народження, та прабабусею [PERSON], 1954 року народження; батьки дитини не розлучені, але проживають окремо від дитини; в сім'ї [PERSON] створені необхідні умови для проживання та виховання малолітнього [PERSON], вся родина (прабабуся, бабуся, тьотя) турбуються про хлопчика, який у них проживає без батьків (а.с.11). Крім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації від 02.02.2017 року № 7-46-451, мати малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та батько, [PERSON], [INFO], самоусунулися від участі у вихованні свого сина, [PERSON], не приймають участі у повсякденному житті дитини, морально, матеріально та психологічно його не підтримують, проживають окремо від хлопчика, повністю нехтують своїми батьківськими обов'язками. Батько, [PERSON], написав нотаріально затверджену заяву про відмову від сина (а.с.10). Враховуючи зазначене та рішення районної комісії з питань захисту прав дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.64-65) Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог пунктів 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], та не приймають участі у його вихованні та утриманні, не проявляють батьківської турботи, хоч мають таку можливість. Крім того, відповідач [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина, про що зазначив у заяві, яка 12.07.2016 року посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 1295(а.с.10). Таким чином, в результаті повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, та з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Нормою частини 4 ст. 249 Сімейного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Частиною 4 ст. 67, ч.3 ст.69 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун та піклувальник зобов'язані вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Так, згідно висновку служби у справах дітей та сім»ї Бориспільської райдержадміністрації від 13.03.2017 року № 199, беручи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 13.03.2017 р., [PERSON] взята на облік , як кандидат в опікуни/ піклувальники від 13.03.2017 № 84 ( а.с.70). Як вбачається з подання органу опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації від 14.03.2017 року № 7-46-1003, [PERSON] фактично із самого народження малолітнього [PERSON] займається його вихованням та матеріально утримує, оскільки батьки самоусунулися від виховання сина. Відповідно до довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, на обліку у нарколога і психіатра не стоїть, з правами та обов'язками опікуна/піклувальника ознайомлена. За своїми характеристиками, матеріальним забезпеченням, станом здоров'я може утримувати дитину, забезпечити їй достатні умови виховання та розвитку. Враховуючи наведене та в разі позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації клопоче про призначення опікуном [PERSON] над малолітнім [PERSON], [INFO] ( а.с.71-72). Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивача [PERSON] слід призначити опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], який позбавлений батьківського піклування, фактично перебуває на утриманні та вихованні позивача - своєї рідної бабусі, а також враховуючи, що обставин, за яких позивач не може бути опікуном, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Будь-яких належних і допустимих доказів того, що на утриманні відповідачів є інші непрацездатні особи, суду відповідачами не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Суд прийшов до переконання, що за матеріальним станом відповідачі, які є особами працездатного віку, вони можуть сплачувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі по 1/4 частки їхнього доходу (заробітку) щомісячно. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання дитини та не погіршить матеріальний стан платників аліментів. Таким чином, в результаті повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог та вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати по даній справі, складають: судовий збір в сумі 551 гривень 21 копійок сплачений позивачем за позовними вимогами немайнового характеру, які підлягають стягненню з відповідачів з кожного по 275 грн.60 коп. на її користь, та судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. за позовними вимогами про стягнення аліментів та призначення опікуна, які підлягають стягненню з відповідачів на користь держави в сумі по 551 грн.20 коп. з кожного. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved