Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

18.03.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектари, розташована на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким позивачу заповіла вказану земельну частку (пай). Позивач змушений звернутись до суду з позовом, оскільки в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права після смерті заповідача. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Від представника сільської ради сільського голови Мельника С.А. до суду надійшла заява, у якій зазначено, що сільська рада позов визнає. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Галіївською сільською радою Чуднівського району Житомирської області від 25.07.2008 (а.с.7). Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0317705, виданого Чуднівською районною державною адміністрацією, [PERSON] як члену КСП «імені Корольова» належить земельна частка (пай), площа якої складає 5,06 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с.11). Відповідно до заповіту [PERSON] , складеного 31.01.2000 в с.Галіївка Чуднівського району Житомирської області, посвідченого секретарем Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Дорощук Тамарою Борисівною та зареєстрованого у реєстрі за №3, спадкодавець [PERSON] право на земельну частку (пай), заповіла позивачу по справі - [PERSON] (а.с.9). Судом також було встановлено, що осіб, які оспорювали б право власності позивача на дану земельну частку (пай), немає. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного вище та

Outcome: approved