Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

18.03.2013 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовом до відповідача, яким просив стягнути суму авансу у розмірі 4 000 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.04.2013 року справу направлено на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області з підстав ст.ст. 114, 116 ЦПК України, за місцем реєстрації відповідача - [PERSON] Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.05.2013 року цивільну справу прийнято суддею Барвенко В.К. до свого провадження для розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за правилами ст. 76 ЦПК України, тому суд, зважаючи на положення ст. 168 ЦПК України, в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України, протокольно, ухвалив розгляд справи в заочному порядку без участі відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні правовідносини: В січні 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про здійснення ремонтних робіт, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати ремонтні роботи у будинку та на присадибній ділянці. Окрім того, сторонами договору було обумовлено, що зазначені роботи повинні початися 10.03.2012 року та закінчитись в десятих числах червня 2012 року. Відповідно до укладеного договору про здійснення ремонтних робіт [PERSON] позивачем було передано передплату у розмірі 4 000 грн. 10.03.2012 року відповідач разом із двома своїми братами почав ремонтні роботи, проте через 5 днів роботу покинув старший з братів, а ще через приблизно 7 днів - молодший. 05.05.2012 року відповідач припинив виконання робіт, при цьому не попередивши про це [PERSON] та не закінчивши ремонтні роботи, забрав дублікати ключів від воріт, дверей будинку та невідомо куди зник. 05.07.2012 року [PERSON] знов з'явився, нічого не пояснюючи. [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою повернути 4 000 грн., про витрату яких не було надано відповідних квитанцій та накладних, проте повертати зазначені кошти [PERSON] відмовився, мотивуючи це відсутністю коштів. 14.07.2012 року відповідачем було передано дублікати ключів від будинку позивачу, що позбавило [PERSON] можливості раніше укласти договір на виконання ремонтних робіт у будинку та на присадибній ділянці з іншими людьми. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 4 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. В силу ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення Глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення Глави 83 застосовуються також зокрема до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні та відшкодування шкоди особою, яка не законно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо строків виконання укладеного в січні 2012 року договору підряду, [PERSON] було завдано матеріальну шкоду у розмірі 4 000 грн., оскільки відповідачем не було надано позивачу платіжні документи на вказану суму. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved