Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

19.03.2018 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] (далі відповідач) такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 27 по вул. Олега Кошового в м. Чернігові з підстав, встановлених статтями 317, 321, 391, 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що в грудні 2016 р. відповідач добровільно покинула вказану квартиру і з цього часу не проживає в ній без поважних причин, та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить його сімю в скрутне матеріальне становище. Крім того, наявність реєстрації місця проживання відповідача створює перешкоди у вільному розпорядженні спірною квартирою, чим порушується право власності на житло. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Будучі допитаним судом в якості свідка позивач підтвердив, що в грудні 2016 р. відповідач добровільно покинула спірну квартиру і з цього часу в ній не проживає; приблизно в січні 2017 р. відповідач за його відсутності забрала з квартири особисті речі та після цього жодного разу в квартирі не зявлялася. Свідок показав, що відповідач має ключі від вхідних дверей квартири, проте повернутися жодного разу не намагалася. Допитана судом в якості свідка [PERSON] (дружина позивача) показала, що постійно проживає в спірній квартирі разом із позивачем з січня 2017 р.; на момент її вселення відповідач в спірній квартирі не проживала та ніколи в ній не зявлялася; особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Допитані судом в якості свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (сусіди позивача) підтвердили, що відповідач не проживає в [INFO] вже більше двох років; фактично в квартирі проживає лише позивач разом із дружиною [PERSON] та малолітнім сином [PERSON]. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник відповідача надіслала суду клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншій справі; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи ту обставину, що вказана справа перебуває на розгляді в суді з березня 2018 р., при цьому її розгляд неодноразово не відбувався саме за ініціативою відповідача, а також приписи статті 275 ЦПК України (щодо розгляду справи в спрощеному позовному провадженні протягом не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі) та частини другої статті 223 цього Кодексу (про право суду відкладати розгляд справи лише в межах встановленого цим Кодексом строку розгляду), клопотання представника відповідача було відхилено, а справу розглянуто за відсутності вказаних осіб. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач є власником квартирі [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 25.07.2003 (далі Квартира; а.с. 12-15), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 16). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 10, 11), відповідач вселилася в Квартиру як дружина позивача; 21.04.2017 шлюб сторін розірвано рішенням Деснянського районного суд м. Чернігова, в звязку з чим відповідач втратила статус члена сімї позивача. Дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, актами про непроживання за місцем реєстрації (а.с. 17-21, 144, 145) і показаннями допитаних свідків ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В.), які в сукупності узгоджуються між собою, повністю підтверджується факт постійного непроживання відповідача в Квартирі з грудня 2016 р., а також невжиття нею заходів, спрямованих на повернення до цього житла. У відзиві на позовну заяву (а.с. 59) відповідач повідомила про невизнання позову з підстав здійснення позивачем перешкод в користуванні Квартирою. На підтвердження цього відповідач надала копії висновків про результати розгляду її звернень до Чернігівського відділу поліції (а.с. 60-62). Втім, дослідження змісту висновків Чернігівського відділу поліції від 14.12.2016, 15.12.2016 і 16.12.2016 дає підстави для висновку, що їх складання повязано із зверненнями відповідача: про конфлікт з позивачем (1), про погрози позивача фізичною розправою (2) та про намагання позивача відвести спільну дитину до своїх батьків (3), а тому вони не підтверджують факт створення позивачем відповідачеві перешкод у користуванні Квартирою. Відповідачем також надано копію листа Департаменту патрульної поліції від 30.10.2017 (а.с. 63), з якого випливає її звернення на лінію «102» з повідомленням від 15.01.2017 про неможливість потрапляння до Квартири. Здійснюючи за клопотанням представника позивача перевірку підстав для цього звернення відповідача на лінію «102», судом було заслухано показання свідка [PERSON], допитаного по цивільній справі № 750/2389/17 (а.с. 58; журнал судового засідання від 12.09.2017, час допиту: 14:59:00 15:04:55), який показав, що в 2016-2017 рр. він був у близьких стосунках із відповідачем і мав намір сторити з нею сімю; зимою 2016 р. відповідач прийняла рішення покинути Квартиру, щоб жити разом з ним; після цього, він неодноразово, зокрема в січні 2017 р., приїздив разом із відповідачем до Квартири з метою перевезення особистих речей відповідача до помешкання її батьків, де вони на той час прожили. Перевезення речей відповідача з Квартири відбувалося за відсутності позивача, при цьому відповідач потрапляла до Квартири безперешкодно. Свідок [PERSON] висловив думку, що проявляючи поспішність у вивезенні особистих речей з Квартири, у такий спосіб відповідач намагалася пришвидшити процес його розлучення з дружиною. Отже, зазначені показання свідка [PERSON] спростовують твердження відповідача про вчинення позивачем 15.01.2017 перешкод у потраплянні до Квартири. Крім того, відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження її намагання вселитися в Квартиру починаючи з грудня 2016 р., в тому числі за допомогою суду, що свідчить про втрату нею фактичного інтересу до Квартири. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~У звязку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою. \~ \~ \~ \~Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved