Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири [ADDRESS] посилаючись на те, що 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грідіним С.О. був посвідчений зазначений договір. Однак позивач наміру відчужувати його не мала, даний правочин було укладено внаслідок помилки щодо її правової природи, вчинено особою похилого віку, яка має вади здоров`я, внаслідок важкої обставини загибелі онука, внаслідок збігу таких обставин, перебуваючи у нотаріуса не розуміла змісту правочину, вважала, що укладає договір довічного утримання, коштів за укладений договором не отримувала. Позивач продовжує проживати у квартирі, а відповідачка в жовтні 2019 року забравши усі свої речі виїхала до своїх батьків. З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.203, 215, 229 ЦК України позивач просить її вимоги задовольнити. До суду відповідачем було подано відзив, в якому вона зазначила, що дійсно, проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] , який був онуком позивачки за адресою [ADDRESS] та здійснювали догляд за [PERSON] , яка є особою похилого віку. Після смерті чоловіка, яка мала місце 12 серпня 2019 року із ініціативи дочки позивачки [PERSON] було запропоновано [PERSON] здійснювати догляд за [PERSON] , на що вона погодилася, також відповідачці було запропоновано викупити половину квартири, а на іншу половину позивачка мала скласти заповіт, на що [PERSON] погодилася. Батьком відповідачки було здійснено оцінку нерухомого майна, а 11 вересня 2019 року за місцем проживання позивача, останній та її дочці було переданого грошові кошти в сумі 6\~500 доларів США, а на наступний день у нотаріуса було укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири, а також складено заповіт на іншу Ѕ частину квартири. В жовтні 2019 року внаслідок погроз батьків померлого чоловіка, відповідач були вимушена залишити квартиру. Твердження позивача, про те, що вона не розуміла змісту укладеного правочину не відповідають дійсності, крім цього разом із позивачкою була присутня її дочка [PERSON] . Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали в повному обсязі. Позивачка в подальшому в судове засідання не з`явилася. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, з підстав наведених у відзиві. Не заперечували того, факту, що позивачка у зв`язку із смертю онука як і позивачка перебували у стресовому стані, що позивач є особою похилого віку, не заперечували наявних захворювань, зокрема далекозорість, катаракти, глуховатості, ішемічної хвороби серця, тощо, на підтвердження чого позивачем було надано підтверджуючи медичні документи. Відповідач в подальшому в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 серпня 2006 року належить двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. У зазначеній квартирі проживали та були зареєстровані позивачка [PERSON] , її онук [PERSON] , що підтверджується довідкою №Д-03-41581 від 11 вересня 2019 року виданою відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Крім цього із ними без реєстрації проживала дружина онука відповідачка [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачка про смерть онука дізналася 1 вересня 2019 року повернувшись із м.Москва Російської Федерації. Відповідні обставини сторонами визнаються та не заперечуються. 12 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини квартири [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грідіним С.О. Згідно п.2 договору ціна нерухомого майна, що купується покупцем становить 166\~500 грн, які продавець отримав до підписання договору. Своїм підписом продавець підтвердив той факт, що розрахунок із ним проведено повністю, і що він не має та в подальшому не буде мати по відношенню до покупця ніяких фінансових претензій. В цей же день [PERSON] склала заповіт на іншу Ѕ частину квартири [ADDRESS] на відповідачку [PERSON] . Позивач обґрунтовуючи позов зазначила, зазначений договір було укладено під впливом важких обставин, похилим віком (94 роки), смертю онука, наявністю ряду хронічних захворювань, таких як гіпертонічний нефросклероз, ішемічна хвороба серця, атеросклероз кардіосудин, стенокардія, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, далекозорість, катаракта та необхідністю здійснення постійного лікування та стороннього догляду, у зв`язку із чим не розуміла змісту оспорюваного правочину, вважаючи, що підписує договір довічного утримання, при цьому жодних коштів на підтвердження укладеного правочину [PERSON] не отримувала, наміру відчужувати квартиру не мала. Крім цього, будучи допитаною в якості свідка, [PERSON] підтвердивши вищезазначені обставини зазначила, що вільно українською мовою не володіє, спілкується виключно на російській мові, також має захворювання на глухоту, та користується слуховим апаратом, який до нотаріуса не взяла, потреби в грошових коштах не мала, оскільки свою банківську картку на яку нараховувались пенсійні виплати надала онуку. До цього часу [PERSON] продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] . Відповідач заперечуючи проти позову, посилалась на те, що [PERSON] дійсно потребувала стороннього догляду який вона на пропозицію дочки позивачки [PERSON] погодилась здійснювати, у зв`язку із чим було прийнято рішення про укладення договору довічного утримання, однак, для того, щоб перестрахуватись, було прийнято рішення про відчуження Ѕ частини квартири, а на іншу частину скласти заповіт. Після чого перед укладенням договору позивачу батьками відповідачки було передано грошові кошти в сумі 6\~500 доларів США. [PERSON] приїхала до нотаріуса разом із дочкою [PERSON] , яка неодноразово зазначала про те, що укладається договір купівлі-продажу. На підтвердження зазначених обставин позивачем було надано виписки із медичної картки наданої КП «ХМ ЦПМСД №2» ХМР 21 вересня 2020 року, згідно якої ішемічною хворобою серця, стенокардією напруги, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., цукровий діабет 2 ст., з виписки КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» від 15 вересня 2020 року вбачається наявність у [PERSON] діагнозу двобічної хронічної сенсоневральної приглуховатості ІV на праве вухо, глухота на ліве вухо, а з виписки цього самого медичного закладу від 09 вересня 2020 року у позивача є глаукома обох очей, ускладнена катарактою, у зв`язку із чим хвора знаходиться на диспансерному обліку. Наявність цих захворювань не заперечувалася і відповідачкою. Крім цього згідно довідки про отримання доходів від 28 вересня 2020 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та їй виплачувалася відповідно до постанови КМ України №558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення та виплату компенсації фізичним особам які надають соціальні послуги» допомогу по догляду за [PERSON] в період з 17 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2019 року. Відповідач факт передачі грошових коштів на виконання умов договору купівлі-продажу в судовому засіданні підтверджував окрім відповідного твердження зазначеного у самому договорі, зокрема п.2 показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які є її батьками та в судовому засіданні підтвердили наявність домовленості щодо відчуження Ѕ частини квартири, при цьому замовлення оцінки нерухомого майна здійснював [PERSON] , який передав кошти 11 вересня 2019 року [PERSON] та її дочці [PERSON] . Також відповідні свідки зазначили, що [PERSON] у нотаріуса при укладенні договору купівлі-продажу все розуміла, позивач боялася що може залишитись без житла, тому і була така домовленість. Крім цього [PERSON] зазначив, що ринкова вартість квартири була більше ніж 13\~000 доларів США. Також [PERSON] зазначив, що у нотаріуса [PERSON] договір підписала із другого разу. Свідки підтвердили той факт що [PERSON] разом із чоловіком та [PERSON] проживали у цій квартирі більше ніж 12 років, та здійснювали догляд за позивачкою. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України особа яка вчиняє правочину повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати внутрішній волі. Згідно ч.1 ст.215 цього Кодексу, підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Виходячи із змісту ст.ст.203 655 ЦК України договір купівлі-продажу вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Наявність чи відсутність помилки неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору купівлі-продажу замість договору довічного утримання, суд визнає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору купівлі-продажу та роз`ясненням нотаріусом суті договору, а й за таких обставин, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із чим догляду та сторонньої допомоги, наявність у позивача спірного житла як єдиного, відсутність фактичної передачі спірного майна продавцем покупцю та продовження позивачем проживання у квартирі після укладення спірного правочину. Лише в разі встановлення цих обставин, норми статті 229, 203 і 655 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими. Відповідно до ч.1 ст.1087 ЦК України розрахунки за участі фізичних осіб, не пов`язаних із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть проводитися у готівковій та безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді. Частиною 3 цієї статті визначено, що граничні суми розрахунків готівкою для фізичних осіб та юридичних осіб, а також фізичних осіб підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України. Пунктом 7 розділу ІІ постанови Правління НБУ від 29 грудня 2017 року №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» граничної суми розрахунків готівкою» визначено, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню у розмір до 50\~000 грн включно. Понад указану суму платежі здійснюються шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті). В п.2 Договору визначено, ціна нерухомого майна що купується покупцем становить 166\~500 грн, однак відповідачем доказів того, що на підтвердження переказу коштів на поточний рахунок позивача за частину спірної квартири. Позивач зазначала, що у зв`язку із безгрошовості правочину, вона вважала, що укладає договір довічного утримання, враховуючи, що на іншу частину квартири в цей же день було складено заповіт на ім`я відповідачки [PERSON] . Наявна квартира є єдиним житлом позивачки, намір продавати якого вона не мала, а відповідачка протягом усього часу здійснювала догляд за нею разом із онуком, до моменту смерті останнього [PERSON] у зв`язку із похилим віком, наявними хронічними захворюваннями, в тому числі і щодо зору та слуху, потребою стороннього догляду, продовженням проживання у квартирі після відчуження її частки, дійсно помилялася щодо правової природи правочину, при цьому жодний коштів за оспорюваним договором не отримувала, наявна квартира є її єдиним житлом, в якому вона проживає, потреби відчужувати частину квартири у [PERSON] не було, ціна продажу є значно нижче ринкової вартості Ѕ частини квартири, в день укладення договору купівлі-продажу також було складено заповіт на іншу частину квартири на ім`я відповідачки [PERSON] , позивач не володіє в достатньому обсязі українською мовою, а тому суд приходить до висновку, що вказаний договір слід визнати недійсним. Суд, не бере до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони є зацікавленими особами, будучи батьками відповідачки, крім цього в матеріалах справи містяться пояснення [PERSON] від 27 квітня 2020 року, в яких вона зазначила, що кошти були передані [PERSON] в офісі приватного нотаріуса, однак свідки зазначали, що передача коштів мала місце 11 вересня 2019 року в квартирі позивача, про що зазначили в судовому засіданні, що ставить під сумнів їх достовірність. Крім цього, жодних доказів окрім пояснень свідків щодо передачі коштів у справі не міститься, а отже, твердження позивача про безгрошовість даного договору знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Судові витрати по справі становлять 1\~540 грн 80 коп., які складаються із 840 грн 80 коп. судового збору за подачу позову, від сплати якого позивач звільнена та 700 грн за послуги перекладача, які були сплачені позивачем. З огляду на викладене, з урахуванням ст.141 ЦК України, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. та на користь [PERSON] 700 грн за послуги перекладача.

Outcome: approved