Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

18.06.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] 30.07.208 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 03.10.2018 року. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням в розмірі 70% від прожиткового мінімуму доходів громадян, що складає 20 відсотків від суми заробітної плати відповідача до досягнення донькою двадцяти трьох років. Стягнути додаткові витрати, що були витрачені у зв'язку з навчанням у Дніпродзержинському медичному училищі, що складає 11940 грн., та понесені судові витрати в сумі 2000 грн., за надання правової допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 22.02.1997 року по 16.021999 року вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу 23.04.2000 року у них народилась донька [PERSON] Їх донька на даний час є повнолітньою та продовжує навчання у Дніпродзержинському медичному училищі за денною формою, тому немає змоги влаштуватись на роботу В зв'язку з навчанням доньки вона змушена нести витрати на утримання доньки в зв'язку з її навчанням. Відповідач після досягнення донкою повноліття припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоч працює та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Крім того батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Її додаткові витрати пов'язані з навчанням доньки складають 23880.00 грн., половину з яких вона просить стягнути з відповідача , що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явилась. Подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої, проти стягнення аліментів в звязку з навчанням на користь матері не заперечує. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року по 16.02.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. В сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого батьком [PERSON], записаний відповідач. На даний час донька сторін є повнолітньою та з 01.09.2015 року навчається у Кам'янському медичному коледжі за спеціальністю сестринська справа за денною формою навчання на контрактній основі. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що донька сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері В зв'язку навчанням доньки позивачка несе витрати пов'язані з витрат на оплату за навчання. Згідно наданих чеків за період, що передував зверненню до суду позивачкою сплачено 23880 грн. Доказів про те, що позивач несе інші витрати на утримання доньки в зв'язку з навчанням суду не надано та в позовній заяві обґрунтування інших витрат не наведено. Проте суд вважає, що в зв'язку з навчанням доньки позивачка несе загально необхідні затрати на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті, оплату послуг Інтернету, тощо. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Таким чином судом встановлено, що порушуються права позивачки та повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує допомоги. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в розмірі 70 % прожиткового мінімуму доходів громадян, що складає 205 від доходу відповідача. Проте такого способу захисту порушених прав щодо стягнення аліментів нормами Сімейного кодексу України не передбачено. Так як відповідно до ч. ст. 200 СК України - Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином стягнення аліментів на поновлітню доньку, сина, які продовжують навчання можливе або в твердій грошовій сумі, або в частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно при обранні способу захисту порушених прав, суд враховує посилання позивача, що визначений нею розмір аліментів складатиме частку від заробітку (прибутку) відповідача та той факт, що відповідач працює та отримує постійний прибуток. Тому суд вважає за можливе обрати спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів у частці від прибутку відповідача в зв'язку з навчанням доньки, який передбачений нормами Сімейного кодексу України . Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач працює та отримує заробітну плату в середньому 6000 грн.. на місяць. Відповідач також працює та отримує прибуток в середньому 9000 грн., на місяць. Доказів про наявність неповнолітніх дітей та осіб, які потребують утримання, та існування інших обставин, які враховуються при стягненні аліментів, сторони суду не надали. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв'язку з навчанням доньки в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 18.06.2018 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки в зв'язку з навчанням з цієї дати. Визначаючи строк, на який підлягають стягненню аліменти, суд враховує наступне. Позивач просить стягнути аліменти до досягнення донькою 23 років. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки навчального закладу донька сторін закінчує навчання 21.06.2019 року, відповідно аліменти підлягають стягненню саме по дану дату включно, тобто до припинення навчання. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат, суд виходить з наступного. Можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами, передбачена ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином нормами Сімейного кодексу України не передбачено застосування до відносин при стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки (сина), які продовжують навчання статті 185 СК України, щодо стягнення додаткових витрат. Крім того як додаткові витрати позивач визначає як плату за навчання, відповідно до укладеного контракту, чеки на сплату якої надала суду, починаючи з 2015 року. Але плата за навчання, відповідно до укладеного контракту якраз і відноситься, до витрат, які повнолітні син (донька) несуть в зв'язку з навчання. Тому додатковими витратами вважатись не можуть. Крім того, за доводами самої позивачки, викладеними в позовній заяві, відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою повноліття, таким чином компенсував позивачу дані витрати. В свою чергу, згідно наданого контракту та чеків про оплату, дані затрати не є значними, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат в сумі 11940.00 грн., суд вважає за можливе - відмовити. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн. Щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, суд враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, а особою, яка надавала правову допомогу не наведеного детального обґрунтування затрат саме в сумі 2000 грн., з визначенням затраченого часу, суд, виходячи із розміру задоволених позовних вимог, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 700.00 грн., на відшкодування витрат за надання правової допомоги. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial