Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23 листопада 2014 року в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON] і після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема і квартира №2 в будинку № 53 з надвірними побудовами, розташована по вул. Леніна в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Остання в установлений законом строк після смерті чоловіка прийняла частину спадщини, що стверджується виданими на її ім»я Томашпільською державною нотаріальною конторою свідоцтвами про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2015 року Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру в зв»язку з розбіжностями даних в договорі купівлі-продажу частини житлового будинку та в технічному паспорті КП «Могилів-Подільське МБТІ» на квартиру, так як у першому випадку нерухоме майно вказано як частина будинку, в другому квартира №2. Тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказану частину спадщини після смерті чоловіка. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Від Томашпільської селищної ради надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності її представника, позов визнає. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1261 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, строк якої з урахуванням вимог ст. 1270 ЦК установлений у шість місяців. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець помер 23.11.2014 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем першої черги за законом залишися позивачка, яка в установлений законом строк після смерті чоловіка прийняла частину спадщини, що стверджується виданими на її ім»я Томашпільською державною нотаріальною конторою свідоцтвами про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2015 року. Визнання позову відповідачем, не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved