Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

17 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Служба миттєвого кредитування звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальній сумі 29841 грн 30 коп. та витрати на судовий збір. В позовній заяви посилається на те, що 14 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Служба швидкого кредитування та [PERSON] був укладений кредитний договір № 130914-092317. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі - 1600 грн., а [PERSON] зобов`язалась повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 448 грн у строк до 27 вересня 2013 року. 27.09.2013 року відповідач відповідно до п.2.3. Договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 448 грн та пролонгувала договір строком до 11.10.2013 року. 11.10.2013 року сплатила відсотки за користування \~ \~ \~ \~кредитом в сумі 448 грн. 25.10.2013 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 448,00 грн. 08.11.2013 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 448,00 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 2,00 грн. 22.11.2013 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 447,44 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,56 грн. 07.12.2013 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 479,25 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,75 грн. 24.12.2013 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 63,86 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 478,95 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 2,19 грн. 08.01.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 478,35 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 1,65 грн. 23.01.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 477,90 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 2,10 грн. 08.02.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 31,82 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 477,30 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,88 грн. 23.02.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 477 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 3,00 грн. 10.03.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 476,10 грн. 22.03.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 380,88 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,12 грн. 08.04.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 63,48 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 476,10 грн. 26.04.2014року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 95,22 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 476,10 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,68 грн та пролонгувала договір строком до 10.05.2014 року. 10.05.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 444,08 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 5,92 грн. та пролонгувала договір строком до 24.05.2014 року. 26.05.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 31,60 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 474,00 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 4,40 грн та пролонгувала договір строком до 09.06.2014 року. 11.06.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 31,52 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 472,80 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,68 грн та пролонгувала договір строком до 25.06.2014 року. 29.06.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 94,50 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 472,50 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 3,00 грн та пролонгувала договір строком до 13.07.2014 року. 29.06.2014 року сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 345,84 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,16 грн та пролонгувала договір строком до 25.06.2014 року. 12.08.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 565,92 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 471,60 грн, частково сплатила суму кредиту у розмірі 0,48 грн та пролонгувала договір строком до 26.08.2014 року, зобов`язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1571,43 грн. 08.11.2014 року сплатила частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 300 грн. Таким чином, всього відповідачем було сплачено: основний борг (тіло кредиту) 28,57 грн; відсотки за користування кредитом - 9598,19 грн; пеня - 1277,92 грн. Отже, сума заборгованості з урахуванням сплачених сум становить: 1571,43 грн - основний борг, 440,02 грн - проценти за договором, 27829,85 грн - пеня за договором, а всього 29841,30 грн, а також витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Додатково повідомив, що 08.08.2017 року Павлоградським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито ВП №54435390. В рамках виконання виконавчого листа з боржника було стягнуто наступні суми: 24.01.2018 року сплачено 3000,00 грн., з яких 1600,00 - судовий збір та 1400,00 - проценти по договору. 10.12.2018 року сплачено 474,72 грн. 22.07.2019 року сплачено 506, 21 грн. Залишок боргу станом на 13.01.2020 становить 27460,37 грн. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, надали заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності, просять застосувати строк позовної давності та на підставі ч.3 ст. 551 ЦПК України зменшити розмір неустойки до розміру основного зобов`язання. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Служба швидкого кредитування та [PERSON] укладено кредитний договір № 130914-092317, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 1600 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732%, якщо на період користування припадає високосний рік), строком по 27 вересня 2013 року. (п.1.1.,1.2.,2.1.,3.1. кредитного договору) Відповідно до п.6.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку два відсотки від суми кредиту, що вказана в п.1.2. цього договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Відповідно до п.9.2 сторони домовились про договірну давність - 10 років. Зобов`язання передбачені зазначеним кредитним договором відповідач не виконала. Станом на 06 лютого 2017 року заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 29841 грн 30 коп., яка складається з основного боргу - 1571 грн 43 коп., процентів за договором 440 грн 02 коп., пені 27829 грн 85 коп. На підставі договору відступлення права вимоги від 10.12.2015 року первісний кредитор ТОВ Служба швидкого кредитування передало право щодо подальшого стягнення грошових сум за основними договорами з боржників новому кредитору ТОВ Служба миттєвого кредитування. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23 вересня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 вересня 2017 року, про що зроблений актовий запис № 196. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] привласнила прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Позивачем законно та обґрунтовано було нараховано пеню за порушення строків виконання зобов`язання, пролонгація договору не перериває строку виконання грошового зобов`язання, встановленого умовами кредитного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов`язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до приписів ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 2 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені значно перевищує основний розмір боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь позивача до розміру основної заборгованості у сумі 2011 грн 45 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial