Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

19 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) «Перший Український Міжнародний Банк», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С, зареєстрований в реєстрі за № 24772 за вимогою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення з неї 9971 грн. 39 коп. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: вона не була повідомлена про зміну кредитора та не отримувала жодних вимог від нього; подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, також відповідачем не було належним чином повідомлено її про наявність заборгованості, просила про задоволення позову. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка та третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач про причини неявки свого представника суд не повідомив, також не скористався правом надати відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2014 року між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 262530190018823. 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 262530190018823 від 07 серпня 2014 року в розмірі 9971 грн. 39 коп. за період з 20 травня 2019 року по 19 травня 2020 року, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 2661 грн. 26 коп., прострочена заборгованість за процентами - 3904 грн. 96 коп., строкова заборгованість за процентами - 81 грн. 37 коп., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 3328 грн. 80 коп. (а.с. 71). З отриманих на запит до приватного нотаріуса документів вбачається, що виконавчий напис про стягнення з позивачки грошових коштів було вчинено на підставі заяви представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 15 липня 2020 року. До вказаної заяви було долучено оригінал кредитного договору, виписку з рахунку боржника, документи стягувача (а.с. 85-88). У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу отримання позивачкою направленої їй письмової вимоги від 19 травня 2020 року про сплату заборгованості, вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачкою, а тому при вчиненні виконавчого напису від 16 липня 2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за подання позовної заяви та 420 грн. 40 коп. - за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с 1, 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved