Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

18.03.2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ПАТ АКБ «Капітал» відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 1/06/317/20-01-14/0043 від 28.01.2014 р. надав відповідачу [PERSON] споживчий кредит у розмірі 5727,46 грн. зі строком користування з 28.01.2014 року по 27.01.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % процентів річних та щомісячної комісії у розмірі 0,75 % відсотка від первісної суми кредиту. Відповідач в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачував суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті станом на 26.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 11915,95 грн., яка складається з: заборгованість з повернення кредитних коштів в сумі 3307,32 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 625,07 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості в сумі 3359,54 грн.; пеня за несплачені проценти в сумі 572,66 грн., штраф в сумі 2863,73 грн., пеня за прострочення комісії в сумі 586,19 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11915,95 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн., сплачені при подачі. Згідно заяви представник позивача Гельмутдінова Н.В. просить слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що заборгованість у відповідача виникла через тяжке матеріальне становище, він знаходиться в зоні АТО, у зв'язку з чим, просив суд не стягувати з відповідача заборгованість по процентам, по штрафам. Заслухавши представника відповідача, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору про надання споживчого кредиту № 1/06/317/20-01-14/0043 від 28.01.2014 р. надав [PERSON] кредит у розмірі 5727,46 грн. зі строком користування з 28.01.2014 року по 27.01.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,75 % процентів річних та щомісячної комісії у розмірі 15 % відсотка від первісної суми кредиту. (а.с.5-6). Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 26.02.2016 року склала 11915,95 грн., яка складається з: заборгованість з повернення кредитних коштів в сумі 3307,32 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 625,07 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості в сумі 3359,54 грн.; пеня за несплачені проценти в сумі 572,66 грн., штраф в сумі 2863,73 грн., пеня за прострочення комісії в сумі 586,19 грн.. Відповідачу пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак він цього не зробив. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Згідно ч.3 ст.550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов*язання (ст.617 цього кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов*язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов*язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до Додатку до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року №1275-р, місто Краматорськ Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати пені за прострочення основної судної заборгованості в сумі 3359,54 грн.; пеня за несплачені проценти в сумі 572,66 грн., штраф в сумі 2863,73 грн., комісія в сумі 601,44 грн., пеня за прострочення комісії в сумі 586, 19 грн.. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1/06/317/20-01-14/0043 від 28.01.2014 р. в сумі 3932,39 грн. Згідно вимог ст..88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково судовий збір, а саме в частці задоволеного позову, в розмірі 454,75 грн.

Outcome: partial