overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 січня 1993 року Натальївським с/с Солонянського району Дніпропетровської [ADDRESS] , актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з лютого 2019 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 червня 2019 року розгляд підготовчого судового засідання відкладено в зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 січня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 02 січня 1993 року. (а.с.9) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинені з лютого 2019 року. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768, 40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 грудня 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв`язку з різними поглядами на майбутнє. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 2015 року. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 травня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 19 серпня 2019 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26.09.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2007 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану по Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 535 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Вона обґрунтувала свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді недоотриманої за життя пенсії. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері через проведення АТО в місцевості її проживання, свідоцтво про смерть матері було отримано лише 21 лютого 2019 року. Позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] достатній для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.13). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.24). З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), де її матір`ю записано [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), в якому зазначено при присвоєння після реєстрації шлюбу дружині права іменуватись прізвищем [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку із тим, що мешкає на території проведення АТО, та тривалий час не мала змоги виїхати звідти, свідоцтво про смерть матері змогла отримати лише 21 лютого 2019 року (а.с.9). 22 лютого 2019 року державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10). Відповідно до листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 999/01-09 від 24 квітня 2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55974550 від 24 квітня 2019 року (а.с.22-23) спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] немає. В силу\~ст.1272 ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] пропущений з поважних причин. У зв`язку з цим необхідно визначити позивачу [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у два місяці з дня набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком\~ для подання нею заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 06 червня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено в 2019 році. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, якою пред`явлений позов визнав та зазначив про згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 06 червня 2009 року, актовий запис № 133. У шлюбі мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Про наявність спору майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам обох сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 26 лютого 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2016 року народження. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинено з березня 2019 року, до чого призвела відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні життя, неприязні стосунки, що виникли. З цього часу проживають окремо. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред`явленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 26 лютого 2016 року, актовий запис № 91. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. На сьогодення неповнолітня [PERSON] проживає спільно із позивачем, про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам обох сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

18 квітня року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу спільною заявою подружжя, яке має дитину. Пояснивши, що спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом сторони припинили подружні відносини і стали господарювати окремо. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 квітня 2010 року Серія [NUMBER]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами досягнуто. Позивач - у судове засіданняне з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, просилв суд розглянути позов за його відсутності. Відповідач - у судове засідання не з'явилась, позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, на розірвання шлюбу згодна,просила суд розглядати позовну заяву за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2009 року у Третьому Приморському Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 360). Свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Шлюб у сторін перший, від шлюбу є неповнолітній син- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 квітня 2010 року Серія [NUMBER] виданого Третім Приморським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 334). Фактичні шлюбні відносини припинені, однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. У силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

18 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Стебницькій міській раді Львівської області за актовим записом № 67, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2001 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейні відносини, що ставало причиною сварок та призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, у своїй позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

18 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Золотоніського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 76, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 080328 від 18.07.2003 року. Від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, та неповнолітню дочку: [PERSON] Олександрвну, [INFO], яка проживає з відповідачкою та перебуває на її повному утриманні. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені близько двох років, хоча сторони і проживають в одному будинку, але не спілкуються. Причиною цьому стала подружня зрада чоловіка, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на на користь позивача [PERSON] судовий збір, сплачений при подачі позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved