Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

18.01.2011 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно, що складається із 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0948 га, яка розташована за адресою вул. Суворова, 16, м. Золотоноша Черкаської області та 5/8 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Золотоноша, Черкаської області, провулок 1-й Суворова, 16, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку. Проте [PERSON] не може оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, і за цих підстав нотаріус, постановою від 26.09.2017 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказану частину земельної ділянки та житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача Золотоніської міської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 153218 від 18.01.2011 року) [PERSON] померла 18.01.2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження (серії V-УР №0957279 від 21.05.1966 року) вбачається, що позивач народився 29 квітня 1966 року, а його матірю зазначена [PERSON]. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючою Золотоніської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно після смерті його матері [PERSON] у звязку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №5188, [PERSON] успадкувала 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0948 га, розташованої за адресою вул. Суворова, 16, м. Золотоноша Черкаської області, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] 08 0040055. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі №5178, [PERSON] успадкувала 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться в м. Золотоноша Черкаської області, провулок 1-й Суворова, 16. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі №5180, [PERSON] успадкувала 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться в м. Золотоноша Черкаської області, провулок 1-й Суворова, 16. Право власності [PERSON] на 5/8 частини вказаного вище житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд стверджується також Витягом про державну реєстрацію прав від 24.01.2011 року, №28757297, копія якого додана до матеріалів справи та копією технічного паспорту. Таким чином суд вважає наявними достатньо підстав вважати, що вказане вище спадкове майно належало на праві власності померлій [PERSON] хоча оригінали, які підтверджують право власності померлої на вказане майно і не збереглися. Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Суд враховує, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, а тому фактично визнав, що вказане майно належало померлій [PERSON] Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із повідомлення Золотоніської міської державної нотаріальної контори №554/01-16 від 18.08.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Прийняття спадщини та відповідна реєстрація спадкової справи стверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №27411894 від 05.07.2011. Суд при вирішенні вказаної справи також враховує. що відповідно до довідки виданої виконкомом Коробівської сільської ради №698 від 26.07.2017 року, позивач [PERSON] постійно проживав із своєю матірю, [PERSON] та вів спільне господарство за адресою вул. Центральна, 24, с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Окрім того суд враховує, щ інший спадкоємець за законом, чоловік померлої [PERSON], [PERSON] від спадщини, у порядку визначеному ст. 1273 ЦК України, відмовився, про що свідчить його заява від 20.05.2011 року, копія якої додана до матеріалів справи. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved