Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

19 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Новоодеської РДА Миколаївської області про скасування усиновлення про скасування усиновлення. У своєму позові [PERSON] посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 01.03.2003року по 16.12.2010року. 17 квітня 2008року за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області сторони усиновили [PERSON] [INFO] . 16 грудня 2010року шлюб між сторонами розірвано за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області. Після розірвання шлюбу позивач почала проживати окремо від відповідача та усиновленого [PERSON] Позивач не підтримує ніяких зв`язків із усиновленим, вона вказує, що оскільки вона розлучилася із відповідачем то спільне проживання з дитиною є неможливим, це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Посилаючись на вищевикладене позивач просила скасувати усиновлення нею дитини [PERSON] [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоодеської РДА Миколаївської області у судове засідання не зявився, але Новоодеською РДА подано до суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності скасування усиновлення. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що сторони по справі з 01.03.2003року по 16.12.2010року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Єланецького РУЮ Миколаївської області 01.03.2003року та копією рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-1151 від 16.12.2010року про розірвання шлюбу між сторонами. Під час перебування в шлюбі сторони усиновили [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-690/2008 від 17.04.2008року. За вищевказаним рішенням було внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , а прізвище ім`я та по батькові дитини змінено на [INFO] 16 грудня 2010року шлюб між сторонами розірвано за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-1151 від 16.12.2010року. Після розірвання шлюбу позивач почала проживати окремо від відповідача та усиновленого [PERSON] Як видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 24 листопада 2011року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та взяла після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] . Відповідно до висновку Новоодеської РДА №72/15-34/01 від 25.02.2019року щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дитини, враховуючи інтереси дитини, а також у зв`язку з виникненням обставин, передбачених підпунктами п.1, 3 ч.1 ст. 238 Сімейного кодексу України, скасування усиновлення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини . Частиною 2 ст. 207 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 та ч. 4 ст. 238 даного Кодексу, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідносин із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом України № 3017-VI від 15.02.2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено, що між малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] та його усиновлювачем [PERSON] погіршилися стосунки, оскільки після розірвання шлюбу між сторонами по справі в 2010 році вони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що об`єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачем усиновленого в умовах сім`ї. Між позивачем, відповідачем та малолітнім [PERSON] , [INFO] склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання позивачем дитини і їх спільне проживання суперечать інтересам усиновленої дитини, що також підтверджується висновком органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України,при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування в особі Новоодеської РДА Миколаївської області щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дитини, а також досліджені в судовому засіданні докази, які підтверджують, що усиновлення не забезпечує дитині сімейного виховання, оскільки між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що скасування усиновлення відповідає інтересам дитини, а тому заявлений позов слід задовольнити, скасувати усиновлення позивачем [PERSON] , [INFO] . Оскільки до початку розгляду по суті відповідач визнав позов то згідно з ч.1 ст.141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 352,40грн. та стягнути з відповідача відповідача на користь позивача 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору, а саме 352,40грн. На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про усиновлення дітей, ст.ст. 207, 238-240 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved