Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

19.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області, згідно з яким просив припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він придбав у громадянки [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 30.06.2006 року, житловий будинок [ADDRESS] . Однак, будучи власником вказаного будинку, він не має можливості відчужити його, оскільки земельна ділянка на якій розташований зазначений будинок перебуває у власності іншої особи, - [PERSON] , який помер [INFO] , а тому посилаючись на приписи ст.ст. 120, 140 ЗК України та факт смерті власника земельної ділянки, просив припинити право власності останнього на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку та визнати таке право за собою. 23.08.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Новобузької міської ради Миколаївської області, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надав суду відзив згідно якого позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 30.06.2006 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області 30.06.2006 року за р./№1292, позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7-9). Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (продаж) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,1 га, яка приватизована попереднім її власником - [PERSON] , та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК №046269, виданого 25.01.1995 року Новобузькою міською радою Миколаївської області на підставі рішення виконкому цієї ради від 29.12.1992 року за № 5-13 (а.с. 10). Так, згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції чинній на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.06.2006 року, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідні приписи містилися також і у чинній на той час редакції ч. 1 ст. 377 ЦК України. Крім того, власник даної землі [PERSON] [INFO] помер (а.с.11). З огляду на викладене, у зв`язку з придбанням позивачем [PERSON] житлового будинку, до позивача разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування. Зважаючи на ці обставини, а також на те, що, з часу набуття позивачем [PERSON] права власності на зазначений будинок, спливу більш як сімнадцятирічного строку після смерті [PERSON] та не прийняття спадкоємцями спадщини після його смерті, - суб`єктивне право громадянина [PERSON] , який володів спірною земельною ділянкою на праві власності, вважається припиненим. З огляду на викладене, позовні вимоги позивачки щодо припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку та визнання за нею права власності на цю земельну ділянку обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачкою у зв`язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved