Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину у звязку з навчанням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 19 січня 2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] на її, [PERSON] користь, було стягнуто аліменти в розмірі 728 гривень щомісяця на утримання доньки: [PERSON]. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року змінено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів до ј частини з усіх видів заробітку. На даний час їх спільна с відповідачем донька - [PERSON] навчається на першому курсі Запорізького національного університету, на факультеті соціології та управління, на денній формі навчання. Начається за контрактом. 25 грудня 2018 року доньці виповнилося 18 років. Відповідач [PERSON] працює у АТ «Марганецький ГЗК» на посаді водія автоцеху, має стабільний заробіток. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] у звязку з навчанням в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання. У звязку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON] - [INFO]одження, у звязку з навчанням, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше досягнення 23 років, починаючи стягнення з 25 грудня 2000 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 09 січня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. \~\~\~\~\~ \~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Частиною 2\~ст.\~124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~Відповідно до ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO], що встановлено копією свідоцтва про народження (а.с.3). Довідкою №15817\~від 16\~листопада 2018\~року підтверджується,\~що [PERSON]\~навчається на\~1\~курсі факультету\~соціології та\~управління в\~Запорізькому національному\~університеті .\~Форма навчання\~-\~денна,\~навчається за\~контрактом (\~а.с.\~6),\~у звязку з чим вона не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи. Проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: м.Марганець, вул. Київська, 178/8, що підтверджується довідкою, виданою головою правління ОСББ «Київська 178» [PERSON] 05.11.2018 року (а.с.5), знаходиться на її утриманні і матеріальному забезпечені. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199\~Сімейного Кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200\~Сімейного Кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199\~СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно виконавчого листа, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 21.08.2018 року у справі №180/679/18, змінено розмір стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] із твердої грошової суми 728 грн. до ј частки зі усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с.4). Стягнення аліментів на утримання дитини припинено у звязку із досягненням [PERSON] повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON], продовжує навчання, не працює, навчається за контрактом, потребує допомоги батька у зв'язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітньої доньки у зв'язку з її навчанням, так як є працездатною особою, працює в АТ «Марганецький ГЗК». Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - 18 грудня 2018 року, однак просить стягувати з відповідача аліменти, починаючи стягнення з 25 грудня 2000 року і до закінчення останьою навчання. Враховуючи вищевикладене,\~на основі\~повно і\~всебічно з'ясованих\~обставин,\~на які\~посилався позивач\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~підтверджених доказами,\~дослідженими в\~судовому засіданні,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~а також\~достатність і\~взаємний зв'язок\~у їх\~сукупності,\~встановивши правовідносини,\~які випливають\~із встановлених\~обставин та\~правові норми,\~які підлягають\~застосуванню до\~цих правовідносин,\~ суд\~вважає за\~необхідне задовольнити\~вимоги позивача\~в частині\~стягнення з\~ [PERSON]\~на користь\~[PERSON] аліментів\~ на\~утримання \~повнолітньої доньки\~-\~[PERSON],\~[INFO],\~ на\~весь період\~її навчання,\~в розмірі\~1/4\~частини \~всіх видів\~його заробітку\~(\~доходу),\~щомісячно до закінчення -\~[PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, однак починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Крім того, частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~\~Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. \~ Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved