Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

19.05.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008р. Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. З грудня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач просив шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач та позивач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008р., який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 279 (а.с.6). Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. З грудня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. На підставі ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, живе окремо, примирення між сторонами неможливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved