Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

18 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 08 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 13, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Вказав, що від шлюбу у них з відповідачкою народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначив, що влітку відповідач разом з дитиною виїхала у Російську Федерацію, де проживають по даний час, точна адреса проживання йому невідома. Через наведене було фактично припинено між ними шлюбні відносини. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано 08 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 13. Судові витрати просить стягнути з відповідача. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2018 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання ним позовної заяви про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у їхній з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 08 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 122611. Належних доказів, що у сторін від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] суду не надано. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved