Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

19.02.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач-1) та [PERSON] (далі - відповідач-2) в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 90 000 грн. та судовий збір. Мотивуючи його тим, що 16.02.2007 року між ними та відповідачем-1 був укладений договір № ОDJ0AN02000016, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 47229,40 грн. на термін до 16.02.2012 року, зобов'язавшись повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач-1 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач-1 станом на 10.02.2016 року має заборгованість - 90 000 грн., яка складається з наступного: - 24 126,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 34 919.52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1228,43 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 29725.15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором ОDJ0AN02000016 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за вище вказаним договором. Згідно з п. 6 Договору поруки. Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання, однак дана вимога до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання - залишена без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі солідарно з відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, просили суд відмовити в його задоволенні з підстав викладених у запереченні проти позову. Перевіривши матеріали справи та докази, суд виходить з наступного. Позовні вимоги підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-6), копією повідомлення від 06.07.2015 року а.с. 7, копією кредитного договору а.с. 10-12, копією меморіального ордеру а.с. 13, копію договору поруки а.с. 14, копією паспорту (а.с.15-16), копією довідки ЄДРПОУ (а.с. 17), копією банківської ліцензії та свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 19), Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і бборжник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується посилань відповідачів на строки позовної давності та їх застосування до даних правовідносин, суд перевіривши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні думку сторін, не знайшов цьому підтвердження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved