overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

18 грудня 2002 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЖД № 497896. Після його смерті відкрилася спадщина: земельна ділянка площею 5,96 га в масиві 23, ділянка № 18 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Скосарівської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, яку він мав на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ ОД № 074851. Позивачка являється спадкоємцем першого ступеня споріднення, оскільки її мати [PERSON] померла в 2013 році. Той факт, що позивачка є дочкою [PERSON] підтверджується її свідоцтвом про народження. Проте зі вступом до шлюбу прізвище позивачки змінено на «Олефір». Її батько [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкоємців на обов'язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. На даний час ніхто із спадкоємців за законом не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Зараз позивачка звернулася в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте вона не може її оформити, тому що нею пропущений встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Протягом шести місяців після смерті батька [PERSON], позивачка не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що була морально пригнічена після його смерті, погано себе почувала. Після смерті батька позивачці прийшлося забрати матір на проживання до себе в Молдову. Матір хворіла і потребувала догляду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Надати [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], що помер 18 грудня 2002 року, оскільки вона його пропустив з поважної причини, в зв'язку з тим, що доглядала хвору матір і не могла її залишити одну. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 4 ), копією Державного акта на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Витягу з Державного реєстру про шлюб [PERSON] ( а.с. 7 8 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 9 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 10 11 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

18 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 341, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.2018 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2008 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, кожен з подружжя не хотів йти на будь-які компроміси, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї, оскільки сторони почали віддалятися один від одного. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище «[PERSON]». Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

18 грудня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], ІНН [NUMBER], було укладено кредитний договір № б/н від 18 грудня 2007 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав належним чином. Відповідач в свою чергу свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 23 січня 2014 року виникла заборгованість сумі 22126,24 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2838,00 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом - 11728,24 гривень;заборгованість по комісії та пені за користування кредитом - 7560,00 гривень; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3778,81 гри., яка була задоволена судовим наказом Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 18347,43 гривень. Також штраф відносно пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина); штраф - 917,37 гривень (процентна ставка); Отже заборгованість становить 19 764,80 гривень. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування від 18 грудня 2007 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 23 січня 2014 року 22126,24 гривень, які складаються з: заборгованості за кредитом - 2838,00 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 11728,24 гривень; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом - 7560,00 гривень; З даної суми заборгованості наказом Криничанського районного суду від 17 листопада 2008 року стягнена з відповідача на користь позивача. Тому стягненню в з відповідача на користь позивача підлягає різниця, яка становить 18347,43 гривень, а також штраф відносно пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина); штраф - 917,37 гривень (процентна ставка); всього 19 764,80 гривень. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243. 60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

18 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11613,97 грн., заборгованність за кредитом 3984,57 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 5188,26 грн, заборгованність за пенею та комісією 1650,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 541,14 грн., всього загальна сума забогованості склала 11613,97 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 грудня 2007 року в розмірі 11613,97 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, сповіщений у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 18 грудня 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11613,97 грн., заборгованність за кредитом 3984,57 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 5188,26 грн, заборгованність за пенею та комісією 1650,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 541,14 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11613,97 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

18 грудня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 013-03010-181211, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3988,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01% на рік. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Однак, отримавши кредитну лінію відповідачка [PERSON] в порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов'язання за вказаним договором не виконувала належним чином, спричинивши заборгованість станом на 11 квітня 2014 року в розмірі 1826,99 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 013-03010-181211 від 18 грудня 2011 року у розмірі 1826,99 грн. та судовий збір. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 грудня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 013-03010-181211 згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3988,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01% на рік. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Отримавши кредитні кошти відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст. 526 ЦК України та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Станом на 11 квітня 2014 року заборгованість відповідача склала 1826,99 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право заявника вимагати повернення суми кредиту та відсотків. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши у відповідності до ст. 543 ЦК України з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1826,99 грн. Задоволення позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

18 грудня 2013 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.01.2008 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 3 000 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобов'язання по Договору не виконує. Станом на 22.11.2013 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 15 046,54 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 3 000 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходилась вищезазначена сума грошових коштів. Судом встановлено, що боржник свої зобов'язання по договору не виконує, внаслідок чого станом на 22 листопада 2013 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала - 15 046,54 грн, з яких: - заборгованість за кредитом - 1 629,51 грн; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 714,34 грн; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 6 510 грн; - штраф (процентна складова) - 692,69 грн; - штраф (фіксована сума) - 500 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

18 грудня 2013 року [PERSON] ([PERSON]) звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 23 листопада 2003 року року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №467. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 листопада 2003 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, в кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. З 2007 року відповідач затриманий і перебуває під вартою по даний час. За таких обставин спілкування і взаємна підтримка сім'ї стала неможливою. Її намагання зберегти сім'ю не мали позитивного результату, сім'я розпалася і існує лише формально. З цих підстав просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.20). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, з Львівського СІЗО до суду надійшла заява останнього в якій він заначив, що згідний на розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с.27). Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 07 листопада 2012 року підтверджується, що [PERSON] змінила своє ім'я на [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON]. та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 229,40 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

18 грудня 2013 року [PERSON], заінтересована особа - Гранітненська сільська рада Тельманівського району Донецької області звернувся до Тельманівського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своєю померлою матір'ю [PERSON], вказуючи на те, що після смерті матері не може прийняти спадщину через розбіжності у документах, а саме, прізвище заявника у паспорті та свідоцтві про народження - [PERSON], мати заявника - [PERSON], батько - [PERSON], але у свідоцтві про смерть матері та у державному акті серії ЯЖ №? 293819 записано [PERSON], тобто є розбіжності у документах при написанні сполучень букв «тс» та «ц», тому заявник звернувся до суду з даною заявою та просить встановити юридичний факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Встановлення даного факту має юридичне значення та необхідне заявнику для оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи - Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], в графі мати записана [PERSON], в графі батько записаний [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.03.2013 року виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [INFO] померла [PERSON]. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №? 293819 виданого 25.11.2009 року відділом Держкомзему у Тельманівському районі, земельна ділянка площею 6,2574 га та розташованої на території Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області належить [PERSON]. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35884861 від 26.11.2013 року виданого Тельманівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки № 2471 від 26.12.2013 року виданої виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [PERSON] проживала без реєстрації з 2005 року за адресою: [ADDRESS], який належить на підставі особистої власності [PERSON]. Відповідно ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] була матір'ю заявника [PERSON]. Встановлення даного факту має юридичне значення і необхідне заявнику для оформлення спадщини.

Outcome: approved