Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

18 січня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 листопада 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500433545, згідно з умовами якого відповідачу було надано у користування кредитні кошти у сумі 29847 грн. 16 коп. Позивач зазначає, що відповідач умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим має прострочену заборгованість, яка станом на 18 грудня 2015 року становить 32 594 грн. 03 коп., яка складається з: 23 762 грн. 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 1533 грн. 26 коп. сума простроченої заборгованості по відсоткам, 7297 грн. 89 коп. сума простроченої заборгованості по комісії. З огляду на вищенаведене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 32 594 грн. 03 коп. та судовий збір у сумі 1218 грн. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк», у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні 29 лютого 2016 року позов визнала частково, надала пояснення аналогічні змісту письмових заперечень, що містяться в матеріалах справи, вважає, що її заборгованість перед банком становить 16569 грн. 19, згідно наданого нею розрахунку. Просить позов задовольнити частково. Крім того, відповідач у судовому засіданні посилалася на рішення третейського суду від 07 квітня 2015 року, яким вже було вирішено спір між нею та позивачем, та ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь банку. Відтак вважає даний позов безпідставним. Так, відповідач вказала, що неодноразово зверталася до позивач із проханням щодо реструктуризації боргу, оскільки порушення графіку погашення кредиту нею було допущено через бойові дії у Донецькі області, однак банк на її вимоги не відреагував. Просить суд позов задовольнити частково лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їх правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500433545, згідно з умовами якого відповідачу було надано у користування кредитні кошти у сумі 29 847 грн. 16 коп., зі сплатою 11,99 %, річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 26 листопада 2013 року по 27 травня 2016 року (а.с.4-7). Відповідно до п.4 кредитного договору №500433545 від 26 листопада 2013 року позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором, сплата яких передбачена цим договором ( далі - прострочення платежу) сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 (п'ять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Всі інші умови визначені у Розділі №2 цього договору. (а.с.4) Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі, що відповідачем не оспорюється. Слід зазначити, що в разі виникнення спору сторони домовились про те, що спір вирішується Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» п. 6 Кредитного договору. Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (ч. 1 ст. 6 цього Закону доповнено п. 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Рішення Постійно діючого Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, ухвалено 07 квітня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону України «Про третейські суди». Відтак, оскільки справи у спорах щодо захисту прав споживачів у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) не підвідомчі третейським судам, а тому положення п.6 ч.1 ст.207 ЦПК не можуть поширюватись на дані спірні правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до кредитного договору, відповідач зобовязаний здійснювати повернення кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку. Згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем, повернення кредиту та сплата процентів здійснювалися відповідачем нерегулярно з порушенням встановленого графіку. Станом на 18 грудня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 32 594 грн. 03 коп., яка складається з: 23762 грн. 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 1533 грн. 26 коп. сума простроченої заборгованості по відсоткам, 7297 грн.89 коп. сума простроченої заборгованості по комісії (а.с. 16). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 60 ЦПК Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача з відповідача [PERSON] як позичальника. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved