Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

17.12.2020 року з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до суду звернулась [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , встановити над малолітньою опіку та вирішити питання про призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку ( доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , мати онуки - [PERSON] є її рідною дочкою, однак вона надала завірену нотаріусом заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , 2013 року народження. Оскільки батько малолітньої [PERSON] позбавлений рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25.09.2020 року батьківських прав, позивач просить суд вирішити питання про встановлення над її малолітньою онукою опіки та призначення її опікуном малолітньої [PERSON] , 2013 року народження, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. З боку позивача до судового засідання надійшла заява в якій [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. В матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про згоду на позбавлення її батьківських права відносно її малолітньої дочки, в якій також просить проводити розгляд справи за її відсутністю. З боку третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування до судового засідання надано заяву, в якій представник органу опіки проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати за відсутністю їх представника. Також в заяві зазначено, що представник повністю підтримує висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.11.2020 року № 2139/01-11 про доцільність позбавлення гр.. [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення громадянки [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. В разі визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого судового провадження, відповідно до положення ст. 200 ч. 3 ЦПК України. ухвалює рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки матір малолітньої- [PERSON] , [INFO] є дочкою позивача. [PERSON] з 12.06.2013 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . В період шлюбу [PERSON] [INFO] народила дочку [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний ( а.с. 47). Батько дитини - [PERSON] , [INFO] рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25.09.2020 року № 947/20049/20 позбавлений батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] у часті у вихованні малолітньої дочки не приймає, матеріально її не утримує та взагалі самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з бабусею - [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Бабуся повністю опікується нею, займається її вихованням та забезпечила для дитини всі необхідні умови для її повноцінного розвитку. Судом також досліджено висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] та призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.10-14). Так, згідно висновку зазначено, що мати малолітньої дитини участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком, не забезпечує матеріально, проживає окремо від дочки, самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню дочки, що виражається в її бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, рішенням комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради з урахуванням інтересів дитини, яка не повинна страждати через самоусунення матері щодо їх виховання, яка свідомо поклала обов`язок з виховання дочки на бабусю, встановлена можливість позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо малолітньої дочки. Також, встановлена можливість щодо призначення [PERSON] . [INFO] , яка з 2020 року знаходиться на обліку опікунів, піклувальників у службі у справах дітей Одеської міської ради, постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , отримує пенсію за віком, не має протипоказань, згідно медичного висновку, не притягувалась до кримінальної відповідальності, не перебуває у розшуку та яка фактично займається вихованням онуки, опікуном над [PERSON] , 2013 р.н.. Таким чином, судом встановлено, що мати малолітньої [PERSON] , 2013 р.н.- [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, свідомо переклала обов`язок щодо їх виховання на свою матір [PERSON] , яка й займається вихованням та розвитком дитини. Більш того відповідач надала заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про права дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положенням ч. 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , 2013 р.н. проживає та перебуває на повному утриманні позивача у справі за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом також, враховується обставина того, що відповідач позов визнала в повному обсязі. Враховуючи викладене, та беручи до уваги висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради №2139/01-11 від 05.11.2020 року, яким орган опіки вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , 2013 р.н., суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання своєї дочки, тому позовні в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Щодо призначення позивача опікуном відносно малолітніх дітей, суд зазначає наступне. Статтею 243 СК України передбачено перелік дітей, над якими встановлюється опіка, піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Положенням стаття 244 СК України передбачено перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини: опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Частиною 3,4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку/піклування над малолітньою/неповнолітньою особою якщо при розгляді справи буде встановлено що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна/піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких [PERSON] не може бути опікуном малолітньої дитини, судом не встановлено. Реалізація прав опікуна над малолітньою онукою необхідна позивачу для представлення та захисту інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах тощо. Органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради було розглянуто та вивчено документи про доцільність встановлення опіки над дітьми, та визначено можливість щодо призначення позивача опікуном над малолітньою, встановлено, що з правами та обов`язками опікуна [PERSON] , ознайомлена, готова нести повну відповідальність за життя, здоров`я та розвиток дитини. Права та обов`язки опікуна [PERSON] , роз`яснені. Виходячи із інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість призначення позивача опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь опікуна підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , 2013 р.н. в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, враховуючи вимог ст. 191 СК України, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 17.12.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved