Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

19 квітня 2016 позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.2015 року приблизно 09 год 30 хв. здійснював керування автомобілем марки Мерседес-Бенц, державний номерний знак [NUMBER] з с. Корнешти Хотинського району Чернівецької області. Здійснював рух автомобіля відповідно до ПДР України по правій частині автодороги. Проїжджаючи заокруглення вищевказаної автодороги з боку с. Малинці Хотинського району Чернівецької області на його сторону руху здійснив виїзд водій [PERSON] мешканець м. Чернівці, який керував автомобілем марки Москвич 412 д.н.з. [NUMBER]. Під час його виїзду відбулась дорожньо-транспортна пригода. Винним у якій був [PERSON], який під час зіткнення транспортних засобів порушив Правила дорожнього руху. Внаслідок зіткнення у автомобіля [PERSON] виникли пошкодження ремонт, яких складає 171052,00 гривень. Підтримуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 171052,00 гривень завдану внаслідок пошкодження автомобіля, а також просить стягнути на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надала суду заяву з проханням про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'являвся, але був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 9 вищевказаної постанови Пленуму Верховоного Суду України передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що 01 липня 2015 року, близько 14 годині 25 хвилин на автодорозі Малинці-Перебиківці, Хотинського району, [PERSON] керуючи автомобілем [PERSON] д.н.з. [NUMBER], не дотримавшись безпечного інтервалу та дистанції, не вживши заходів щодо негайної зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки марки Москвич 412, під керуванням [PERSON], потерпілих внаслідок ДТП немає. Провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях. (а.с.10). Також судом встановлено, що [PERSON] 01 липня 2015 року приблизно біля 09 години 23 хвилини на автодорозі Малинці-Перебиківці, Хотинського району Чернівецької області керуючи автомобілем Москвич 412 д.н.з. [NUMBER], виїхавши на смугу зустрічного руху, не впоравшись із керуванням, допустив зіткнення з автомобілем [PERSON] д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілих немає, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень (а.с. 11). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Згідно висновку № 93-10-15 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Мерседес-Бенс д.н.з. [NUMBER] ринкова вартість відновлювального ремонту автомобіля Мерседес-Бенс, д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП станом на момент дослідження становить 171052 гривень 53 коп. (а.с.22-56). Таким чином, судом встановлено, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача було завдано майнову шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 171052,53 гривень Така матеріальна шкода підлягає відшкодуванню позивачу в повному обсязі. Згідно з квитанцією №57 від 14.04.2016 року, позивачем за зверненням до суду було сплачено 1711 гривень судового збору, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати за судовий збір у розмірі 1711 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved