Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

19.10.2018 представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд стягнути зі [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» (ДВНЗ «КНУ») 2738,07 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. В обґрунтування пред`явлених вимог вказував, що 29.12.2013 між Криворізьким технічним університетом, який згодом реорганізовано в ДВНЗ «Криворізький національний університет», та [PERSON] укладено угоду № 3/2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Договір укладався з дотриманням умов, визначених Постановою КМУ «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» № 916 від 16.06.2003. Відповідно до умов угоди навчальний заклад надав відповідачу, як одержувачу цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, за освітньо-кваліфікаціним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки «Економіка підприємництва» код 7050107, за денною формою навчання, кредит у розмірі - 2018 грн. на навчальний рік та 10090 грн. на весь термін навчання. Відповідач зобов`язалася повернути протягом 15 років всю суму отриманого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування - починаючи з третього місяця після відрахування. Повернення кредиту та відсотків за ним у сумі 302,70 грн. повинно було здійснюватися готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотків, починаючи з 01.06.2006 по 31.05.2020. Відповідач закінчила навчання, у зв`язку з чим була відрахована з видачею диплому спеціаліста, але належним чином взятих на себе зобов`язань не виконувала, у зв`язку з чим відповідно до п. 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти та п. 7.1 Угоди, за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань їй нараховано 2175,49 грн. - інфляційних втрат зі сплати кредитних коштів, 11,08 грн. - 3 % річних зі сплати відсотків за користування кредитом, 369,57 грн. - 3 % зі сплати кредитних коштів, 65,25 грн. - інфляційні втрати зі сплати відсотків за користування кредитом, 113, 28 грн. - пеня зі сплати кредитних коштів, 3,40 грн. - пеня зі сплати відсотків за користування кредитом. Посилаючись на погашення основної суми боргу в період коли тривало провадження по справі, а також те, що суми нараховані у зв`язку з прострочення виконання зобов`язань відповідачем не погашено, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2738,07 грн. та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у визначеному законом порядку, під розписку в приміщенні суду, але до суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв по суті справи чи заяв з процесуальних питань не надали. В попередньому судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що відповідач відпрацювала в комунальному закладі п`ять років, а тому не зобов`язана повертати отриманий кредит. За даних обставин, беручи до уваги тривалість перебування справи в провадженні суду, в тому числі у зв`язку з неодноразовими неявками відповідача в судове засідання, неявку належним чином повідомленого про дату та час судового засідання відповідача та його представника, суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності осіб, що не з`явилися. Суд, вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2003 між Криворізьким технічним університетом, який реорганізовано в Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» (а.с. 21-27) та [PERSON] укладено угоду № 3/2003 від 29.12.2003 про надання цільового пільгового державного кредиту на здобуття вищої освіти, згідно умов якої навчальний заклад надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст, напрям підготовки «економіка підприємництва» (7050107), за денною формою навчання, у розмірі 2018 грн. на навчальний рік та 10090 грн. на весь термін навчання (а.с. 7). [PERSON] зобов`язалася повернути протягом 15 років всю суму кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з третього місяця після відрахування, в розмірі 10090 грн. - сума кредиту та 302,70 грн. - відсотки за користування кредитом (п. 3.3, 6.1. угоди), а навчальний заклад мав право стягнути в судовому порядку суму кредиту та відсотки за користування ним у разі ухилення одержувача кредиту від його повернення (п. 4.2 угоди). Пунктом 6.1 угоди передбачено, що кредит та відсотки повертаються в розмірі 1/15 частини від загальної суми кредиту та відсотків за користування ним до 31 грудня кожного року, починаючи з 01.06.2006 по 31.05.2020. У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством, а у разі ухилення від [PERSON] від повернення кредиту та відсотків, навчальний заклад має право нараховувати пеню в розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми (п. 7.1 - 7.2 угоди). Пунктом 6.4 угоди визначено, що кредит та відсотки за користування ним не повертаються у разі відпрацювання одержувачем кредиту не менше 5 років після закінчення Навчального закладу в державному або комунальному закладі чи установі в сільській місцевості. При цьому, про наявність таких обставин одержувач кредиту має надавати щорічно навчальному закладу після закінчення навчання відповідний підтвердний документ (п. 3.4. угоди). На виконання умов вказаної угоди, [PERSON] (дошлюбне прізвище якої [PERSON] ) була зарахована до навчального закладу 01.08.2000 року та відрахована з нього 01.07.2005 по закінченню навчання, з видачею диплома спеціаліста (а.с. 8-9, 74-75). Вказане свідчить про повне виконання навчальним закладом умов укладеної угоди. Однак [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконувала, допускаючи прострочення, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду мала заборгованість зі сплати кредитних коштів в розмірі 3411,85 грн., зі сплати відсотків за користування кредитом - 113,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, який відповідач не заперечила, а суд перевіривши його погодився з ним (а.с.10-11). Про наявність заборгованості [PERSON] повідомлялася (а.с. 18-20), але до моменту звернення до суду її не сплатила. Відповідно до п. 26 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою КМУ № 916 від 16.06.2003 року, яким на момент укладення між сторонами угоди регулювалося питання отримання вказаних кредитів, одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. Аналогічні положення містяться в п. 6.4 та п. 3.4 Угоди (а.с. 7). Вище вказаний Порядок втратив чинність, у зв`язку з прийняттям Постанови КМУ № 673 від 29.08.2018 року «Про затвердження Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти», яка поширює свою дію на раніше видані кредити та також передбачає можливість звільнення від повернення кредиту та відсотків за користування ним, за умови відпрацювання за фахом не менше п`яти років за основним місцем роботи у державному або комунальному закладі чи установі, що розташовані у сільській місцевості, про що має бути надано підтвердження. Як слідує з копії трудової книжки [PERSON] , вона після закінчення навчання працювала в Комунальному закладі Міська лікарня № 1 ДОР, який розташований в м. Кривий Ріг (а.с. 90) та відповідно не може бути віднесений до комунальних закладів сільської місцевості. Вказане спростовує доводи [PERSON] про те, що вона не зобов`язана повертати кредит та відсотки. Крім цього, визнання відповідачем свого обов`язку по поверненню кредиту підтверджує факт сплати нею заборгованості за кредитом та відсотками в період розгляду справи в суду, у зв`язку з чим позивачем зменшено позовні вимоги (а.с. 48-52). У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання має забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в судовому засіданні доведено факт порушення [PERSON] взятих на себе зобов`язання з повернення кредиту, виконання їх з простроченням платежів, сторонами обумовлено пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від неповерненої в строк суми (п. 7.2 угоди), а також передбачено застосування визначеної законом відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов угоди (п. 7.1. угоди), суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача пені за простроченні сплати кредиту в розмірі - 113, 28 грн. та сплати відсотків за користування ним - 3,40 грн., а також вимоги про стягнення платежів по ст. 625 ЦК України в вигляді інфляційних втрат від несвоєчасної сплати кредиту - 2175,49 грн. та 3 % річних - 369,57 грн., а також інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом - 65, 25 грн. та 3 % річних - 11,08 грн. (а.с. 12-17). Розрахунок вказаних сум наданий позивачем, відповідач не заперечив, контрозрахунку не надав, а суд перевіривши надані розрахунки прийшов до висновку про їх правильність та відповідність вимогам законодавства та розміру простроченої заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості в розмірі 2738,07 грн. (113,28 грн. + 3,40 грн. + 2175,49 грн. + 369,57 грн. + 65,25 грн. + 11,08 грн.). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, ним за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., тому суд

Outcome: approved