Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

19 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково, надавши суду довідку про доходи за основним місцем роботи [PERSON] за останні 6 місяців, які склали 15555,83 грн., просили суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Позивач вказав, що з сином він спілкується та фінансово його підтримує а саме: частково сплачує кошти за одяг, кишенькові витрати та за усною угодою з позивачкою, самостійно сплачує кошти за комунальні послуги в кімнаті № 5 де мешкає позивачка з сином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог, враховуючи майновий стан сторін дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що за обставин, що склалися позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: partial