Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

19 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] , зареєстрований у Республіці Молдова, прімерія Глинне, район Слобозія, Головним управлінням цивільного стану, актовий запис № 3(свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.06.2019 року), малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на виховання матері. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у сторін не склалось. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON] [INFO] . Останнім часом стосунки почали псуватися. Відповідач почав зловживати алкогольними напоями, створювати сварки, ображати позивача та спільного сина. Позивач була вимушена звернутися до поліції із заявою на жахливу поведінку відповідача. З`ясувалося, що у сторін різні погляди на життя, духовні та моральні цінності. Між сторонами стали виникати сварки по всім життєвим питанням, які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. Внаслідок взаємонепорозуміння сторони на протязі всього подружнього життя не підтримують подружніх стосунків, відповідач тільки періодично бере участь у житті позивача, близько місяця проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні спільного сина. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали і позивач переконалась, що поновлення сімейних стосунків неможливе. Сім`ю не має можливості зберегти. Вважає, що сім`я існує лише формально і розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам сторін, так і інтересам спільної дитини. Строку на примирення просить не давати. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.03.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 28.04.2021 року. В судове засідання 28.04.2021 року позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, так як проживає за межами смт Овідіополь, у зв`язку з карантином не має можливості з`явитися до суду, позовні вимоги підтримує. В судове засідання 28.04.2021 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 08.06.2021 року. У судове засідання 08.06.2021 року позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, і відповідач не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, а відповідач і на офіційному сайті суду, у зв`язку з чим суд вирішив провести розгляд справи. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 12.05.2018 року, шлюб зареєстровано у Республіці Молдова, прімерія Глинне, район Слобозія, Головним управлінням цивільного стану, актовий запис № 3(свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.06.2019 року). Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.10.2019 року). Дослідивши матеріали справи, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved