Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

19.03.2015 в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить суд зобов'язати відповідача [PERSON], [INFO] надати їй (або її представнику [PERSON]) правовстановлюючий документ для оформлення права на спадщину на 4/6 частки будинку [ADDRESS], а саме оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане 22 лютого 1988 року Виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 54 від 18 лютого 1988 року, яке 14.03.1988 р зареєстроване у реєстровій книзі МБТІ № 1 за реєстровим № 237. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. [INFO] року помер її батько [PERSON]. За життя мати та батько залишили заповіт подружжя, яким заповіли у рівних частинах їй дочці [PERSON] та синові [PERSON] належний їм на праві спільної сумісної власності жилий будинок. Заповіт був посвідчений у Дулібській сільській раді. Після відкриття спадщини, протягом встановленого діючим законодавством строку вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 03 липня 2014 року вона звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на спадкове майно. Нотаріусом Стрийської ДНК їй відмовлено у видачі такого свідоцтва в зв'язку із відсутністю документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме житловий будинок - за адресою: [ADDRESS] Їй відомо, що оригінал свідоцтва на право особистої власності нежитлового будинку [ADDRESS] разом з належними до нього господарськими спорудами, знаходиться у відповідача. Так як правовстановлюючий документ на будинок разом з господарськими спорудами у неї відсутній, відповідач відмовляється їй надати такий документ, Вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину будинку [ADDRESS] разом з господарськими спорудами. Просить суд задовольнити позовні вимоги. В суді представник позивача [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги її довірительки, яка являється інвалідом другої групи, а тому після смерті її батьків позбавлена права оформити спадщину, оскільки відповідач відмовляється видати документи для нотаріуса. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що правовстановлюючий документ дійсно знаходиться у нього. Добровільно передати позивачці або її представнику відмовляється бо вона може оформити спадщину на себе. Ствердив, що позивачці батьки залишили заповіт, а він як онук не являється спадкоємцем першої черги. Третя особа - державний нотаріус в суд не з'явилася, подала до суду клопотання якого вбачається, що вимог самостійних немає, тому просила справу слухати без неї. А.с.23. Дослідженими доказами по справі доведено, позовні вимоги підставні. Підлягають до задоволення частково. Копією рішення Стрийського міськрайонного суду від 11.12.2014 року, та копією заповіту від 21.05.2007 року встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] 21.05.2007 року заповіли спірне будинковолодіння на дочку, позивачку по справі та сина, батька відповідача в рівних частинах. А.с. 5-7, 11. Копіями свідоцтва про смерть спадкодавців встановлено, що [PERSON], померла [INFO], а [PERSON] помер [INFO] року, заповіту не змінювали. А.с.12-13.. З долученої до справи копії заповіту подружжя посвідченого Дулібською сільською радою 21.05.2007 року та зареєстрованого у реєстрі за № 51 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] склали заповіт подружжя, яким заповіли у рівних частинах дочці [PERSON] та синові [PERSON], належний їм на праві спільної сумісної власності жилий будинок [ADDRESS]. Заповіт. А. с. 14 [PERSON], спадкоємець за заповітом помер [INFO] року, тобто до відкриття спадщини, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 04.05.2011 року). На день смерті він у шлюбі не перебував. Відповідач по справі [PERSON] являється сином померлого [PERSON] У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ч.1 п.1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з долученого до справи листа державного нотаріуса вбачається 03.07.2014 року звернулася позивачка до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку у спадщині, однак їй відмовлено із-за відсутності оригіналу свідоцтва на спірний житловий будинок. Наведене свідчить про те, що позивачка дотрималася вимог ст.. 1272, 1270 ЦК України, тобто вчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини. А.с. 8.. При цьому слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Таким чином, аналіз норм права, що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва. У встановлений ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, отже вона її прийняла. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З копії долученого до справи рішення суду вбачається, що під час розгляду Стрийським міськрайонним судом цивільної справи № 456/2630/14-ц з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 4/6 частини будинковолодіння було встановлено, що оригінал свідоцтва на право особистої власності нежитлового будинку [ADDRESS], знаходиться у відповідача. Представник відповідача - [PERSON] надала суду оригінал цього свідоцтва, для огляду у судовому засіданні. А. с. 6 Згідно ч.2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за заповітом спадкового майна померлого батька [PERSON], який прийняв спадщину після смерті його дружини, яка померла першою в 2010 році, останній спадкодавець помер 26.06. 2013 році переживши сина [PERSON] Пилиповтича, який помер [INFO] році., на оформивши на себе частку на спадкове майно, що викликає сумнів у правильності поведінки відповідача по справі, який в суді ствердив, що відмовився надати законному спадкоємцеві, позивачці необхідні оригіналь документів для оформлення спадщини за заповітом. Суд також звертає увагу вимог ст..16 ЦК України, що також вказує на захист порушеного права судом, шляхом припинення дії, яка порушує право, коли іншою особою чиняться перешкоди у здійснення власником повноважень користування та розпорядження належним йому майном.

Outcome: partial