Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

18.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що у період з червня 2012 року по веесень 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки не має утриманців, є працездатною особою. За таких обставин просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітної плати (доходу), щомісяця починаючи з дня подачі заяви до повноліття найстаршої дитини - дочки [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України». Ухвалою суду від 24.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження на підставі ст. 274 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Відповідачу направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази. [PERSON] отримав зазначені документи, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи. Станом на день розгляду справи по суті відповідач відзив на позов та докази не наддав, надав заяву в якій просив розглядати позов без його участі, позов визнає. Позивач до суду не з`явилася, надала заяву в якій просила розглядати позов без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Вирішуючи надану справу за наявними у справі доказами суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з червня 2012 року по вересень 2019 року позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження за № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с.7,8,9). З позовної заяви вбачається, що діти проживають разом з матір`ю, відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області (а.с. 12). Відповідач працює у ФОП « [PERSON] » та має стабільний дохід, відповідно до довідки (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що діти знаходяться на повному утримані позивачки. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку з утримання дитини, хоча працездатний, не має інших утриманців, інвалідності тощо. Іншого судом не встановлено. Докази того, що відповідач працює, суду надані, тож суд виходить з того, що відповідач має стабільний заробіток (дохід). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Враховуючі матеріальне становище дітей, задля забезпечення умов життя, достатніх для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок, в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 цього Закону.

Outcome: approved