Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

18\~липня 2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~вищезазначеним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 08 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області,\~актовий запис\~№ 33, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносити між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім'і, перестали розуміти один одного. Фактично не проживають разом з травня 2016 року. Вважає, що подальше збереження шлюбує неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Примирення з позивачем неможливе. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, з наслідками визнання позову у підготовчому судовому засіданні ознайомлена. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову, закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 08 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 33. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що на даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом. Примиритися вони не бажають. Подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам.. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчудження, категорії 2, а судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved