Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно її матері [PERSON], яка померла [INFO] в с.Велика Русавам Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної частки (паю) розміром 2,90 га, що розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0243568, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 10 квітня 1997 року на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 17 вересня 1996 року № 209 на ім'я [PERSON]). Даний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. [INFO] в с.Велика Русава Томашпільського району померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 2,90 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Позивачка зазначає, що є спадкоємцем майна спадкодавця за законом. Також позивачка зазначає, що фактично спадщину прийняла протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме розпорядилася належним спадкодавцю майном. Однак право на спадкове майно належним чином не оформила, пропустивши строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в зв'язку з чим нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини -це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що [INFO] в с.Велика Русава Томашпільського району померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай), розташована на території Великорусавської сільської ради. Згідно довідки Великорусавської сільської ради Томашпільського району № 506 від 22.08.2014 року після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишилася [PERSON], яка на протязі шести місяців після смерті спадкодавця спадщину фактично прийняла. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)). Таким чином, оскільки [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], тобто спадщину прийняла та набула прав та обов'язків спадкодавця, тобто придбала спадщину, суд уважає визнати за нею право власності на майно, що є предметом позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved