Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

18 березня 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернулось до суду з позовом [PERSON], Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 20.03.2007 року ВАТ АКБ «Престиж» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/1721/81/01588, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 300 000 доларів США строком до 19.03.2012 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. Відповідач [PERSON] належно не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів, в результаті чого станом на 10.09.2013 року має заборгованість перед позивачем на суму 173 710,58 доларів США. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 20.03.2007 року № 014/1721/81/01588, 20.03.2007 року між позивачем та Корпорацією «Телерадіокорпорацією «Контакт» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку позивачу нерухоме майно: споруди оздоровчого комплексу, загальною площею 41465,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20.03.2007 року № 014/1721/81/01588, звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав вимоги позову. Відповідач [PERSON] та представник Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» повідомлені про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явились, жодних клопотань чи заперечень, а також доказів, які мають істотне значення для вирішення справи, до суду не подали. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 20.03.2007 року ВАТ АКБ «Престиж» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/1721/81/01588, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 300 000 доларів США строком до 19.03.2012 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 20.03.2007 року № 014/1721/81/01588, 20.03.2007 року між позивачем та Корпорацією «Телерадіокорпорацією «Контакт» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку позивачу нерухоме майно: споруди оздоровчого комплексу, загальною площею 41465,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1. Відповідач [PERSON] належно не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів, в результаті чого станом на 10.09.2013 року має заборгованість перед позивачем на суму 173 710,58 доларів США, з яких 153 650,91 доларів США заборгованість за кредитом, 20 059,87 доларів США - по відсоткам. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов Іпотечного договору, а саме п. 7.1 іпотекодержатель має право вимагати задоволення вимог за рахунок Предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду (п. 7.4 Іпотечного договору). Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останніх, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмети іпотеки. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. Судові витрати по справі (сплачений позивачем судовий збір у розмірі в сумі 3 654 грн. 00 коп.) стягуються з відповідачів на користь позивача порівну, тобто по 1 827 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 257, 264, 525, 526, 530, 589, 590, 611, 625, 1046, 1047 ЦК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 6, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: approved