Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

17 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що вона, її чоловік [PERSON], та її син [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Козака Мамая ([PERSON])[ADDRESS]. За даною адресою окрім позивача, [PERSON], [PERSON] зареєстрований також племінник позивачки [PERSON] Відповідач ніколи в цій квартирі не проживав, а з 2010 року постійно мешкає в с. Залізнодорожне Бахчисарайського району АР Крим. Факт реєстрації відповідача за адресою позивача, призводить до того, що позивач змушений витрачати додаткові кошти на комунальні послуги, та не може вільно розпорядитися своїм майном. На підставі чого, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні приватною власністю квартирою № 8 у будинку 14 по вул. Козака Мамая ([PERSON]) у м. Дніпрі, шляхом зняття [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку за вказаною адресою та визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надали суду заяви, у якій просили розглядати справу в їх відсутність, позов підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу в його відсутність. Третя особа Шевченківська районна у м. Дніпропетровську рада в судове засідання не зявилась, повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 1996 року, виданого виконкомом ВАТ «Дніпрошина» та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 грудня 2008 року. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач стверджує, що [PERSON] ніколи не проживав у спірній квартирі. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 13 ЦК України Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства, встановлені судом обставини справи дають змогу суду дійти до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та буде ефективним інструментом для його відновлення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved