Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

19.05.2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її нерідна бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS], що належала їй на праві приватної спільної сумісної власності. Разом з нею на час її смерті у спірній квартирі також проживали та були зареєстровані: позивачка, [PERSON] - донька померлої, [PERSON] - зять померлої, [PERSON] - правнука померлої, які продовжували проживати в квартирі, поліпшували стан квартири, однак право власності не було належним чином оформлено, оскільки вважали, що фактично прийняли спадщину. На теперішній час в квартирі зареєстровані та проживають позивачка та її дочка - [PERSON]. Після смерті своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] позивачка прийняла спадщину у вигляді ? частини спірної квартири, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], за набувальною давністю, оскільки вона та її батьки на протязі більш ніж 10 років відкрито безперервно володіли цією часткою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити з вище викладених обставин. Представник Херсонської міської ради за дорученням [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності №3339 виданого Фондом комунального майна м. Херсона 01.09.1993 року [PERSON] та членам його родини [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2012 року, за яким кожен із співвласників набув право власності на ? частину спірної квартири. [INFO] померла [PERSON], про що зроблений відповідна актова запис про смерть від [INFO] за № 2192. Згідно довідки ТОВ «Шумен» від 28.11.2013 року за № 4793 за адресою [ADDRESS] була зареєстрована з 26.11.1986 року по 16.06.1995 року [PERSON], яка померла [INFO] та на день її смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онука, [PERSON] - правнука. Згідно довідки Управління юстиції Вінницької обласної державної адміністрації відділу ЗАГС від 19.07.1995 року Жмерінським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області 14.11.1945 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] та зроблено актовий запис № 431. Після шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до актового запису про народження № 364, зробленого Козятинським відділом РАЦС Вінницької області 20.04.1995 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. 29.06.1951 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом ЗАГС м. Козятин Козятинського району, актовий запис № 111. Відповідно до актового запису про народження № 209, зробленого Козятинським відділом РАЦС Вінницької області 28.06.1961 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчуне державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори на ? частину квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2014 року. ? частина квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності залишилась неоформленою, в зв»язку з фактичним прийняттям спадщини. Відповідно довідки ТОВ «Шумен» від 06.02.2014 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] - дочка. Особистий рахунок відкритий на [PERSON] Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч.2, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Статтєю 328 ЦК України встановлено,що право власності набувається на підставах,що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (п.4 ст.344 ЦК України). Таким чином, оскільки позивачка та її батьки відкрито, безперервно та на законних підставах більш ніж десять років володіли ? частиної спірної квартири, позивачка набула право власності на цю частку за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved