Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

17.12.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з 25.11.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На підставі рішення суду шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Малолітні діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, однак може надавати допомогу на утримання дітей оскільки фізично здоров, працює не офіційно на заробітках та отримує заробітну плату. Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надав уточнення до позовної заяви та просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що сторона позивача, не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2006 рік, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про народження батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON]. Малолітні діти знаходиться на утриманні матері, батько дітей матеріально їх не утримує в добровільному порядку. На підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 25.10.2018 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач має малолітніх дітей, працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дітей, інших утриманців не має. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину і до повноліття дітей. Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров'я, матеріальний стан дітей та відповідача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів не порушує інтереси дітей, їх право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дітей та є достатнім для їх утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню повністю. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved