Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

18.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову вказує, що сторони мають різні погляди на сімейне відносини та сімейні обовязки, з ведення спільного господарства та виховання дитини, між ними постійно виникають сварки, в звязку з чим з вересня 2017 року сторони разом не проживають. За таких обставин позивач вважає, що подальше існування шлюбу не можливе, а тому просить його розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з'явилася. У поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи у її відсутність, позов визнає, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне «Антонюк». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 24.09.2016 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-БВ №172058 від 21.09.2017 р., зареєстрованим Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №189 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії І-БВ №301107 від 20.09.2017 р, виданого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №320 (а.с.9). Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. У поданих до суду заявах, сторони не заперечують проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Разом з тим, суд зазначає, що клопотання відповідача про присвоєння дошлюбного прізвища «Антонюк», яке 18.10.2018 надійшло на адресу суду, не підлягає задоволенню, оскільки така позовна вимога відсутня в позовній заяві, відповідач не є позивачем по справі, а тому вирішення такого питання не є предметом спору. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved