Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

17 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що після смерті його батька [PERSON] вікрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Савинці Миргородського району, по вул. Яблуневій, 14. [PERSON] за життя склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів своєму синові [PERSON]. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу на право власності на ? житлового будинку. [PERSON] просить суд визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул. вул. Яблуневій, 14 в с. Савинці Миргородського району Полтавської області, яке належало померлому [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.56). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 22.10.1998 померла мати позивача [PERSON], а 13.12.2014 - батько позивача [PERSON] (а.с.12). Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема,1/2 частина житлового будинку по вул. Яблуневій, 14 в с. Савинці Миргородського району. Інша ? частина цього житлового будинку належала батькові на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.03.2007, виданого Савинцівською сільською радою Миргородського району на підставі рішення сільської ради № 5 від 26.03.1997. [PERSON] за життя склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів своєму синові [PERSON] (а.с.11). Його право власності на ? частину будинковолодіння було в установленому порядку зареєстроване у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 08.06.2017 № 536. На іншу ? частину будинковолодіння право власності не зареєстровано (а.с.22). За змістом пункту 1 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На момент смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік, який прийняв спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР (а.с. 20). Згідно з виписки із рішення №5 виконавчого комітету Савинцівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності по ? частині за кожним на будинок по вул. Декабристів, 14 в с. Савинці Миргородського району (а.с.24). За життя [PERSON] набула право власності на ? вищевказаного будинковолодіння, однак не зареєструвала його. На підставі рішення Савинцівської сільської ради від 29.01.2016 вулицю Декабристів було переменовано на вулицю Яблуневу (а.с.17). Згідно з технічним паспортом на обєкт нерухомого майна зазначене будинковолодіння складається із житлового будинку А-1, погребу В, прибудови а, сараю Б, сараю літньої кухні Г, убиральні Д, господарських споруд № 1 - 2 (а.с. 25-29). Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку, після смерті свого батька міщенка В. Ф. (а.с.31), у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу ? частину житлового будинку, яку [PERSON] успадкував, однак не оформив після смерті своєї дружини [PERSON], йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу на право власності (а.с. 23). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved