Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

18.06.2018 року [PERSON] звернувся з позовом в інтересах [PERSON] в якому просив встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області в житловому будинку №13 по вул. Котляревського з 14.12.2010 року по день смерті [PERSON], який помер 23.11.2017 року. Визнати за позивачкою право на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23.11.2017 року, разом зі спадкоємцями першої черги. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.12.2010 року по 23.11.2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в будинку №13 по вул. Котляревського в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, спільні витрати. За життя спадкодавець заповіту не склав і спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця - відповідачі: [PERSON] та [PERSON]. 25.05.2018 року позивач звернулась до Другої Первомайської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 23.11.2017 року, але нотаріус відмовила їй в оформленні права на спадщину, вказавши що необхідно встановити факт спільного проживання із спадкодавцем та зазначила наявність спадкоємців першої черги. Так як [PERSON] хворів на сердечні захворювання та атеросклероз, позивачка постійно піклувалась про нього, доставляла до медичних установ, готувала їжу, права одяг, купувала ліки, а тому відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України вона має право на спадкування за законом із спадкоємцями першої черги. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила вирішити позов на розсуд суду. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала і просила в його задоволенні відмовити, а її представник [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сімєю позивачки та спадкодавця, але просила відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачкою права на спадкування із спадкоємцями першої черги, так як позивачем не надано ніяких доказів того, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON], який народився 24.09.1942 року , помер 23.11.2017 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із копії технічного паспорту на житловий будинок №13 по вул..Котляревського в с. Лиса Гора Первомайського району видно, що 20.04.2001 року його власником був зареєстрований [PERSON]. Із копії довідки Лисогірської сільської ради Первомайського району від 23.05.2018 року видно, що [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає в [INFO] з 14.10.2010 року. Ст.. 12 ч.3 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на якій вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 74 ч.1 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмових договором між ними. Ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевказану довідку Лисогірської сільської ради від 23.05.2018 року, яка підтверджує той факт, що позивач з 14.10.2010 року зареєстрована та проживає в спірному будинку, який належить спадкодавцеві, що було підтверджено також в судовому засіданні свідками як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, то суд знаходить доведеним позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON], в житловому будинку №13 по вул. Котляревського в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області з 14.12.2010 року по день смерті [PERSON], який помер 23.11.2017 року. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Ст. 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування з законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю неменше як пять років до часу відкриття спадщини. Ст. 1259 ч.2 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкодавцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого 23.11.2017 року, так як до нотаріальної контори подано заяви про прийняття спадщини спадкоємцями першої черги. Із копії довідки про причину смерті [PERSON] видно, що причиною смерті стала розшаровуюча аневризма черевного відділу аорти; ішемічна хвороба серця. Із довідки Первомайської центральної райлікарні від 26.07.2018 року видно, що [PERSON], [INFO], поступив на стаціонарне лікування до хірургічного відділення Первомайської ЦРЛ 19.11.2017 року. 23.11.2017 року з причини погіршення стану був переведений до відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії. Стан [PERSON] динамічно погіршувався і не зважаючи на реанімаційні заходи, 23.11.2017 року о 20.00 год. хворий помер. Враховуючи викладене та те, що в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON], [PERSON] та свідки зі сторони відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підтвердили того, що [PERSON] тривалий час через похилий вік або тяжку хворобу був у безпорадному стані і потребував опіки зі сторони позивача, а інших доказів крім того, що спадкодавець помер, прохворівши кілька днів і перебуваючи при цьому в лікарні, позивачем не надано, то суд знаходить, що доказів того, що позивач тривалий час опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а тому в задоволенні позовних вимог в частині зміни черговості спадкування необхідно відмовити.

Outcome: partial