Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

18.03.2019 позивач [PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.12.2018 [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним та [PERSON] призначена його опікуном. Позивач проживає з [PERSON] на сусідній вулиці району Баранівка у м.Суми. Знайома з ним протягом тривалого часу, оскільки виросла в цьому районі міста Суми. Її батьки підтримували дружні стосунки з [PERSON] та його матір`ю. До 2008 року [PERSON] проживав разом із своє матір`ю, а після її смерті залишився зовсім самотнім. [PERSON] дуже важко переживав втрату матері і це позначилось на його психічному стані здоров`я. Будучи самотнім, [PERSON] , став частіше спілкуватись з позивачем та її матір`ю, а також іншими сусідами. Протягом останніх 5-6 років разом з сусідами стали помічати, що у [PERSON] виникають проблеми з пам`яттю, він став забувати імена сусідів, залишати двері будинку у відкритому стані. Також з літа 2015 року на подвір`ї домогосподарства [PERSON] став часто з`являться незнайомий чоловік, як потім з`ясувалось на прізвище [PERSON] . З цього часу ознаки розладу психіки [PERSON] ще більше посилились, він зовсім перестав орієнтуватись в часі, плутати дати, повністю перестав за собою доглядати, весь час став ходити неголеним, неохайним, став нездатним ходити в магазин та готувати собі їжу. При зустрічах з позивачем та сусідами став говорити, що його обікрали, весь час перебував в пригніченому стані. З весни 2017 року опинився зовсім в безпорадному стані. В будинку холодно, брудно, [PERSON] - брудний, не митий, від нього розповсюджувався неприємний запах. Із-за несплати за комунальні послуги виникли великі борги, тому газопостачання, світло та вода в будинку були відключені. Вказана обставина підтверджується актом про припинення газопостачання, досудовим попередженням, рахунками про сплату боргів. Не бажаючи залишати людину в безпорадному стані, сусіди стали піклуватися про [PERSON] , носити йому їжу, а в жовтні 2017 року члени квартального комітету звернулись до дільничного інспектора Капінуса А.С. з приводу вирішення питання щодо подальшої долі [PERSON] . У зв`язку з зазначеними обставинами, за проханням сусідів позивач прийняла рішення бути опікуном [PERSON] , у зв`язку з чим після проведення судово-психіатричної експертизи суд і призначив її його опікуном. Також в жовтні 2017 року з`ясувалось, що у [PERSON] відсутні документи, а саме паспорт, ідентифікаційний код, банківська картка, на яку надходила пенсія, а також, правовстановлюючі документи на домоволодіння, в якому він проживає. Відомості щодо крадіжки у [PERSON] банківської картки були внесені до ЄРДР і на даний час проводиться досудове розслідування. Вказана обставина підтверджується витягом з ЄРДР. Також дільничний інспектор [PERSON] по заяві голови квартального комітету Підлужної Л.В. провів перевірку, в ході якої з`ясував, що 27 жовтня 2015 року [PERSON] надав [PERSON] та [PERSON] довіреність на представництво його інтересів, в тому числі на вчинення правочинів. В довіреності зазначено, що вона надана терміном на п`ять років, але зазначено, що дійсна до 27 жовтня 2018 року. Довіреність оформлена приватним нотаріусом Бурбикою Тамарою Анатоліївною. Після отримання 04.04.2018 в Центрі адміністративних послуг Сумської міської ради відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що 1/2 частина будинку по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , по договору купівлі-продажу від 04.11.2015 перейшла у власність [PERSON] , а друга половина цього ж будинку перейшла у власність [PERSON] по договору купівлі-продажу від 27.02.2017. З витягу вбачається, що обидва договори посвідчувались приватним нотаріусом Канівець Людмилою Олександрівною. Вартість нерухомого майна згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно складає 141044 грн. З медичної картки [PERSON] вбачається, що при наданні йому медичної допомоги лікарем-терапевтом 2-ї поліклініки м. Суми [PERSON] ще 25.10.2012, 19.04.2013, 27.11.2014 був встановлений діагноз ДЕ П- [PERSON] (дисциркуляторна енцефалопатія) змішаного генезу. Церебральний атеросклероз. Психоорганічний с-м. А з бесіди з лікарем позивач з`ясувала, що вже на той період [PERSON] страждав на розлад психіки та потребував консультації психіатра, про що в амбулаторній карті здійснено запис. В висновку судово-психіатричного експерта № 431 від 23.08.2018 (який складався у зв`язку з визнанням [PERSON] недієздатним та призначенням йому опікуна), в відомостях, отриманих при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, зазначено, що «останні декілька років став прогресивно знижуватись інтелектуально, мнестично. Перестав забезпечувати свої життєві потреби на належному рівні, не має свого власного житла, не веде господарства». Також при проведенні експертизи досліджувалась амбулаторна картка [PERSON] , з якої вбачається, що при огляді його лікарем-психіатром 02.01.2018, був встановлений діагноз «органічний розлад особистості з вираженими когнітивними порушеннями». При проведенні судово-психіатричної експертизи було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (переважно судинного) з вираженим зниженням пам`яті та інтелекту, емоційною лабільністю. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На день надання довіреності на представництво своїх інтересів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не був визнаний недієздатним і над ним не було призначено опікуна, який би міг схвалювати або не схвалювати таку його дію. Сама дія по наданню довіреності сторонній людині щодо розпорядження своєю власністю свідчить про відсутність критичного мислення, неможливість усвідомлення своїх дій. Тому просить визнати недійсною довіреність від 27 жовтня 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною, на представництво інтересів та вчинення правочинів [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] ; визнати недійсними договір купівлі-продажу від 04 листопада 2015 року, 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] та договір купівлі-продажу від 27 лютого 2017 року, 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] , посвідчені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Людмилою Олександрівною. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Позивачем 29.03.2019 усунено недоліки позовної заяви та ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2019 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 22.04.2019 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначив, що відповідно до спірного Договору купівлі - продажу, відповідач є добросовісним покупцем майна, оскільки він виконав вимоги всіх норм законодавства щодо купівлі-продажу майна, як то сплатив кошти. Тому самостійною підставою для відмови у позові позивачу є також обмеження права позивача витребування майна у добросовісного набувача відповідача. Відповідно до п. 6.2 листа, майно від добросовісного набувача (тобто такого, який не знав і не повинен був знати, що особа, яка вчинила відчуження майна, не мала на це права) може бути витребуване власником лише за наявності підстав, зазначених у частині першій ст. 145 ЦК, а саме у разі придбання майна за плату та вибуття його з володіння власники чи особи, якій воно було передане власником, поза їх волею, Згадана норма не містить вичерпного переліку випадків вибуття майна з володіння поза волею володільця: вказівку на втрату майна чи його викрадення слід розглядати як окремі приклади. Важливим є те, що закон вказує не на юридичні, а на фактичні обставини вибуття майна, за які особа не відповідає в силу їх об`єктивності (втрата май на, крадіжка, тощо). Окрім того, в листі зазначається, що набувач майна має навести, що він набув майно оплатно і що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати. Отже, відповідач не знав і не повинен був знати, що договір купівлі продажу домоволодіння може колись бути визнаний недійсним. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Жодний нормативний акт українського законодавства не передбачає можливості вилучення у добросовісного набувача майна, яке придбано законним шляхом, без відшкодування його вартості. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із припиненням повноважень (смертю) судді Чернобая О.І., вказана справа передана у провадження судді Литовченка О.В. 03.09.2019 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено підготовче засідання у загальному позовному провадженні. 25.02.2020 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. 30.04.2020 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання представника [PERSON] адвоката Смирнової О.Л. від 10.05.2019 про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України (завідомо неправдивий висновок) та за ст.385 КК України (відмова експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Опікунської ради при органі опіки та піклування Сумської міської ради у судовому засіданні вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.А. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, причини неприбуття не повідомили, клопотань заявлено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 27.10.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. посвідчено Довіреність серії НАР 510860, зареєстровано в реєстрі за №2373, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] та [PERSON] бути його законними представниками та вчиняти будь-які правочини. Довіреність видана терміном на п`ять років та дійсна до 27.10.2018. (т. 1, а.с. 8). 04.11.2015 між [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бубрика Т.А. 28.10.2015 за реєстровим №2373, діє [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, відповідно до якого Продавець в особі представника передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером [ADDRESS] . Вказаний Договір зареєстровано в реєстрі за №1829, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Людмилою Анатоліївною (т. 1, а.с.62-63) 27.02.2017 між [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бубрика Т.А. 28.10.2015 за реєстровим №2373, діє [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, відповідно до якого Продавець в особі представника передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером [ADDRESS] . Вказаний Договір зареєстровано в реєстрі за №221, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Людмилою Анатоліївною (т. 1, а.с.64-65). 18.12.2018 Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/7742/18, провадження № 2-о/592/215/18) визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Рябушки Лебединського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою [ADDRESS] , недієздатним строком до 17.12.2020. Встановлено опіку над [PERSON] та призначено [PERSON] його опікуном. Рішення набрало законної сили 18.01.2019 (т. 1, а.с.5) Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 82 від 05.06.2020, наданого ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України»: - Станом на 27.10.2015, на момент надання довіреності на представництво його інтересів та здійснення правочинів, [PERSON] виявляв ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (переважно судинного) з вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. - Станом на 04.11.2015, на момент укладення від його імені договору купівлі-продажу, [PERSON] виявляв ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (переважно судинного) з вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. - Станом на 27.02.2017, на момент укладення від його імені договору купівлі-продажу, [PERSON] виявляв ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (переважно судинного) з вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 1, а.с.246-250) Висновок експертизи є лише одним з доказів у справі, йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини, покази свідків про поведінку особи, мають лише побічне значення для встановлення того, чи був [PERSON] здатним в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] , надала показання, відповідно до яких, вона працює інженером-лаборантом ТОВ «Гумотехсервіс». [PERSON] сусід, проживає в будинку поруч метрів за 300. Знає його 20 років. Їх матері спілкувались. З [PERSON] спілкувалась, часто бачила, ніяких відносин не було з 2003 року. [PERSON] , [PERSON] ніколи не бачила, не спілкувалась. Проживає на « [ADDRESS] , поруч з [PERSON] , є його опікуном за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2018. Ходила до [PERSON] у 2013, 2014 роках, підстригала за винагороду, має відповідні уміння. Він виявляв ознаки неохайності, забудькуватість. Потім він перестав просити підстригати його. ЇЇ сестра живе поруч, бачила з городу сестри в 2014 році, що він був «зароший», неохайний, в людей прохав допомогти придбати щось у крамниці. В жовтні 2015 року не спілкувалась з ним. Почала спілкуватись з [PERSON] з 2018 року на прохання квартальної, щоб надавали йому допомогу. В нього не було документів. З`ясували, що всі документи у [PERSON] , він ( [PERSON] ) залишав номер телефону сусідам. Бувший дільничний. Як опікун до поліції не зверталась. Зверталась до прокуратури. Допитана у якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона працює сімейним лікарем КНП Центр первинної медико санітарної допомоги № 2 амбулаторія № 2, вул. Привокзальна, 3-А. Працює з 2009 року. [PERSON] знає, вона є пацієнткою за декларацією. [PERSON] знає, як пацієнта, є укладена декларація, ким укладена не пам`ятає. З 2009 року він був на її дільниці, в 2015 році займалась ним. По картці в 2012, 2013 роках були виклики на «дом», запаморочення були, хиткість ходи. За 2015 рік чи були виклики не пам`ятає. Рекомендувала пройти огляд у психіатра. Був запущений з 2012 року, перестав за собою доглядати. Міг мовчати, весь час в одному одягу. Бачила один раз на рік. С кожним роком стан прогресував (погіршувався). Ставила діагноз у картці. Допитана в якості свідка [PERSON] , пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не знає, [PERSON] знає з 1980 року, товариш, колега по роботі в Сумському лісгоспі. Спілкувалась з ним до 2013 року за ним доглядала, опікувалась (возила їсти, доглядала, привозила психіатра неофіційно, виписав ліки, давали препарат), його мати вмерла в 2008 році. Був зачасту неадекватний. В будинку відрізали газ, електрику, це все було до 2013 року. Були моменти, що був адекватним, було, що ні. До нього ніхто не приходить. Скаржився, що його обкрадають. Можна було підговорить до чогось. Близьких осіб він пізнає, спілкується чоловік досі. З 2013 року більше не спілкувалась до нього їздив [PERSON] . [PERSON] бачила раза три. Допитана в якості свідка [PERSON] , зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , пенсіонерка з 2004 року, голова квартального комітету № 54. [PERSON] живе на кварталі, добрі відносини. [PERSON] живе на кварталі, гарні відносини, робив в лісгоспі, прорабом, у 2008 році померла його мати, жив сам в будинку. Приходила до нього, з приводу сміття, суботників, конкурсів, оплати. З 2012, 2013 років став жити занедбано, не хазяйнував, заросший, небритий. Спілкувалась з сусідами. До нього їздили знайомі, друзі. З 2017 року приходили нові дві жительки кварталу з приводу [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] віруючи люди доглядали. Зверталась в «Берегиню» з приводу долі [PERSON] , але не було документів та відмовили. Зверталась в поліцію. [PERSON] один раз бачила, приходили з [PERSON] в 2014 році за домову книгу питали. [PERSON] не знає. Поновили документи. Визнали, що довіреність взяли [PERSON] та пішли до нотаріуса та в середині 2018 року скасували довіреність у нотаріуса, заявили, щоб довіреність була недійсна, [PERSON] щось підписував., нотаріуса не було був помічник. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України\~дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, є правочином. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).\~Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.\~Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.\~Односторонній правочин\~може створювати\~обов`язки\~для інших\~осіб лише\~у випадках,\~встановлених законом,\~або за\~домовленістю з\~цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.\~До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та/або неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового/реального результату. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статями 237, 244, 245 ЦК України, довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Вольова спрямованість правочину характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи, що реалізується через відповідну об`єктивно виражену форму виявлення (складання заповіту, прийняття спадщини, складання довіреності, підписання договору тощо). У правочині зовнішнє волевиявлення має бути адекватним внутрішній волі особи. Воля особи має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку. Тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії (вчинки) особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена. Частиною першою статі 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема частиною другою статті 203 ЦК України, за якою особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Частиною першою статті 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними» необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.2,3 ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від іменні недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун. У відповідності до вимог ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Оскільки Висновком експерта встановлено, що станом на 27.10.2015, на момент надання довіреності [PERSON] за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, позовні вимоги в частині визнання недійсною довіреності від 27 жовтня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною, на представництво інтересів та вчинення правочинів [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] , з моменту її укладення, підлягають задоволенню. Договори від 04.11.2015 та 27.02.2017 купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , також підлягаю визнання недійсними, оскільки вони є похідними так, як були вчинені на підставі недійсної довіреності від 27 жовтня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути в дольовому порядку з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1410 грн. 44 коп., тобто по 705 грн. 22 коп. з кожного. А також стягнути в дольовому порядку з відповідачів на користь позивача судові витрати пов`язані з оплатою судової експертизи у розмірі 11440 грн. 80 коп., тобто по 5720,40 грн. з кожного.

Outcome: approved