Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

18.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, 23 вересня 2015 року трудовий договір між ними було розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України, при звільненні з позивачем не було проведено розрахунку по заробітній платі з квітня по вересень 2015 року у розмірі 32992 гривень. Просить позов задовольнити. Представник позивача надав суду заяву відповідно до якої, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги в ході розгляду справи уточнив в сумі 29656,08 гривень, які просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки в Новотроїцькому районному суді вже була аналогічна справа з тих самих підстав. Крім того позивач у заві про звільнення написав власноручно, що з ним проведено повний розрахунок з боку відповідача. Перевіривши матеріали справи, доводи позивача в обґрунтування позову, та доводи відповідача в заперечення позову суд, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З матеріалів справи вбачається , що позивач з 01 квітня 2011 року по 23 вересня 2015 року працював на посаді оператора ліній протравлення насіння у відповідача, в останню дату був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У письмовій заві про звільнення [PERSON], зазначив, що розрахунок по заробітній платі здійсненний повністю. Претензій до підприємства у нього не має. На вимогу ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не було надано до суду достовірних, належних та переконливих доказів невиконання відповідачем вимог ст. ст. 115, 116 КЗпП України щодо заборгованості по заробітній платі з квітня 2015 року по вересень 2017 року, які повинні були виплачені позивачу від підприємства в день звільнення, навпаки, такі докази як заява позивача про звільнення із зазначенням в ній даних про те, що розрахунок по заробітній платі виконаний повністю і він не має претензій до підприємства, витребуваної у Генічеської об'єднаної ДПІ відомості від 19.09.2017 року №594 та витребуваної у Іванівського об'єднаного ПФУ індивідуальної відомості про застраховану особу, наданими суду податковими розрахунками, звітностями нарахованої заробітної плати, у своїй сукупності свідчать та приводить до висновку про те, що при звільненні з позивачем [PERSON] було проведено повний розрахунок. Обставини, передбачені ст. 117 КЗпП України, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні. Твердження позивача про нібито наявність подвійного нарахування йому заробітної плати та про звітування нарахування вдвічі більшої заробітної плати за період його роботи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Це спростовується відповідями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.10.17 року вих. №3702/9/04-36-13-01-17 від 13.10.2017 року та Генічеської об'єднаної ОДПІ в Херсонській області від 19.09.2017 року № 1109/8/21-10-131, згідно яких нараховані позивачу доходи та виплати відповідають виплаченій заробітній платі позивачу відповідачем. Додані до цих відповідей відомості відповідають та підтверджують виплату заробітної плати відповідачем в повному обсязі. За таких обставин, доводи позивача щодо стягнення на його користь невиплаченої заробітної плати є не законними та не обґрунтованими, а тому у задоволенні позву слід відмовити.

Outcome: dismissed