Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

19.05.2017р. позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 24.02.2012р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області за актовим записом № 01. [PERSON] спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: дочка \~ [PERSON], [INFO], та [PERSON], 26.03.2015р.н., які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Вказувала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, хоча спочатку на протязі двох років вони жили нормальним сімейним життям у житловому будинку його батьків, де проживають по даний час. Після народження першої дочки чоловік різко змінив своє ставлення до неї та поведінку в сім»ї, почав звинувачувати її в тому, що не вміє доглядати за дитиною. При цьому вона неодноразово просила чоловіка про допомогу у догляді за дітьми, з огляду на те, що він ніде не працює. В сім»ї все частіше почали виникати непорозуміння, конфліктні ситуації, що призводили до негативних наслідків. Примирення чи збереження сімї вважає неможливим і недоцільним. На неодноразові прохання позивача змінити свою поведінку, відповідач не реагував і не бажав змінюватися, тому єдиним способом виходу з даної ситуації вона вбачає розірвання шлюбу. Сім»я носить лише формальний характер. Майнового спору між ними немає, вона втратила до відповідача почуття поваги і любові, окрім цього вважає, що збереження шлюбу порушуватиме її інтереси та інтереси дітей. Дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], 26.03.2015р.н., після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.02.2012р. у виконавчому комітеті Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області за актовим записом № 01. Позивач та її адвокат в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Позивач вважає, що сім»я розпалась остаточно з вини відповідача і не може бути збережена, оскільки їх подружні відносини мають виключно негативний характер, вони стали абсолютно байдужими та чужими людьми. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, подав заперечення на позовну заяву, у якому вказав, що на розірвання шлюбу згідний, але причини за яких фактично розпалась сім»я не відповідають дійсності. Стверджує, що іноді виникали між ними суперечки по дріб»язкових питаннях, але такі вирішувались за спільною згодою. Просить розглядати справу у його відсутності (а.с.16-17). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач застосовував до позивача фізичну силу. Заслухавши пояснення позивача та свідка, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача. \~\~ Судом встановлено, що сторони 24.02.2012р. уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області за актовим записом № 01 (а.с.4). В даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося, негативна поведінка відповідача призвели до того, що позивач\~ не бажає збереження шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач втомилась від такого подружнього життя, відповідач без поважних причин не прибув в судове засідання і не висловив своєї позиції з приводу заявленого позову, що розцінюється судом як небажання вживати будь-яких заходів для збереження шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх дітей, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved