Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

19 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ДПІ у Жовтневому районі Миколаївської області та ним 23 червня 2008 року на Товарній біржі «Ізумруд», зареєстрований за № 53, а також визнати за ним право власності на будівлю лазні, що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 23 червня 2008 року між ним з однієї сторони та Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі Миколаївської області, від якої діяла Брокерська контора ТБ «Ізумруд» ТОВ ТБ «Ізумруд» в особі брокера [PERSON] з іншої сторони, укладений договір купівлі-продажу будівлі лазні, загальною площею 421 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний договір оформлений на Товарній біржі «Ізумруд» за № 53 без подальшого його нотаріального посвідчення. В 2009 році він був зареєстрований в ММБТІ. Однак відповідно діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу господарської будівлі лазні підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Товарною біржею «Ізумруд» даний договір не є належно оформленим документом, який свідчить про право власності на будівлю лазні, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. При зверненні до нотаріуса з метою продажу даної будівлі, позивачу у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки його договір купівлі-продажу був оформлений на товарній біржі без подальшого його нотаріального посвідчення. В зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, оскільки сторони належним чином виконали умови договору та у справі відсутні підстави, які перешкоджають цьому. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі, та пояснив про вищевикладене, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив викладені позивачем обставини та не заперечував проти задоволення позову. Третя особа - Товарна біржа «Ізумруд», в суд свого представника не направила, причина суду не відома, про дату та час розгляду справи судом проінформована своєчасно. Вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, судом встановлено, що 23 червня 2008 року між позивачем [PERSON] та Державною податковою інспекцію у Жовтневому районі Миколаївської області, від якої діяла Брокерська контора ТБ «Ізумруд» ТОВ ТБ «Ізумруд» в особі брокера [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу лазні, загальною площею 421 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS], який зареєстрований ТБ «Ізумруд» в Журналі біржових операцій № 53 умови якого сторони належним чином виконали (а.с. 5). Який в подальшому був зареєстрований в ММБТІ У технічному паспорті будівлі позивач [PERSON] вказаний власником господарської будівлі (а.с.6-10). Згідно з частиною ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 ст. 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 ст. 334 ЦК України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивач та відповідач виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позов [PERSON]. таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved