overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

19 лютого 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] року в [ADDRESS] Дніпропетровської області помер її дядько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на яку претендую заявниця як спадкоємець п'ятої черги. Інші спадкоємці [PERSON] невідомі. Відсутність свідоцтва про народження спадкодавця слугує перешкодою в прийнятті заявницею спадщини. Про наявність родинних відноси вказує те, що дошлюбне прізвище матері заявниці є [PERSON], а в свідоцтві про народження заявниці зазначено її мати як [PERSON]. Крім цього співпадають моє прізвище з померлим дядьком та по батькові мого дядька з моєю матір'ю як [PERSON] та [PERSON] Метою звернення до суду являється можливість в законному порядку оформити спадщину. Заявниця просить суд встановити родинний зв'язок між нею та [PERSON] за яким останній доводиться їй рідним дядьком. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримує. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заявлені вимоги визнає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду показав, що знає [PERSON] є рідним дядьком заявниці, оскільки вони проживали з ним по сусідству. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду показав померлий [INFO] року [PERSON] доводився [PERSON] рідним дядьком, так як проживав в [ADDRESS] поряд з померлим. Суд, зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що метою встановлення заявниці факту родинних відносин являється можливість оформлення спадщини. За свідоцтвом про смерть, cерії [NUMBER] зареєстрованого виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 06 листопада 1997 року [PERSON] помер [INFO] року, якому згідно Державного акту на право на земельну частку (пай), серії ДП №0246375 належить земельна ділянка площею 4,96 умовних кадастрових гектар. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 03 вересня 2013 року № 550 вбачається, що по день смерті [INFO] року [PERSON] проживав по [ADDRESS] У судовому засіданні достовірно встановлено, що факт родинного зв'язку підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які є доказами та мають значення для справи за якими вбачається, що дійсно [PERSON] доводиться заявниці рідним дядьком. Відповідно до ст.63 ЦПК України показання свідка-це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Задовольняючи вимоги [PERSON] суд приходить до висновку, що заявником доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.60 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

19 лютого 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 7.10.2012р., актовий запис № 7. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимого визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

19 лютого 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останнього часу відносини між подружжям зіпсувались, в зв'язку з цим вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 липня 1992 року, який зареєстрований Старокиївським відділом записів актів громадянського стану м. Києва, про що зроблено актовий запис №192. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON] [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з листопада 2012 року. Як пояснили в судовому засіданні сторони, спір у них щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

19 лютого 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовні вимоги роз'єднано та виділено в окреме провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останнього року відносини між подружжям зіпсувались, в зв'язку з цим вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, тому суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача на підставі статті 169 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 30 грудня 2011 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №1893. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення позивачка в судовому засіданні відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з січня 2014 року. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, спір у них щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

19 лютого 2014 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 5.12.2003р. Погребищенською районною державною адміністрацією йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому прізвище заявника помилково зазначена як «[PERSON]»», що не відповідає запису в його паспорті та свідоцтві про народження, згідно з якими він «[PERSON]». В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, просив встановити факт належності йому державного акту. Представник Збаржівської сільської ради в судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №085668, виданий 5.12.2003р. Погребищенською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися земельною ділянкою, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

19 лютого 2014 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що [INFO]. померла дружина заявника [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після її смерті, оскільки в свідоцтві про одруження ім'я дружини зазначено як «[PERSON]», що не відповідає запису у свідоцтві про смерть, згідно з яким вона «[PERSON]». В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подав заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, вимагав встановити факт, що він дійсно перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO]. Представник Андрушівської сільської ради до суду не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що вимоги заявника визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що [PERSON], [INFO], дійсно перебував у шлюбі, зареєстрованому 22.03.1961 року Андрушівською сільською радою, актовий запис №9, з [PERSON], яка померла [INFO]., іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

19 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.02.2014р. о 12 год. 56 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.02.2014р. о 12 год. 56 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Децюри Г.В. лікарні ОКМЦ КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора метушлива, на місці не утримується, афективно заряджена. Виказує маячні ідеї збитку, відношення. Мишлення розірване. Дементна. Критика формальна. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження (шизофреноподібне) внаслідок захворювань судин головного мозку. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

19 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.02.2014р. о 09 год. 19 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.02.2014р. о 09 год. 19 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Болотова В.В. лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, відповідає на питання не завжди по суті, чує у голові «вій сирен», «сторонні розмови». [PERSON] було поставлено попередній діагноз - рекурентний депресивний розлад, тяжкий депресивний епізод з психотичними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

19 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.02.2014р. о 09 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечував задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.02.2014р. о 09 год. 32 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна С.М. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора афективно заряджена, метушлива, на місці не утримується. Виказує маячні ідеї збитку, відношення. Мишлення розірване. Дементна. Критика формальна. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження (шизофреноподібне) внаслідок захворювань судин головного мозку. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

19 лютого 2014 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією родиною її та [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] з якою вона проживала однією сім'єю та допомагала останній по господарству з 1999 року і по день її смерті. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій. В зазначеній квартирі [PERSON] мешкала сама, заявниця допомогала останній приносила продукти харчування та допомагала по господарству на протязі 15 років. [PERSON] була одинока та зареєстрована за вказаною адресою до смерті, також в зазначеній квартирі була зареєстрована заявниця з 2013 року. Заявниця стверджує, що вона фактично з 1999 року мешкала однією сім'єю з [PERSON] по день її смерті разом за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство, однак заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки заповіту на вказане майно померла не залишила. Встановити факт родинних відносин заявниці необхідно для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, які вказані в заяві. Заінтересована особа - Костянтинівська міська рада надала заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника. Свідки [PERSON], [PERSON], як сусіди, підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно мешкала разом з [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 1999 року по день смерті [PERSON] та вели сумісне господарство. Заявниця доглядала за [PERSON], бо остання була дуже хворою людиною і навіть не виходила у двір. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6), з якою [PERSON] проживала однією сім'єю з 1999 року і по день її смерті. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій. В зазначеній квартирі [PERSON] з 1999 року мешкала з [PERSON], до її смерті, вони вели спільне господарство, однак заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину без встановлення факту родинних відносин. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS], встановлений у судовому засіданні. Також судом встановлено, що заявниця та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки і проживали сумісно не менш як п'ять років. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

19 лютого 2014 року ПАТ «ОТП банк» уклало з [PERSON] кредитний договір № [NUMBER], яким надало кредит у сумі 24780 грн. зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом строком до 19 лютого 2017 року. Договором факторингу від 22 грудня 2014 року право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 23487 грн. 49 коп., за відсотками в сумі 1,39 грн. та комісією в сумі 6318 грн. 01 коп., ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цих коштів. В судове засідання сторони не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності з п.п 1.1, 1.4.1 договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19 лютого 2014 року ПАТ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 24780 грн. зі сплатою 0,01% річних та щомісячної комісії у сумі 867 грн. 30 коп. строком до 19 лютого 2017 року, який повинна була гасити щомісячними рівними платежами. Згідно з п. 1 договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року та витягом з додатку до цього договору, ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги з [PERSON] 23487 грн. 49 коп. за тілом кредиту, 1,39 грн. за відсотками та 6318 грн. 01 коп. за комісією, заборгованих за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19 лютого 2014 року. Передачу йому права вимоги на ці суми позивач підтверджує витягом з додатку до наведеного договору факторингу. 21 січня 2015 року позивач рекомендованим листом направив відповідачці повідомлення про зміну кредитора у зобовязанні з вимогою сплатити заборгованість за кредитом та реквізитами для сплати. У відповідності зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved