Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

18 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2014 року. Вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька перебуває на її утриманні та проживає з нею. Донька є учнем ДПТНЗ «Марганецький професійний ліцей» денної форми навчання. Відповідач має можливість матеріально утримувати доньку, працює неофіційно. Просить суд стягнути з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається у 1/4 частині від усіх доходів, до досягнення нею 23 річного віку, за умови, якщо вона буде продовжувати навчання. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 17 вересня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 15 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позовних вимогах [PERSON] , прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1200 гривень. Свій відзив обгрунтував тим, що під час розмови з позивачкою він виявив бажання добровільно сплачувати аліменти у розмірі 1200 гривень щомісячно до закінчення навчання доньки. Вирішити питання у позасудовому порядку не вийшло, оскільки такий розмір аліментів не влаштовує позивачку. У довідці про навчання його доньки зазначено, що вона навчається на бюджетній основі. Позивачка не повідомила про отримання донькою стипендії. 07.08.2015 року він уклав шлюб із [PERSON] . Його дружина є інвалідом третьої групи з дитинства та знаходиться на його утриманні, оскільки за станом здоров`я не може працювати. Для його непрацездатних батьків він є годувальником, оскільки обидва на пенсії, розмір якої є мінімальним. Половина його доходу, який він отримує у ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» відходить на забезпечення належних умов проживання батьків, які його утримували у свій час. Він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки лише у розмірі 1200 гривень. Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, відповідно заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року шлюб було розірвано. Із копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №201 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . З 01 вересня 2012 року повнолітня донька [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Марганецький професійний ліцей», на денній формі навчання, навчається на неповному державному забезпеченні (отримує стипендію), термін навчання по 15 березня 2021 року. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні матері, яка в силу своїх можливостей надає їй матеріальну допомогу. [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, так як є працездатною особою. Доводи відповідача, які вказані у відзиві на позовну заяву щодо інших утриманців, через яких він невзмозі сплачувати доньці аліменти у розмірі ј частини його заробітку, якими є його дружина, яка є інвалідом з дитинства та батьки пенсіонери, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки батьки є пенсіонерами та отримують пенсію, а про знаходження на утриманні у відповідача, дружини інваліда доказів суду не надано. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Згідно ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням. Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст.199 СК України несуть обоє із батьків. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання у необхідному розмірі, не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на весь період її навчання, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved