Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

18.07.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , в особі представника позивача адвоката Тулянцевої В.В. звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , зацікавлена особа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління Юстиції в Одеській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності та зняття арешту з майна, згідно якого позивачі просять: Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Фіат-Добло» р/н [NUMBER] , рік випуску 2007, номер шасі [NUMBER] . Зобов`язати відповідача Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління Юстиції в Одеській області зняти арешт з автомобіля марки «Фіат-Добло» р/р [NUMBER] , рік випуску 2007, номер шасі [NUMBER] . У судове засідання позивачі, не з`явились, але надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. В судове засідання відповідачі не з`явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивні вимоги підтримують, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.07.2016 позивачі [PERSON] , [PERSON] віднайшли виставлене у мережі Інтернеті оголошення про виставлення на продаж автомобіль марки «Фіат-Добло» р/н [NUMBER] рік випуску 2007, домовились з його власником відповідачем [PERSON] про всі істотні умови договору та повністю передали обумовлену суму грошових коштів. У зв`язку з тим, що автомобіль був технічно несправний, евакуювали його за допомогою свого автомобіля, на якому вони приїхали. Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності відповідач [PERSON] уповноважив позивачів [PERSON] , [PERSON] експлуатувати та розпоряджатися (відчужувати) автомобіль марки «Фіат-Добло» р/н [NUMBER] рік випуску 2007. Однак у подальшому позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до відповідача [PERSON] з питанням, яким чином було накладено арешт на придбаний ними у нього автомобіль. На що, позивачам стало відомо, що відносно відповідача відкрите провадження про стягнення аліментів на користь його колишньої дружини, в процесі якого було накладено арешт на майно відповідача, а саме на спірний автомобіль. Відповідно до ст.224 ЦК України (в редакції 1960 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.128 ЦК України (в редакції 1960 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.153 ЦК України (в редакції 1960 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській областіпостанова про арешт майна боржника ВП № 58000414 від 06.05.2019 року перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого Білгород-Дністровським міським судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 4000 грн. щомісячно, на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] . Боржник [PERSON] належним чином аліменти не сплачував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, у зв`язку з чим, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 06 травня 2019 року був накладений арешт на все майно боржника. Відповідно до заяви в.о. начальнику відділу Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області заперечень щодо позовних вимог не має. Відповідно до заяви [PERSON] , за заявою якої стягуються аліменти з власника автомобілю [PERSON] та у зв`язку з чим накладений арешт на автомобіль, вона підтверджує, що дійсно автомобіль марки «Фіат-Добло» р/н [NUMBER] рік випуску 2007 був проданий її чоловіком та нею позивачам. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 316-317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ч.1 ст.321 ЦК України. Згідно ч.1, 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , в особі представника позивача адвоката Тулянцевої В.В. до [PERSON] , зацікавлена особа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління Юстиції в Одеській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності та зняття арешту з майна є обґрунтованими, у зв`язку з чим вважає за можливе захистити права позивачів шляхом визнання спірного договору купівлі-продажу автомобіля дійсним. Суд вважає, що накладання арешту на автомобіль марки «Фіат-Добло» р/р [NUMBER] , рік випуску 2007, номер шасі [NUMBER] порушує права позивачів, як власників вказаного автомобіля.

Outcome: approved