Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з жовтня 2011 року він проживає із [PERSON] та 13 липня 2012 року у них народився син [PERSON]. Батьком дитини записано відповідача, так як на той час [PERSON] перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 28.09.2012. 1 жовтня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] Відповідач лише у вересні 2016 року надіслав нотаріально засвідчену заяву про те, що він не є батьком дитини, тому він пропустив строк звернення до суду. Крім того, він є учасником бойових дій АТО з 23.03.2015 по 06.03.2016, тому просить поновити йому строк звернення до суду з цим позовом, визнати його батьком [PERSON], [INFO], виключити із актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини, зобовязавши рацс виключити ці відомості, внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме, записати його батьком дитини, змінивши прізвище «Письменний» на «Чуплий» та по батькові «Олегович» на «Володимирович» та зобовязати расц внести ці зміни до актового запису. Інші відомості залишити без змін. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, відповідач позов визнав повністю. В судовому засіданні позивач та третя особа [PERSON] надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, позивач зазначив, що пропустив строк звернення до суду у звязку із скрутним матеріальним становищем, так як утримував сім»ю, у складі якої виховується троє дітей. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки на момент зачаття та народження дитини із матір»ю дитини не проживав, спільного господарства не вів. \~ \~ \~ \~ Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 13 липня 2012 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача [PERSON], матір»ю - [PERSON] (а.с.9 копія свідоцтва народження). Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року, яке 9 жовтня 2012 року набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8 копія рішення суду). 1 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1 від 01.10.2014, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.11 копія свідоцтва про шлюб). [PERSON] у своїй заяві, засвідченій Приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу Київської області 27 вересня 2016 року, стверджує, що він не є батьком дитини [PERSON], народженого 13 липня 2012 року його бувшою дружиною [PERSON], з якою з липня 2011 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть та будь-яких відносин не підтримують. Просить вилучити з актового запису про народження [PERSON] його дані як батька цієї дитини (а.с.11 заява). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав сторін та інших осіб, зокрема дитини, щодо якої виник спір про батьківство. Викладені у заяві [PERSON] обставини щодо фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин між ним та дружиною [PERSON] з липня 2011 року узгоджуються із поясненнями позивача та [PERSON] про те, що вони познайомились у липні 2011 року та з 10.10.2011 почали проживати разом, мали інтимні стосунки, вели спільне господарство та спільний бюджет. Мати дитини стверджує, що позивач дійсно є біологічним батьком сина, проте реєстрація народження дитини відбулася відповідно до закону. Вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки мав скрутне матеріальне становище та на утриманні трьох дітей, відповідач надав нотаріально засвідчену заяву про те, що він не є батьком дитини, лише у вересні 2016 року та позивач є учасником бойових дій АТО з 23.03.2015 по 06.03.2016. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 129 Сімейного Кодексу України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Частиною 3 ст. 60\~ЦПК України\~передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин та позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено наявність підстав для задоволення позову, оскільки відсутнє кровне споріднення між відповідачем, записаним батьком, та дитиною, зважаючи на визнання відповідачем позову, пояснення третьої особи матері дитини, документальне підтвердження розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved