overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 16 частини заробітку на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, працює, має дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини доходу на утримання дружини. Просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2002 року, від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.6). Дитина проживає з матір'ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, тому дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 16 частини заробітку (доходу) на утримання дружини. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, де прохає стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 18.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, прохає стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі не більшому як 400- 500 гривень на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково,з наступних підстав. Судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження сина [PERSON], серії [NUMBER], виданим Марківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області, 23.09.2002 року. В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо,на квартирі,яку винаймає позивачка. Разом із позивачкою проживає їхній син [PERSON],[INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Приймаючи рішення про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та часткове задоволення позову, суд виходить зокрема з тих підстав, що відповідач постійного місця роботи не має, працює за угодами. Заробітна плата позивачки становить близько 1500 гривень на місяць,інших доходів вона не має. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

18.11.2014 року позивач ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № R051/001-ТЕК.0040480 від 26.12.2013 року в розмірі 7 105,88 грн. та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 26.12.2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] уклали кредитний договір № R051/001-ТЕК.0040480. Відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 4 634,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 10 % річних та 2,77% комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Станом на 25.09.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, має прострочену кредитну заборгованість, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. До судового засідання представник позивача ПАТ Банк «ТРАСТ» не з'явився, надав до суду заяву, якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.12.2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] уклали кредитний договір № R051/001-ТЕК.0040480. Відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 4 634,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 10 % річних та 2,77% комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом /а.с. 6-9/. З дослідженого судом меморіального ордеру № Loan-8876 від 26.12.2013 року вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу у розмірі 4 634,00 грн. /а.с. 14/. Однак, відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив умови договору, що вбачається з довідки про заборгованість, відповідно до якої всього заборгованість за договором станом на 25.09.2014 року складає 7 105,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 634,00 грн., відсотки - 309,71 грн., комісія - 1 189,47 грн., пеня - 972,70 грн. /а.с.13/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ Банк «ТРАСТ» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

18.11.2014 року по результатам розгляду позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод « Темп « про стягнення грошових сум, відшкодування спричиненої моральної шкоди за порушення трудових прав по заявленим 6-ти вимогам винесена вступна і резолютивна частини рішення. Однак при виготовлені повного тексту рішення з»ясувалось, що по вимозі та яка була предметом розгляду і з приводу якої сторони давали пояснення , вивчались у судовому засіданні докази - що не виплата позивачу індексації заробітку потягла за собою , як він вважав, не вірне обрахування суми грошової компенсації при звільненні у 2011 році і у 2013 році за невикористані ним дні відпусток , а також суму вихідної допомоги при звільненні 18.11.2013 року, і що за підрахунками [PERSON] недоплата становила : компенсації за невикористану відпустку у 2011 році 3879, 59 грн., компенсації за невикористану відпустку у 2013 році 2676, 16 грн. , що становить загальну суму 6555, 75 грн.; вихідної допомоги при звільненні - 340, 66 грн., рішення судом прийнято не було. А це є підставою , у відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, постановити додаткове рішення. Також при винесені вступної і резолютивної частини рішення суд допустив описку у резолютивній частині та зазначив, що на користь [PERSON] з відповідача підлягає стягненню 3352,82 грн . індексації заробітної плати за період роботи на підприємстві з березня 2009 р. по червень 2011 року, тоді як правильно необхідно зазначити « з 01.12.2008 р. по червень 2011 року «. Враховуючи зазначене, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

18.11.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АТнауково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» невиплачену заробітну плату з липня 2013 р. по листопад 2014 р. в сумі 19635,30 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав письмову заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив остаточно стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 16801, 00 грн. Представник відповідача в судове засідання не з»явися, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій визнав факт невиплати заробітної плати, уточнені позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено та сторонами не заперечено, що [PERSON] працює слюсарем з механоскладальних робіт 6 розряду ремонтно-експлуатаційного цеху служби експлуатації АТ «Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань». Станом на 011.2014 р. борг по заробітній платі становить 16801, 00 грн. Згідно ст. 115 ч.1 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

18.11.2015 заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що вона народилася 09 жовтня 1999 року, тобто на даний час є неповнолітньою, є вагітною терміном 12 неділь, але не досягла шлюбного віку, яким для жінок Сімейним кодексом України встановлений з 18 років, а тому без рішення суду не може зареєструвати шлюб з [PERSON], який має шлюбний вік та є батьком її майбутньої дитини, а тому в їх інтересах та в інтересах їх майбутньої дитини потрібна дана реєстрація шлюбу. З огляду на все це заявниця і звернулася до суду з даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] підтримала дану заяву і надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Від заінтересованої особи: відділу реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції представник не зявися. До суду направлено заяву за підписом в. о. керівника ВДРАЦС з проханням слухати справу у відсутність представника відділу. Мати заявниці [PERSON] суду пояснила, що все викладене у заяві дочки відповідає дійсності і вона також просить суд задовольнити дану заяву. Батько із заявником ніколи не проживав, бо зі слів [PERSON], записаний у актовому запису про народження дочки зі слів матері [PERSON] [PERSON] також просить суд задовольнити дану заяву. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно заявник є [INFO] Згідно довідки Корсунь-Шевченківської ЦРЛ № 571 від 17.11.2015 заявниця є вагітною і станом на 17 листопада 2015 року має строк вагітності 12 неділь. Судом встановлено, що обоє молодих людей бажають зареєструвати між собою шлюб, мати заявниці не заперечує проти цього. Згідно вимог ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінок і чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ст.23 цього ж кодексу право на шлюб мають особи, які досягли цього віку. Але за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду, їй може бути надано право на шлюб і до досягнення 18 літнього віку, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з наданих суду документів заявниця не досягла шлюбного віку, так як їй ще не виповнилося 18 років, але вона вже має повних 16 років, тому вправі звертатися до суду з даною заявою, оскільки нею надано довідку Корсунь-Шевченківського ЦРЛ про те, що вона дійсно перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, яка на 17.11.2015 становить 12 неділь, а гр. [PERSON] визнає, що він є батьком її майбутньої дитини і бажає зареєструвати шлюб із заявником, про що він підтвердив у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави надати заявниці право на реєстрацію даного шлюбу з [PERSON], до досягнення нею шлюбного віку, встановленого СК України, так як це відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

18.11.2015 заявниця звернулася до суду з названою заявою. Посилалася на те, що вона 16.11.2015 року звернулася до УПФУ Волноваського району Донецької області за нарахуванням їй трудової пенсії, але їй було відмовлено, оскільки трудова книжка містить виправлення. Дійсно в її трудовій книжці, яка видана 15.04.1989 року Висимо-Уткинською лікарнею Пригородного райздраввідділу Свердловської області, прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON], а потім на [PERSON]. Всі ці зміни здійснювались на підставі свідоцтв про шлюб. Тому просила встановити факт приналежності трудової книжки їй. В судове засідання заявниця, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256ч.1п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 22.07.1969 року, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Павлівською сільською радою Мар`їнського району Донецької області (а.с.6). 01.04.1989 року [PERSON] розпочала свою трудову діяльність, у звязку з чим на її імя Висимо-Уткинською лікарнею Пригородного райздраввідділу Свердловської області було виписано трудову книжку серії АТ-V №9353788 (а.с.10). 19.08.1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON]. На підставі свідоцтва про шлюб серії V-АН №348632 від 19.08.1989 року до трудової книжки внесено зміни, а саме прізвище «Савченко» закреслено та внесено нове прізвище «Словцова». 28.06.1991 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії IV-НО №307501 (а.с.7), після розірвання шлюбу заявниця залишила прізвище «Словцова». 05.10.1991 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії VІ-НО №252558 (а.с.8). На підставі цього свідоцтва до трудової книжки заявниці внесено зміни, а саме прізвище «Словцова» закреслено змінено та внесено нове прізвище «Гаманець». Всі зміни прізвищ також відображені у військовому квитку серії НЮ №7597960 та профспілковому квитку №89218671 (а.с.9). Наведені докази підтверджують факт належності заявниці трудової книжки серії АТ-V №9353788, заповненої 15.04.1989 року. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності [PERSON], [INFO], трудової книжки серії АТ-V №9353788, заповненої 15 квітня 1989 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

18.11.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010 року, від якого згідно свідоцтв про народження мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано відповідача [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом з матір'ю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 487грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

18.11.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 09.09.2006 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивачка була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 09.09.2006 року сторони перебувають у зареєстровану шлюбі, а.с. 4, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.5. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою №121, а.с. -6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

18.11.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2/5 (40 %) частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою [PERSON] повноліття [INFO], а починаючи з [INFO] і до повноліття доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? (25 %) частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с. 2). 15.03.2016 р. позивачка подала до суду уточнену заяву (а.с. 39), в якій просить стягувати аліменти на утримання доньок в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей та заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач надав заяву (а.с. 40), в якій визнав уточнені позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходилися у шлюбі до 12.11.2015 р. (а.с. 5), мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6), які мешкають з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дітей. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дітей При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 40). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

18.11.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом чотирьох місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 16). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю (а.с. 17). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом чотирьох місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved