Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

19.12.2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на порушення відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору № 1573, укладеного з нею 28.11.2008 року, а також посилаючись на не виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань, як поручителя за договором поруки № 1391 від 09.08.2007 року, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором, у розмірі 3309,25 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив напередодні до суду письмову заяву за якою просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання 04.04.2018 року та 04.05.2018 року не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов до суду не подавали. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їхньої участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Так як в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Дійсно, між АТ «Ощадбанк» і [PERSON] 09.08.2007 року був укладений кредитний договір № 1573, відповідно до якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 70 000 грн. строком до 08.08.2017 року зі сплатою за користування кредитом 17,5 % річних. Відповідно до п.1.5 кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 583,34 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. За порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,048 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення, що відповідає вимогам п.5.2 кредитного договору. Згідно договору поруки № 1391 укладеного 09.08.2007 року між АТ «Ощадбанк» та громадянами [PERSON] та [PERSON], поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 1573 від 09.08.2007 року, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором в обсязі, що і божник (п.3.1. Договору поруки). 28.11.2008 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 1573 від 09.08.2007 року, за умовами якого збільшено відсоткову ставку за кредитом до 20,5 % річних. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Заборгованість по кредитному договору відповідачами не погашено, тому відповідно до розрахунку, заборгованість відповідачів за кредитним договором № 1573 від 09.08.2007 року станом на 12.12.2017 року склала 3309 грн. 25 коп., у тому числі: 1360 грн. 27 коп., - основний борг; 302 грн. 28 коп., - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 41 грн. 26 коп., - комісія за супроводження кредиту; 1081 грн. 19 коп., - пеня за прострочення виконання зобовязання; 212 грн. 99 коп., - інфляційні витрати; 311 грн. 26 коп. 3 % річних від прострочених сум заборгованості. Факт порушення боржником [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № 1573 від 09.08.2007 року, а також не виконання поручителем [PERSON] вимог договору поруки № 1391 від 09.08.2007 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За таких обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі по 800 грн. з кожного. (1600 : 2)

Outcome: approved