Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

18.09.2017 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим,\~що після смерті [PERSON], яка померла 05.02.2017, в порядку спадкування за заповітом він успадкував земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грінченківської сільської ради Охтирського району Сумської області. Право власності на дані земельні ділянки посвідчено державним актом на право приватної власності серії РЗ №726853 видним Грінченківською сільською радою та державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №085410 від 02.02.2005 року виданим Охтирською районною державною адміністрацією. При оформлення спадкових прав у позивача виникли складнощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, право власності на які посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №085410 від 02.02.2005 року. Так, при складанні зазначеного державного акту землевпорядна організація та орган земельних ресурсів припустилися помилки у визначенні місця знаходження та конфігурації земельних ділянок. Публічна кадастрова карта України не містить інформації щодо земельних ділянок з кадастровими номерами, зазначеними в державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №085410, в той час як матеріали публічної кадастрової карти України цілком узгоджуються із державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №726852 виданим Грінченківською сільською радою на імя [PERSON], матері [PERSON], а також ситуаційними планами земельних ділянок. Тобто державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №085410 фактично посвідчено право власності на три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грінченківської сільської ради загальною площею 3,4749 з кадастровими номерами 5220382000:01:001:0547, 5220382000:01:001:0548, 5220382000:01:001:0549, що були успадковані [PERSON] з отриманням свідоцтва про право на спадщину серії ВВА №560614. В звязку з цим позивач просить визнати\~недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії СМ №085410 від 02.02.2005 року виданого Охтирською райдержадміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010561500051; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05.02.2017 року, на земельну ділянку на території Грінченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 5220382000:01:001:0547, рілля площею 1,4422 га, 5220382000:01:001:0548, рілля площею 1, 6949 га, 5220382000:01:001:0549, кормові угіддя площею 0,3378 га, право власності на які посвідчено державним актом на право приватної власності серії РЗ №726852, виданим Грінченківською сільською радою та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 30.08.2002 року за №344 на імя [PERSON], яка померла 27.04.2003 року, спадкодавця [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити, залишивши судові витрати за позивачем. Представники Грінченківської сільської ради Охтирського району Сумської області, Головного управління Держгеокадстру у Сумській області в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просять справу слухати без участі їхніх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.02.2017 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №290730 від 03.08.2017 (а.с.9). За життя, 14.11.2001 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все рухоме і нерухоме майно, де б воно на знаходилося і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй і взагалі все те, на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] (а.с.10). Згідно\~статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №726853, виданого 30.08.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації №361 від 29.08.2002, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,45 га, розташована на території Грінченківської сільської ради Охтирського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). На зазначену земельну ділянку на імя [PERSON] 08.09.2017 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 05.02.2017 (а.с. 13 21). Також, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №085410 виданого 02.02.2005 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВА 550614, посвідченого Охтирською райдержнотконторою 10.12.2003, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,4519 га, розташована на території Грінченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5220382000:01:001:0567, 5220382000:01:001:0568, 5220382000:01:001:0569(а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] від 08.09.2017, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, так як не було надано відповідних документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме витягу з Державного земельного кадастру (а.с.22). Як вбачається із повідомлення відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17.10.2017, згідно облікових даних земельно-кадастрової документації, даних Державного земельного кадастру земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грінченківської сільської ради, вказаним в державному актів на право приватної власності на землю зареєстрований 30.08.2002 за №344 на імя [PERSON], кадастрові номери визначені, а саме: 1,4422 га 5920382000:01:001:0547; 1,6949 га - 5920382000:01:001:0548; 0,3378 га - 5920382000:01:001:0549 (а.с.80). Разом з тим, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 10.12.2003 року завідуючим Охтирською районною держнотконторою [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], а саме приватної земельної ділянки площею 3,47 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Грінченківської сільської ради Охтирського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №726852 виданого 30.08.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації від 29.08.2002 №361 та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за №344. Таким чином, судом встановлено, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №085410, виданого на ім'я [PERSON], допущено помилку, а саме у визначенні місцезнаходження та конфігурації земельних ділянок, що позбавляє можливості позивача отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до вимог\~ст. 131 Земельного кодексу України,\~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до\~Цивільного кодексу України\~з урахуванням вимог цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 1225 Цивільного кодексу України,\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1\~ст. 155 Земельного кодексу України\~визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved