Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, в якому просила стягнути на свою користь з відповідача 70967,59 гривень (сімдесят тисяч девятсот шістдесят сім гривень) 59 копійок неустойки (пені) нарахованої на суму несвоєчасно сплачених аліментів, 650 (шістсот пятдесят гривень) витрат на проведення експертизи та 551 (пятсот пятдесят одну) гривню сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем у неї 19.12.2008 року народилася донька [PERSON]. За рішенням Яремчанського міського суду Івано-франківської області від 24.11.2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] свої обовязки по сплаті аліментів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.04.2016 року виникла заборгованість по аліментам у сумі 11344,82 гривень. Згідно розрахунку експертно-економічного дослідження від 11.05.2016 року сума нарахованої пені за несвоєчасну виплату аліментів становить 70967,59 гривень. Вказану суму заборгованості позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на стягненні на свою користь усієї суми нарахованої пені за несвоєчасну сплату аліментів. [PERSON] підтвердила, що в січні 2014 року [PERSON] повністю погасив заборгованість по аліментам за 2013 рік, в кінці грудня 2014 року повністю погасив заборгованість за 2014 рік, в грудні 2015 року повністю погасив заборгованість за 2015 рік та з того часу заборгованості по аліментам немає, в теперішній час існує переплата. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Пояснив, що повністю погасив заборгованість по аліментам за 2013 рік, в кінці грудня 2014 року повністю погасив заборгованість за 2014 рік, в грудні 2015 року повністю погасив заборгованість за 2015 рік, з 2016 року заборгованості по сплаті аліментів він не має, та по можливості сплачує більші суми, ніж визначено рішенням суду, внаслідок чого з грудня 2016 року по теперішній час існує переплата по аліментам. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] з грудня 2016 року заборгованості по сплаті аліментів не має, з листопада 2015 року отримує пенсію, з якої щомісяця стягуються аліменти у належному розмірі, заборгованості по аліментам з грудня 2015 року не має та в теперішній час існує переплата по аліментам. Суд вислухавши сторони, представника відповідача вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження 1-НМ №118304 (а.с. 7) батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON], матірю записана [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб І-НМ №157025 (а.с. 6) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка «Іваніщак». Згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.11.2009 року (а.с. 8) з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частки його заробітку в місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO]. Згідно розрахунку по сплаті аліментів головного державного виконавця ВДВС Яремчанського МУЮ станом на 01.04.2016 року (а.с. 9) з листопада 2015 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня, існує переплата у розмірі 523,26 гривень. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08.07.2016 року (а.с. 10) [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] Згідно висновку експертного економічного дослідження №01/05-16 від 11.05.2016 року (а.с. 12-15) сума пені за несплату аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 70967,59 гривень. Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії №271/05 від 28.08.2017 року (а.с. 31) з листопада 2015 року [PERSON] отримує пенсію, з якої по теперішній час регулярно сплачує аліменти, що в судовому засіданні підтвердила позивачка [PERSON] Згідно фіскального чеку від 30.01.2014 року (а.с. 37) [PERSON] рахунок погашення заборгованості по аліментам за 2013 рік сплатив 3042,20 гривень, що підтвердила в судовому засіданні позивачка [PERSON] Згідно фіскального чеку від 19.12.2014 року (а.с. 37) [PERSON] рахунок погашення заборгованості по аліментам за 2014 рік сплатив 4000,0 гривень, що підтвердила в судовому засіданні позивачка [PERSON] Із фіскальних чеків (а.с. 39-48а) видно, що [PERSON] погашав заборгованість по аліментам за 2015 рік, що підтвердила в судовому засіданні позивачка [PERSON] Згідно копій фіскальних чеків (а.с. 35-36) [PERSON] перераховував [PERSON] кошти на утримання неповнолітньої дитини у 2016-2017 роках понад сум аліментів, які стягувались з його пенсії. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що отримувала вказані кошти. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що станом на момент звернення [PERSON] до суду з вказаним позовом 18.08.2016 року заборгованості по аліментам, які [PERSON] повинен сплачувати на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], не існувала. Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Із розрахунку, зробленого відповідно до правового висновку ВСУ у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року видно, що заборгованість: за квітень 2013 року, яка дорівнює «0» помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, яка становить 30 днів дорівнює «0»; за травень 2013 року становить «0»?1%?31=0; за червень 2013 року становить «0»?1%?30=0; за липень 2013 року становить «0»?1%?31=0; за серпень 2013 року становить «0»?1%?31=0; за вересень 2013 року становить «0»?1%?30=0; за жовтень 2013 року становить «0»?1%?31=0; за листопад 2013 року становить «0»?1%?30=0; за грудень 2013 року становить «0»?1%?31=0; за січень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за лютий 2014 року становить «0»?1%?28=0; за березень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за квітень 2014 року становить «0»?1%?30=0; за травень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за червень 2014 року становить «0»?1%?30=0; за липень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за серпень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за вересень 2014 року становить «0»?1%?30=0; за жовтень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за листопад 2014 року становить «0»?1%?30=0; за грудень 2014 року становить «0»?1%?31=0; за січень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за лютий 2015 року становить «0»?1%?28=0; за березень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за квітень 2015 року становить «0»?1%?30=0; за травень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за червень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за липень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за серпень 2015 року становить «0»?1%?31=0; за вересень 2014 року становить «0»?1%?30=0; за жовтень 2014 року становить «0»?1%?31=0. Суд не приймає до уваги висновок експертного економічного дослідження №01/05-16 від 11.05.2016 року (а.с. 12-15) оскільки: по-перше пеня розрахована із того, що у вказані періоди 2013-2015 років існує заборгованість по аліментам в розмірі 11344,82 гривень, однак станом на листопад 2015 року заборгованість по аліментам була погашена [PERSON]; по-друге при проведенні розрахунку не врахований правовий висновок ВСУ у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року. За змістом ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України пеня нараховується на заборгованість із сплати аліментів, яка реально існує, таким чином, оскільки [PERSON] заборгованості по аліментам не має, то відповідно до наведеного розрахунку пеня за несплату аліментів відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд приходить до висновку, що позивачем в судове засідання не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявної у відповідача заборгованості по сплаті аліментів на час звернення позивача до суду з позовом. Крім цього однією з підстав застосування відповідальності відповідача за прострочення сплати аліментів є винна поведінка відповідача, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем у 2014 році була сплачена заборгованість за 2013 рік та у грудні 2014 року заборгованість за 2014 рік, суд вважає, що позивачем не було доведено наявність винних дій відповідача на час звернення до суду, оскільки заборгованості по сплаті аліментів на час зверн ення до суду з позовом не існувало. Вказаний факт не заперечувала в судовому засіданні і позивачка. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що [PERSON] заборгованість по аліментам за 2013-2015 роки погашена повністю, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином, оскільки у задоволенні позову [PERSON] судом відмовлено, то відсутні підстави для стягнення з відповідача на її користь витрат на проведення експертизи та судового збору.

Outcome: dismissed