Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

19.08.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви, яка в подальшому була уточнена, вказує, що позивачка є єдиною донькою [PERSON] , [INFO] . Проживали однією родиною за адресою: [ADDRESS] . На час смерті, позивачка проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] [INFO] , померла. Позивачка займалася усіма необхідними питаннями пов`язаними з похованням. Оскільки проживали з матір`ю однією родиною, була єдиною донькою, то вважала, що фактично, є спадкоємицею та фактично прийняла спадщину. Позивачці було відомо, що мати склала на неї заповіт, проте, його знаходження їй було невідомо. Оскільки не знала де знаходився заповіт, не мала змоги звернутися до нотаріуса. Також, на території України були введені карантинні заходи проти епідемії COVID-19, автобусний зв`язок між містом Маріуполь та містом Беріслав був зупинений, тому не було можливості доїхати до м. Маріуполя. Заповіт було знайдено у книзі між сторінок аж у серпні 2020 року, відповідно до якого [PERSON] у приватного нотаріуса Царьової І.В. 17.02.2011 року, заповіла позивачці у се своє майно. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бедненко С.В., де їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та рекомендовано звернутися до суду. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом у зв`язку із відсутністю відомостей про проходження заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску строку. Оскільки іншої можливості захистити права та інтереси, крім звернення до суду, немає, тому звернулася з позовною заявою до суду у якій просить поновити строки на звернення до нотаріуса. Ухвалою від 20\~серпня 2020\~року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 08 жовтня 2020 року прийнято уточнену позовну заяву. Ухвалою від 11січня 2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача та позивач до суду не з`явилися, позов просили задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , про що 21.01.2020 року Приморським районним у м. Маріуполі відділом ДРЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 70. [PERSON] , є донькою [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно відділом ЗАГС Приморського райвиконкому м. Жданова, [INFO] , актовий запис № 192. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: будинку [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право приватної власності № [NUMBER] , виданого 17.11.1975 року Жданівським міським відділом комунального господарства на підставі рішення Приморської райради депутатів трудящих ся №322 від 22.10.1975 року, зареєстроване 19.11.1975 року; - земельної ділянки 0,0476 га розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на праві власності на земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №694259, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.07.162.01469, який видано на підставі рішення Маріупольської міської ради від 19.06.2007 року №5/13-2098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . [INFO] [PERSON] (нині померла) склала заповіт на усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось на ім`я позивача [PERSON] , посвідчений Царьовою І.В. державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-91, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26170376. За наслідками звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2020 року вих.. №204/02-31 приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. відмовив [PERSON] у видічі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1\~статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом у шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно положень\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, та враховуючи той факт, що на момент смерті позивачка знаходилася в іншому місті під час встановлення карантинних обмежень, що ускладнювало швидкий та безперешкодний переїзд з міста до міста, а тому суд доходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити та визначити їй додатковий строк в один місяць з дня набрання законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved