Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

18.12.2014 року до суду звернулася позивачка з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про надання дозволу на вивіз неповнолітньої дитини без згоди батька до Автономної Республіки Крим. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з січня 2011 року по листопад 2013 року вона знаходилася у цивільному шлюбі з [PERSON] Від спільного життя у них є дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. В теперішній час вона має бажання виїхати тимчасово до Автономної Республіки Крим разом з сином на відпочинок і оздоровлення до своїх родичів, але дозвіл на перетинання кордону разом з сином у батька дитини вона отримати не може, оскільки він в категоричній формі відмовляється оформити нотаріально посвідчену довіреність, яка буде давати їй право провозити дитину через кордон. Просить надати дозвіл на виїзд за кордон і перетинання кордону України в Автономну Республіку Крим [PERSON], [INFO], в супроводженні матері [PERSON], без згоди і супроводження батька дитини [PERSON], до досягнення ним шістнадцятирічного віку. Позивачка надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволені позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Дзержинської міської ради надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Малолітня дитина проживає та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] з 30.06.2014 року(а.с. 7). Із заявленого позивачкою позову вбачається, що відповідач не надає згоди на виїзд сина до Автономної Республіки Крим, який необхідний для забезпечення її прав. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров'я людей. За положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Згідно ст. 3 цього Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Також, за нормами ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону, громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. У п. 4 Прикінцевих та перехідних положень вказаногоЗакону зазначено, що передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території. Таким чином, Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України та невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Враховуючи відсутність підстав для ненадання дозволу без згоди батька на виїзд малолітньої дитини за кордон, позов слід задовольнити.

Outcome: approved