overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

19.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 04 серпня 2007 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, довіри, що породжувало в сім'ї непорозуміння та конфлікти, а тому з липня 2015 року подружні відносини припинилися. Збереження сім'ї за викладених обставин, примирення вона вважає неможливим. Від зазначеного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Направив до суду заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Погребівській сільській раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від зазначеного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюбні стосунки на даний час не підтримують через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, довіри, що породжувало в сім'ї непорозуміння та конфлікти. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім'ї повагу один до одного, зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

19.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через психологічну несумісність характерів, що призводило до постійних суперечок в родині та конфліктів. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними фактично припинені. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Однак надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 19.10.2013року сторони уклали шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 13.12.2013року народження. Через психологічну несумісність характерів та постійні суперечки в родині, сторони втратили почуття любові та поваги і фактично припинили шлюбні стосунки. Спільне господарство ними ведеться з моменту народження дитини. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

19.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цією заявою посилаючись на те, що її дочка [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства, страждає на розумову відсталість. Внаслідок цього захворювання [PERSON] нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, яку вона здійснює, тому для забезпечення захисту прав дочки виникла потреба у визнанні її недієздатною та призначенні опікуна. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, якими просили справу вирішити в їх відсутності. Заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила призначити її опікуном недієздатної дочки. Представник Буківського будинку-інтернату Чернецька Н.Т. проти заяви про призначення [PERSON] опікуном не заперечила. Суд, дослідивши докази, прийшов до наступного: Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності з долученими до справи документами [PERSON], [INFO], інвалід першої групи з дитинства. Згідно довідки Буківського будинку-інтернату №206 від 26.07.2016 року [PERSON], [INFO] з 16.09.2005 року по теперішній час перебуває на державному утриманні у відповідності з наказом № 111. Висновком судово-психіатричного експерта № 10 від 13.01.2017 року встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені імбецильності. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. У суду не виникає сумніву в істинності цього висновку, оскільки він виконаний кваліфікованими спеціалістами, відповідає матеріалам справи. Таким чином, сукупність досліджених судом достовірних доказів, що підтверджують факт наявності у [PERSON] стійкого хронічного психічного розладу, внаслідок якого вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, дає підстави визнати її недієз-датною. Оскільки [PERSON] згідна на призначення її опікуном дочки, то очевидно, що саме вона найефективніше буде здійснювати опіку над цією недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

19.10.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.06.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з серпня 2013 року, після того як у позивачки стався інсульт. Її особистим інтересам суперечить находження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 06.06.1990 року зареєстрували шлюб. (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

19.10. 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви заявник [PERSON] зазначив, що він має батька [PERSON], [INFO]. З квітня 2001 року батько зник, за місцем реєстрації та проживання відсутній до теперішнього часу. Батько зловживав алкогольними напоями, наркотичними засобами, постійно чинив насилля над матір»ю та братами. На даний час його місце знаходження невідоме та встановити його неможливо. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. За заявою заявника справа розглянута без його участі. Представник виконавчого комітету Апостолівської міської ради в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує по суті заяви. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 43 ЦК України громадянин може бути визнаний в судовому порядку безвісно відсутнім, якщо на протязі року в місці його проживання нема відомостей про місце його перебування. В судовому засіданні встановлено, що заявник є сином [PERSON], [INFO]. (а.с.9) Згідно акту від 05.04.2016 року [PERSON] зареєстрований [INFO]. На даний час за вказаною адресою ніхто не проживає, будинок знаходиться в недоглянутому і неохайному виді. [PERSON] не проживає в будинку більше 14 років. Його власні речі в будинку відсутні, місце знаходження [PERSON] зі слів рідних та сусідів невідоме. (а.с.10) Відповідно довідки від 05.04.2016 року, виданої виконкомом Апостолівської міської ради, за адресою: с. Володимирівка, вул.. Шкільна, буд. 168, Апостолівського району Дніпропетровської області зареєстрований [PERSON], [INFO], який не проживає за зазначеною адресою з квітня 2001 року. В період з квітня 2001 року по теперішній час на території населеного пункту не з»являвся, адреса місця знаходження його не відома. (а.с.11) Таким чином, враховуючи, що відомостей про [PERSON] в місці постійного проживання не має з квітня 2001 року, [PERSON] може бути визнаний безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

19.10.2016 року ПАТ ДТЕК Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та суду пояснив, що на підставі особистого рахунку №1056-188, відповідачка [PERSON] яка мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Марії Приймаченко (Гв. Кантимирівців), 17-88, є споживачем електричної енергії, а її постачальником є ПАТ ДТЕК Донецькобленерго. 16.09.2015 року представником постачальника електроенергії, по місцю розташування обєкта відповідача, складений акт №201732 про порушення (ПКЕЕН), а саме: самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку в розмірі 20666,63грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. Вiдповiдачка до судового засiдання не зявилась, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлялась належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи.. Проаналізувавши надані докази суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно повинно виконуватися в цей строк. Згідно ст.27 Закону України Про електроенергетику, ст.ст.37, 48 Правил користування електричною енергією, власник (наймач) та всі повнолітні члени його родини повинні вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п.37 ч.2 Постачальник має право перевіряти справність приладу обліку і проводити обстеження електроустановок споживачів по фактам виявлення споживання електричної енергії пози приладом обліку. Згідно п.53 Правил у результаті виявлення представником постачальника порушення споживачем правил у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

19.10.2016 року ПАТ ДТЕК Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та суду пояснив, що на підставі особистого рахунку №1221-82, відповідачка [PERSON] яка мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна, 75-42, є споживачем електричної енергії, а її постачальником є ПАТ ДТЕК Донецькобленерго. 24.02.2016 року представником постачальника електроенергії, по місцю розташування обєкта відповідача, складений акт №206973 про порушення (ПКЕЕН), а саме: самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку в розмірі 15527,01грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. Вiдповiдачка до судового засiдання не зявилась, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлялась належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи.. Проаналізувавши надані докази суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно повинно виконуватися в цей строк. Згідно ст.27 Закону України Про електроенергетику, ст.ст.37, 48 Правил користування електричною енергією, власник (наймач) та всі повнолітні члени його родини повинні вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п.37 ч.2 Постачальник має право перевіряти справність приладу обліку і проводити обстеження електроустановок споживачів по фактам виявлення споживання електричної енергії пози приладом обліку. Згідно п.53 Правил у результаті виявлення представником постачальника порушення споживачем правил у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

19.10.2016 року ПАТ ДТЕК Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та суду пояснив, що на підставі особистого рахунку №1618-80, відповідачка [PERSON] яка мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 40А-80, є споживачем електричної енергії, а її постачальником є ПАТ ДТЕК Донецькобленерго. 14.02.2016 року представником постачальника електроенергії, по місцю розташування обєкта відповідача, складений акт №206969 про порушення (ПКЕЕН), а саме: самовільне підключення електроустановок, токоприймачів до електричної мережі іншого споживача власника мереж з порушенням схеми обліку. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку в розмірі 12289,13грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. Вiдповiдачка до судового засiдання не зявилась, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлялась належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи.. Проаналізувавши надані докази суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно повинно виконуватися в цей строк. Згідно ст.27 Закону України Про електроенергетику, ст.ст.37, 48 Правил користування електричною енергією, власник (наймач) та всі повнолітні члени його родини повинні вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п.37 ч.2 Постачальник має право перевіряти справність приладу обліку і проводити обстеження електроустановок споживачів по фактам виявлення споживання електричної енергії пози приладом обліку. Згідно п.53 Правил у результаті виявлення представником постачальника порушення споживачем правил у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

19.10.2016 року ПАТ ДТЕК Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та суду пояснив, що на підставі особистого рахунку №237-23, відповідачка [PERSON] яка мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Дніпровська, 2-23, є споживачем електричної енергії, а її постачальником є ПАТ ДТЕК Донецькобленерго. 30.12.2015 року представником постачальника електроенергії, по місцю розташування обєкта відповідача, складений акт №201762 про порушення (ПКЕЕН), а саме: самовільне підключення електроустановок, токоприймачів до електричної мережі іншого споживача власника мереж з порушенням схеми обліку. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку в розмірі 35254,94грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. Вiдповiдачка до судового засiдання не зявилась, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлялась належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи.. Проаналізувавши надані докази суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно повинно виконуватися в цей строк. Згідно ст.27 Закону України Про електроенергетику, ст.ст.37, 48 Правил користування електричною енергією, власник (наймач) та всі повнолітні члени його родини повинні вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п.37 ч.2 Постачальник має право перевіряти справність приладу обліку і проводити обстеження електроустановок споживачів по фактам виявлення споживання електричної енергії пози приладом обліку. Згідно п.53 Правил у результаті виявлення представником постачальника порушення споживачем правил у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

19.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 05.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що з часом сімейне життя між ним та відповідачем погіршувалося, почали виникати суперечки, що врешті-решт призвело до того, що з березня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен має особисте життя, що перетинається один з одним виключно завдяки спільній дитині. Вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та інтересах їх сина. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що проти заперечення шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 05 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з березня 2014 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved