Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

17 червня 2020 року до Обухівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування заявленого позову зазначила, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів щодо сімейного життя, життєвих цінностей, а також різного ставлення до подружніх стосунків, що призвело до втрати взаєморозуміння, довіри та кохання один до одного, у зв`язку з чим між ними часто починали виникати конфлікти, що їх травмували. Вони з відповідачем початку 2006 року стали проживати окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, тому вона просить шлюб розірвати. 16.07.2020 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справу за його відсутності. Також подав до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вони вже досить тривалий час, а саме з початку 2006 року не проживають разом. Надання строку на примирення вважав недоцільним. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що 03 червня 1989 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , серії V-НО, виданим відділом ЗАГС Київського райвиконкому міста Донецька (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина, але на цей час він є повнолітнім. Із позову, заяв сторін, поданих на адресу суду, відзиву на позов встановлено, що подальше спільне проживання між ними є неможливим, сторони фактично не проживають разом з початку 2006 року. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям ( [PERSON] та [PERSON] ) вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність заяв позивача, її прізвище слід залишити без змін. Враховуючи відсутність заяв позивача судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved