Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

19.03.2018 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника за довіреністю Виссал В.В. звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500403797 від 16.08.2013 в розмірі 41 762,03 грн та 1 762,00 грн. в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що між первісним кредитором ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем у справі - [PERSON] 16.08.2013 року був укладений кредитний договір № 500403797, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 19 705,00 грн. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором. 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило позивачу належне йому право грошової вимоги до відповідача в сумі 41 762,03 грн, з яких: 19 705,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 16 257,03 грн - заборгованість за процентами та комісією; 5 800,00 грн - пеня, штраф, неустойка. Справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 14.05.2018. Правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи, про що постановлено ухвалу. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 16.08.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 500403797 на суму 19 705,00 грн /а.с. 5-11/. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором /а.с. 19-21/. 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило позивачу належне йому право грошової вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача /а.с.22-24/. Відповідно до додатку 1-1 до Договору факторингу від 10.10.2016 - Характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 762,03 грн, з яких: 19 705,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 16 257,03 грн - заборгованість за процентами та комісією; 5 800,00 грн - пеня, штраф, неустойка /а.с.26/. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 10.10.2016 складає 41 762,03 грн, з яких: 19 705,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 16 257,03 грн - заборгованість за процентами та комісією; 5 800,00 грн - пеня, штраф, неустойка. Згідно із п.2.3 Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 право вважається відступленим Фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» ціни прав вимоги в повному обсязі. В дату отримання оплати ТОВ «Дата Майнінг Груп» у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п. 4.3 цього Договору Сторони підписують Акт прийняття-передачі Реєстру Боржників /а.с. 25/. На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 на адресу відповідача, зазначену у Кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата Майнінг Груп» відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» /а.с. 17/. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених Договором. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач всупереч договірним зобов'язанням в установлені терміни не виконав свого обов'язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком /а.с.16/ та не спростована відповідачем. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.106 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивач, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направив повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу /а.с. 18/. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). За приписами ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Положеннями ст. 1082 ЦК України передбачається, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем доведено в установленому законом порядку наявність права грошової вимоги до відповідача за невиконання ним взятих зобов'язань за укладеним кредитним договором, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 2140 від 06.03.2018. На підставі викладеного,

Outcome: partial