Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

17 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 30 березня 2006 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 70. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, сварки, що поступово призвело до того, що вони стали чужими один одному людьми. Взимку 2016 року вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Відповідачка займається влаштуванням свого особистого життя поза їхньою сімєю та побутом, при цьому не приділяє уваги як матір їхньому єдиному сину. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам та дитини, на примирення не згодний. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив термін на примирення не надавати, оскільки вичерпані всі можливості для збереження сімї та вказав, що після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала, просила термін на примирення не надавати, оскільки вичерпані всі можливості для збереження сімї, та вказала, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з нею. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 30 березня 2016 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 148002. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 267963 від 30.09.2016 року, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що\~сім'я фактично розпалась, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з відповідачкою, спору щодо цього у сторін немає. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем в сумі 640,00 грн. згідно квитанції № 0.0.724428809.1 від 14.03.2017 року, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved