Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

19.02.2018 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що її чоловіку [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS] . На підставі договору дарування останній подарував 1/3 частину вищевказаної квартири відповідачу [PERSON] , який є сином від першого шлюбу відповідача [PERSON] (колишня дружина сина позивача [PERSON] ). 2/3 частин спірної квартири належать позивачу. Позивач стверджувала, що як власник позбавлена права вільно користуватись своєю власністю через перешкоди у вселенні в квартиру з боку відповідачів, вимушена звернутись до суду за захистом порушеного права. Враховуючи викладене, [PERSON] просила суд: 1. усунити перешкоду у володінні та користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом її вселення 2. визначити порядок користування спірним майном згідно варіанту 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №02/19 від 24.01.2019 року. Позивач та її представник в процесі розгляду справи наполягали на задоволені позову. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, стверджуючи про недоведеність вимог позивачем. Представник третьої особи [PERSON] вважав, що позов не підлягає задоволенню. Дослідивши обставини справи та наявні докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: За ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя на праві власності належала квартира [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 21.07.2000 року, № [NUMBER] ). 22.07.2000 року він подарував 1/3 частину квартири [ADDRESS] відповідачу [PERSON] (договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим Ю.М., зареєстрованим в реєстрі за №5804). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть від 12.11.2016 року, актовий запис №11497). 2/3 частини спірної квартири після смерті [PERSON] успадкувала його дружина позивач [PERSON] (витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №87926633 від 24.05.2017 року). Відповідачі, третя особа на час вирішення спору проживають у спірній квартирі (виписки з домової книги про склад сім ї та прописку від 31.01.2018 року). Позивач спірним майном не користується, ключів від квартири немає, що підтверджується показаннями допитаних в суді свідків [PERSON] , [PERSON] та не заперечувалось представником відповідачів в процесі розгляду справи. Добровільно вирішити спір відповідачі відмовились, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] , фактом звернення позивач за судовим захистом. За час розгляду справи сторони не дійшли згоди з приводу позовних вимог. Так, за статтями 317, 318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб`єкти права власності с рівними перед законом. Власник згідно зі статтею 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджаться своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначене узгоджується із способами захисту порушеного права, закріпленими ст.16 ЦК України. За ст. 358 ЦК України право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Як визначає ВС відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість, однак, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування встановлю суд. Так, співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Оскільки у даній справі спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.\~ Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників (постанова ВС від 03.10.2018 у справі\~№ 363/928/16-ц). На час розгляду справи сторони не досягли згоди щодо врегулювання спору мирним шляхом, домовленості про порядок користування спірною квартирою немає. За висновком експерта № 02/19 від 24.01.2019 року судової будівельно-технічної експертизи враховуючи існуюче об`ємно-планувальне рішення та площі житлових кімнат при дотриманні вимог діючих нормативно-правових актів з відступом від часток співвласників встановлені два можливі найбільш раціональні варіанту порядку користування спірною квартирою. Враховуючи вищевикладене суд погоджується із доводами позивача про порушення її права власності, вважає можливим встановити порядок користування квартирою згідно її позовних вимог - варіант 2 експерта № 02/19 від 24.01.2019 року судової будівельно-технічної експертизи, який відповідачами шляхом надання належних та допустимих доказів не спростований. Посилання відповідачів на застосування до виниклих між сторонами правовідносин положень ЖК УРСР як на підставу відмови у позові вимогам закону та характеру правовідносин власності не відповідають.

Outcome: approved