Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

19.12.2016 позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що проживають у [INFO] поряд з ними по сусідству проживає відповідач [PERSON] В середині листопада 2016 року [PERSON] самовільно загородила частину вулиці загального користування, яка веде від вулиці Січових Стрільців до їхніх господарств та яка являється єдиним заїздом до їхніх господарств, чим створила перешкоди в користуванні заїздом, який є вулицею загального користування. На вимоги розгородити вулицю та відновити її до попереднього стану відповідач [PERSON] не реагує. Комісією сільської ради встановлено самовільне загородження відповідачем вулиці загального користування та зобовязано [PERSON] розгородити самовільно захоплену вулицю. Вимоги сільської ради [PERSON] не виконала. Вони як члени територіальної громади мають право користуватись землями загального користування, тому просять зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні вулицею загального користування, яка слугує заїздом до їхніх господарств, шляхом демонтажу незаконно встановленої огорожі, яка встановлена відповідачем на вулиці, що веде від вул.Січових Стрільців до їхніх господарств та не чинити перешкод у користуванні вулицею. 27.12.2016 відкрито провадження у справі. 17.01.2017 відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], третя особа Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області про повернення дороги у попередній стан. 22.06.2018 в судовому засіданні відповідач [PERSON] подала клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства. 22.06.2018 суд в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовив. 26.07.2018 в судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] подала клопотання про закриття провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON], у зв'язку із відмовою [PERSON] від зустрічного позову. 27.07.2018 провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] третя особа Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області закрито, у звязку з відмовою позивача від позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повному обсязі та пояснила, що у листопаді 2016 року відповідач [PERSON] незаконно загородила вулицю біля свого господарства. Вказана вулиця вела з вул.Січових Стрільців до їхніх господарств. Вони завжди користувались цією вулицею як заїздом до своїх господарств, виганяли худобу на пасовище. Подвіря всіх сусідів були відгороджені парканами зі сторони вулиці. Вулицею користувались всі сусіди та мешканці села, які до них приходили. Між її господарством та господарством [PERSON] вулиці, яка б вела на вул.Шухевича ніколи не було. Відповідач завжди ходила через їхні подвіря. У звязку з погіршенням відносин вони заборонили [PERSON] ходити через їхні подвіря. Просила позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду. В судовому засіданні 21.06.2017 пояснював, що з 1960 року проживає у [INFO]. Вулицею, яка вела до його господарства з вул.Січових Стрільців користувались ще його дід та прадід. Між його повірям та подвірям [PERSON] вулиці не було. Вони просто дозволяли [PERSON] ходити через їхні подвіря на вулицю Шухевича. Відповідач самовільно загородила вулицю, якою вони з [PERSON] користувались як підїздом до їхніх господарств, чим чинить їм перешкоди у користуванні вулицею. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що вулиця , яка вела від вул.Січових Стрільців була створена за рахунок відведених земель сусідів і була домовленість, щоб створити вихід з вул. Січових Стрільців на «Загумна», що на даний час вул.Шухевича. Вона користується земельною ділянкою 0,13 га без врахування площі загородженої вулиці. Вказана вулиця існувала з 1930 року. Огорожа стояла з Радянських часів. В листопаді 2016 року, у звязку із розірванням домовленостей досягнутих ще їхніми дідами-прадідами щодо створення вулиці, загородила частину земельної ділянки, яка була її родиною відведена під вулицю загального користування. Загороджувала спірну земельну ділянку в присутності представника сільської ради. Просила в позові відмовити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] проти позову заперечила та пояснила, що заїзд було утворено як домовленість сторін кожен із сусідів відпустив частину належної земельної ділянки для облаштування вулиці. Коли утворювався заїзд була крайня необхідність, бо вул.Шухевича не було на той час. [PERSON] та [PERSON] дозволяли [PERSON] ходити на «Загумна». Так як позивачі припинили угоду, тому відповідач загородила вулицю. [PERSON] та [PERSON] на даний час мають облаштовані заїзди з вулиці Шухевича, а тому необхідності в заїзді з вул.Січових Стрільців у них немає. Крім того, відповідач загородила вулицю з дозволу представника сільської ради [PERSON] Позивачі порушили принцип добросусідства, коли на вулицю виливали гноївку, викидали сміття. Відповідач загородила частину земельної ділянки, яка належала її сімї. Будь-яких документальних доказів, що спірна земельна ділянка є вулицею, стороною позивача не надано. Просила в позові відмовити. Представник третьої особи Бердихівської селищної ради Яворівського району Львівської області [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та вказав, що відповідач [PERSON] самовільно загородила вулицю. З приводу захоплення та загородження відповідачем вулиці у с.Бердихів комісія сільської ради виходила на місце та за результатами огляду було зобовязано [PERSON] розгородити вулицю. Генерального плану села Бердихів на даний час немає, однак земля, якою користуються сторони, та яка була в спільному користуванні як вулиця загального користування, знаходиться в комунальній власності територіальної громади. Просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, обєктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що між сторонами, які проживають у [INFO] та є сусідами, виник спір щодо користування земельною ділянкою, яка знаходиться між їхніми господарствами зі сторони вулиці Січових Стрільців та протягом тривалого часу перебувала у їх спільному користуванні та слугувала заїздом до їхніх господарств. Позивач [PERSON] проживає у [INFO] та користується земельною ділянкою загальною площею 0,8400 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,4700 га, для сінокосіння 0,1700 га, що стверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1779 від 12.12.2016. Позивач [PERSON] проживає у [INFO] та користується земельною ділянкою загальною площею 0,6900 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,1400 га, для ведення особистого селянського господарства 0,3800 га, для сінокосіння 0,1700 га, що стверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1778 від 12.12.2016. Відповідач [PERSON] проживає у [INFO] та користується земельною ділянкою загальною площею 0,8300 га, в тому числі під будівлями 0,1300 га, під ріллею 0,37 га, для сінокосіння 0,1700 га, до господарства дорахується 0,1500 га ОЖБ [PERSON], що стверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1709 від 28.11.2016. Судом встановлено, що в листопаді 2016 року відповідач [PERSON] загородила вулицю, що вела до господарств позивачів [PERSON] та [PERSON], чим створила їм перешкоди у користуванні такою. Дана обставина стверджується актом №5 від 01.12.2016, складеного комісією в складі: голови сільської ради [PERSON], голови земельної комісії [PERSON] та депутатів сільської ради [PERSON] та [PERSON], а також поясненнями відповідача, яка не оспорювала факту загородження спірної земельної ділянки у листопаді 2016 року. Рішенням №347 від 20.12.2016 «Про затвердження [PERSON] №5 узгоджувальної земельної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу самовільно захопленої земельної ділянки громадської вулиці в с.Бердихів» Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області затвердила [PERSON] №5 та зобовязала [PERSON] розгородити захоплену земельну ділянку громадської вулиці до попереднього стану, щоб не обмежувало прохід вулиці. На даний час відповідач [PERSON] рішення сільської ради №347 від 20.12.2016 не виконала, оскаржує таке в порядку адміністративного судочинства. Свідок [PERSON] в суді ствердила, що в минулому ще власники господарств [PERSON] та [PERSON] домовились один одного впускати через подвіря, потім до того прилучився Дида (батько [PERSON]). Ще такі вулички є в селі, але то проходи. Між подвірями [PERSON] та [PERSON] був прохід. У 80-х роках [PERSON] поставив стайню, і ходили через подвіря [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що [PERSON] загородила свою земельну ділянку. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивача [PERSON], в суді пояснила, що відповідач у листопаді 2016 року самовільно загородила вулицю. Вулицею тривалий час користувались і [PERSON], і [PERSON] На вулицю облаштований вихід та виїзд із їхніх господарств. Вулиця вела із вул.Січових Стрільців до господарств позивачів. Вулиці між господарствами [PERSON] та [PERSON] ніколи не було. [PERSON] ходила через їхні подвіря. Вулиця облаштована ще за життя її діда, за рахунок земель всіх сусідських господарств. Всі господарства, які виходять на вулицю, були відгороджені парканами. Свідок [PERSON], голова земельної комісії Бердихівської сільської ради, в суді показав, що в кінці 2016 року до сільської ради надійшла заява [PERSON] з приводу того, що їй [PERSON] та [PERSON] забороняють ходити на вул.Шухевича через подвіря. Сторони не могли дійти згоди. І він як фізична особа, а не як представник сільської ради, сказав [PERSON], що хай робить, що хоче, як хоче хай загороджує. Такі вулиці, як між господарствами сторін, ще є в селі. Знизу облаштований заїзд, а зверху перехід. Дорога вела з вул.Січових Стрільців до господарств позивачів. Свідок [PERSON], який є чоловіком відповідача, в судовому засіданні вказав, що жили з сусідами добре, ходили через їхні подвіря на вул.Шухевича. Поки жила мати [PERSON], то казала ходіть скільки хочете, а коли вона померла, то їм заборонили ходити. Так як не дійшли згоди з сусідами щодо користування вулицею, то загородили. Вулицею користувались багато років. Подвіря всі були відгороджені від вулиці. Свідок [PERSON], сестра відповідача, в суді ствердила, що господарство належить її сестрі. Ганна загородила вулицю, оскільки їм заборонили ходити на вул.Шухевича через подвіря [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], двоюрідна сестра позивача [PERSON], в судовому засіданні показала, що до повноліття проживала у сімї [PERSON]. Вулиця між подвірями була з давніх-давен, називалась Процьова вулиця. Вулиця вела від сільської дороги до господарств [PERSON] та Дидів (тепер [PERSON]). Через подвіря [PERSON] та [PERSON] вулиці не було ніколи. Можна було лише проходити через їхні подвіря на вул.Шухевича. Свідок [PERSON], племінниця [PERSON], в суді ствердила, що приїжджала в гості до [PERSON], вулицю памятає ще з дитинства. Вулиця мала виїзд на сільську дорогу від господарства [PERSON] та [PERSON]. Вулиця ніколи не була наскрізною, між подвірями [PERSON] та [PERSON] вулиці не було. Всі господарства зі сторони вулиці були відгороджені. Коли приїжджала весною 2017 року, то побачила, що [PERSON] загородили частину вулиці, чим створили перешкоди позивачам в користуванні такою. Свідок [PERSON], двоюрідна сестра [PERSON] в суді показала, що до 2000 року постійно жила в селі і ходила спірною вулицею, якою всі користувалися. Вулиця була широкою, відгородженою від домогосподарств. Однак на даний час вулицю [PERSON] загородила, чим не дає можливості іншим особам користуватися такою. Свідок [PERSON], який є рідним братом відповідача, в суді ствердив, що до 2016 року ходили на вул.Шухевича через подвіря [PERSON] та [PERSON], потім їм сусіди заборонили. Коли баба купувала землю, то була домовленість між дідом та [PERSON] щодо користування проходами на сільські вулиці. Так як позивачі порушили домовленість, то сестра загородила своє подвіря. Свідок [PERSON], який є двоюрідним братом відповідача, в суді ствердив, що у 2016 році [PERSON] та [PERSON] заборонили [PERSON] ходити через їхні подвіря на вул.Шухевича, чим порушили досягнуту домовленість між дідами, тому [PERSON] також загородила своє подвіря. Він з дитинства ходив через двір [PERSON]. До загородження подвіря [PERSON] та інших сусідів були від вулиці відгороджені. Таким чином показами свідків стверджується, що спірна земельна ділянка тривалий час слугувала вулицею загального користування та була відкритою зі сторони вул.Січових Стрільців до господарств [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON], що частина земельної ділянки, яка слугувала вулицею належить її родині, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано. Згідно з актом №4 від 07.11.2016, складеного комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вулиця шириною 2 м і довжиною 88 м прямо впирається у вулиці [PERSON] та [PERSON] М.І. Вздовж вулиці проходять суміжні земельні ділянки сусідів [PERSON] і [PERSON]. Вулиця в жахливому стані. Самі сусіди завдають великої шкоди вулиці. Літня кухня [PERSON] побудована в межі вулиці, де з даху будівлі водостічною трубою в дощову погоду вода поступає прямо на вулицю. На сусідніх ділянках [PERSON] і [PERSON] гнійні ями, хоча розташовані не дуже близько вулиці, але невеликі потічки гноївки все ж таки походять по вулиці. Все це утворює болотне місиво, що завдає великої перешкоди проходу до двору [PERSON] Комісія вирішила: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути всі недоліки, які вказані в акті, привести вулицю до належного стану, по якій можна пройти, не завдавати незручностей до заїзду чи проходу [PERSON] Твердження відповідача [PERSON] про те, що загородження спірної земельної ділянки вона здійснювала з дозволу представника сільської ради [PERSON], спростовуються безпосередніми показами свідка [PERSON], який ствердив, що дозволу сільської ради на загородження вулиці не було. Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] самовільно загородила частину земельної ділянки, яка була в спільному користуванні сторін, жодних документів, які б посвідчували її право користування спірною земельною ділянкою, суду не представила, а тому суд вважає, що порушені права позивачів підлягають судовому захисту. Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення, а тому слід зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в користуванні вулицею загального користування у с.Бердихів Яворівського району Львівської області, що проходить від вулиці Січових Стрільців до господарств сторін та усунути перешкоди в користуванні цією вулицею, шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані із сплатою судового збору, стягнути на користь позивачів з відповідача [PERSON]

Outcome: approved