Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

18.08.2021 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 30.04.2015, актовий запис № 1. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 30.04.2015 позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося. В сім`ї постійно панувала напружена обстановка. Вона залишила чоловіка по причині його негідної поведінки в сім`ї. Спільно не проживають близько трьох років. Відповідач приходив до дітей, однак постійно вчиняв скандали, висловлювався в її бік нецензурними словами. Вважає, що подальше збереження сім`ї і примирення між ними є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам її дітей. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 18.08.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 10.09.2021 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 01.10.2021 через свого представника - адвоката Миньо М.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її та її представника участі. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 28.09.2021 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Позов визнає. Судові витрати просить поділити між сторонами порівну. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 30.04.2015 Виконавчим комітетом Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 квітня 2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . У шлюбі сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.12.2015), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.07.2017). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтетересам та інтересам її дітей, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сторони мають двоє малолітніх дітей, однак не бажають зберегти сім`ю, наполягали на розірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору та витрат на надання професійної правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 грн. Щодо витрат на професійну правничу правову допомогу, які позивач просив стягнути з відповідача в сумі 2000 грн, з яких 1000 грн. - за надання консультації, 1000 грн - за складання позовної заяви про розірвання шлюбу, то вирішуючи такі, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, квитанцією до прибуткового касового ордера №18-08-21-1 від 18.08.2021, актом приймання-передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юридичні послуги), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 18.08.2021, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність відповідач не заявляв, а його доводи про поділ судових витрат порівну між ним та позивачем, суд відхиляє, оскільки такі не грунтуються на вимогах закону.

Outcome: approved