Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача у якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,07 га, розташовану в межах території Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. На момент смерті батька вона була зареєстрована та проживала разом з ним, заповіту на земельну ділянку батько не залишив. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач та її представник адвокат Терлецька Т.О. (за договором про надання правової допомоги адвокатом) в судове засідання не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечував. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, убачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 28.01.2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 1 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,07 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2004 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 06.09.2004 року № 689 (а.с.9). Позивач є донькою покійного [PERSON] та відповідно спадкоємицею першої черги за законом (а.с.6,17). За довідкою Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 08.08.2016 року № 137/04-11 позивач на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з ним по [ADDRESS] , а отже в силу ч.3 статті 1268 ЦК України спадщину після смерті батька прийняла (а.с.16). З копії спадкової справи № 95/2008 убачається, що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] на день звернення позивачки до суду не має (а.с.32-42). Однак 23 вересня 2016 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.42). Статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 3,4 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 статті 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З позовної заяви слідує, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку у позивачки відсутній. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до розділу 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст.16 ЦК України. Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса позивач відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернулася до суду за захистом порушеного права, її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved