Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

18 березня 2020 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом. У позовній заяві представник зазначив, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 20 лютого 2018 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява, «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконує. Станом на 25 грудня 2019 року його заборгованість перед банком складає 42891,56 грн., з яких: 20,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30327,60 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4024,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 6000,71 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2018,65 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене представник позивача просив суд, стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 42891,56 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, вякій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 20 лютого 2018 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що [PERSON] підписанням анкети - заяви приєднується до Умова та Правил надання банківських послуг, які разом із Пам`яткою клієнта, а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. 20 лютого 2018 року [PERSON] підписав Умови кредитування, у яких встановлений розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у виді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25 грудня 2019 року складає 42891,56 грн., з яких: 20,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30327,60 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4024,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 6000,71 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2018,65 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 20,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 30327,60 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4024,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, а також штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2018,65 грн. - штраф (процентна складова), суд зазначає наступне. Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти, які в добровільному порядку не повернув, у Умовах кредитування, які підписані відповідачем визначені умови договору, які встановлюють розмір відсотків за користування кредитними коштами, а також розмір неустойки (штрафів) за порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] 20,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 30327,60 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4024,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, а також штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2018,65 грн. - штраф (процентна складова) підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 6000,71 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів у ній відсутні відомості щодо закінчення строку дії договірних відносин, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що представником позивача не надано суду доказів строку дії договірних відносин, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити час настання виконання грошового зобов`язання за ним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] 6000,71 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 42891,56 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 36890,85 грн. що становить 86,01% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1807,93 грн., що складає 86,01 % від 2102,00 грн.

Outcome: partial