Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

18 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, у якому вказала, що її батьки перебували у шлюбі між собою, який було розірвано 29 травня 1996 року. [INFO] року народилася вона, [PERSON] На даний час вона навчається на першому курсі Харківського національного університету будівництва та архітектури і буде навчатися до 30 червня 2018 року. Вона отримує стипендію, але цих коштів та матеріальної допомоги, яку надає їй мати, не вистачає щоб забезпечити її необхідними речами для навчання: проїзду до місця навчання, харчування, покупку навчальної літератури та канцелярських товарів, відвідування комп'ютерної бібліотеки. У зв'язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач має можливість надавати таку допомогу позивачу, оскільки він є працездатним. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця до закінчення нею навчання у Харківському національному університеті будівництва та архітектури, тобто до 30 червня 2018 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що всі витрати, які вона несе у зв'язку з навчанням, покриває її мати та вона сама. Вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу у період її навчання у вищому навчальному закладі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку судом в примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив таке. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] і проживає окремо від неї. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання на першому курсі денного відділення будівельного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури ІV рівня акредитації. Відповідно до довідки №11-01-21/437 від 02 вересня 2015 року строк навчання закінчується 30 червня 2018 року. Суд вважає, що у зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач визнав позов в повному обсязі, тому суд вважає, що є всі підстави для стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але без урахування часу канікул, оскільки в цей час позивач не несе витрат, пов'язаних з процесом навчання: не їздить до навчального закладу, не сплачує проживання у гуртожитку, не харчується у їдальні тощо. Визначаючи кінцевий строк стягнення аліментів на повнолітню дитину, суд встановив, що позивач [PERSON] народилася [INFO] року, тобто вона досягне граничного для стягнення аліментів 23-річного віку [INFO] року. Суд вважає, що саме до цієї дати підлягають стягненню аліменти з відповідача, що відповідає вимогам статті 199 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь державного бюджету м. Дружківки у сумі 551,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial