overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

17 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в Донецькій виробничо-торговій фірмі «Факторія», має стабільний дохід, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 874 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні (а.с. 8,9). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в Донецькій виробничо-торговій фірмі «Факторія», має стабільний дохід. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

17 листопада 2014 року позивачка звернулась із позовом до Козівського районного суду, де вказує, що 16 жовтня 2005 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Літятниської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за актовим записом №08. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] року. На даний час ставиться питання про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивачка зазначає, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, їй одній важко їх отримувати та забезпечувати усім необхідним. Позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] ідентифікаційний код [NUMBER] аліменти у її користь на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600,00 гривень щомісячно на кожну дитину із дня подачі позову у суд та до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 жовтня 2005 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Літятниської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за актовим записом №08 (а.с.2). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] року (а.с.5-6). Заслухавши доводи позивачки, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи із слідуючого: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегульований, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст.88 ЦПК України також необхідно стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

17 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти та додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач про сім'ю не піклується, матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, позивачка, не має можливості самостійно утримувати дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти та додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 800 гривень аліментів на кожну дитину і по 500 гривень на кожну дитину додаткових витрат. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що з листопада 2014 року він не мешкає з відповідачкою, з дітьми не спілкується у зв'язку з тим, що вона не дозволяє йому їх побачити, хоче добровільно виплачувати аліменти, але тільки тоді коли зможе брати участь у їх вихованні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 01.06.2002 позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей, батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 5, 6). Діти проживають з матір'ю, яка не має можливості утримувати дітей самостійно, коштів на утримання дітей не вистачає, діти потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дітей аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти та додаткові витрати у розмірі - 800 гривень аліментів на кожну дитину і по 500 гривень на кожну дитину додаткових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

17 листопада 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13300 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 26.10.2011 року відповідач з ПАТ «Дельта Банк» уклав кредитний договір №001-16501-261011. Відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно п.п. 1.3. Договору Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. відкриває відповідачу рахунок №29094007511680 в національній валюті України - гривні. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.10). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.09.2014 року має заборгованість - 13300 грн. 00 коп., яка складається з: - 13300 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями; Тому, ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13300 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] в інтересах дитини [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Теплицька РДА - про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що в серпні 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В сімї народився син [PERSON]. З серпня 2008 року вони спільно не проживають. У вересні 2012 року шлюб між ними розірвано. З серпня 2008 року [PERSON] ніякої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, його не відвідує, життям дитини не цікавиться. Останній раз бачив дитину ще в двотижневому віці. Дитина також не знає батька, як і його родини. [PERSON] участі у матеріальному забезпеченні сина, окрім аліментів не буре, та не цікавиться його потребами. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснивши, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню свого сина, якого останній раз бачив коли сину було 10 днів. Відносин з ними не підтримує. Як їй відомо він має іншу сімю та дитину. Відповідачі [PERSON] до суду вдруге не зявився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Тому враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести заочне рішення.. Представник служби у справах дітей Теплицької РДА [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, через не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню свого сина. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія 1-БВ № 084548 [PERSON], виданого відділом РАЦС по м. Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції 23.08.2008 року, він народився 27 липня 2008 року, його батьком є [PERSON], мамою є [PERSON] (а.с.4). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не проявляє відносно нього батьківської турботи, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального розвитку, не забезпечує його належне утримання, тому суд розцінює це як ухилення від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини. Ці обставини підтверджуються як поясненнями позивача так і довідками Нігинської [PERSON] ступенів (а.с.6), довідкою дошкільного навчального закладу (а.с. 7), довідкою Камянець-Подільської [PERSON] ступенів (а.с. 8) висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав який затверджено рішенням виконавчого комітету Камянець Подільської міської ради (а.с.10). У відповідності до ст.164 ч.1 п.2 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини Тому враховуючи дані вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, зацікавлених осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно сина. Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Нововолинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2015 року помер його батько [PERSON] та відкрилася спадщина на його майно, а саме на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: 15-й мікрорайон, 14/36 в м.Нововолинську Волинської області. На день смерті батько позивача [PERSON] проживав один, не був одружений. Позивач вказує, що він з братом [PERSON] є єдиними близькими родичами померлого спадкодавця [PERSON], які мають право на спадщину за законом. Позивач посилається на те, що його робота пов'язана з постійними тривалими відрядженнями, тривалим перебуваням за межами Волинської області, у нього не було фізичної можливості звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, тому пропустив встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, вказує, що внаслідок задоволення судом його заяви, права та інтереси інших осіб, зокрема його рідного брата [PERSON], порушені не будуть, оскільки він не претендує на спадкове майно і не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Тому позивач просить визначити йому додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, після смерті батька [PERSON], 12 лютого 2015 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Нововолинської міської ради [PERSON] позовні вимоги про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини за законом визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, суд позов задовольняє. У відповідності до ст.1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 жовтня 1981 року. Від спільного життя мають двох повнолітніх дітей. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, на розірванні шлюбу наполягав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] позов визнала, на розірванні шлюбу теж наполягала. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище Черевко. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 09 жовтня 1981 року зареєстрували шлюб у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). На даний часу сімя фактично розпалася. Основою розпаду сімї послугувало те, що між сторонами у справі відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сімї. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 08 жовтня 2013 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Разом не проживають близько шести місяців. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, суперечить його інтересам та інтересам дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 19). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, з позовом згодна (а. с. 20). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 08 жовтня 2013 року у виконкомі Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за №06. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 6). Від подружнього життя [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 21). Протягом останніх шести місяців сторони проживають окремо, сімя фактично розпалась. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що від відповідачки не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору у сумі 487 грн. 20 коп. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved