Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

18\~лютого 2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт його\~постійного місця\~проживання зі\~спадкодавицею [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт, за яким спадкове майно заповіла йому. У січні 2021 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовила йому у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надання ним відповідних документів й рекомендувала звернутись до суду. З огляду на викладене, заявник просить суд встановити факт його постійного місця проживання разом зі спадкодавицею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві про встановлення факту та суду пояснив, що спадкодавиця [PERSON] є його матір`ю, з якою він проживав у житловому будинку по [ADDRESS] та вів спільне господарство, мав спільний побут. Заявник в останні роки життя [PERSON] здійснював за нею догляд, так як вона була людиною похилого віку, хворіла. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким спадкове майно заповіла йому. Він бажає прийняти спадщину та звернувся до нотаріуса, однак нотаріус відмовив йому у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не доведеністю факту спільного проживання зі спадкодавицею. Просить задоволити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою суду (а. с. 33). Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Суд установив, що відповідно до копії дубліката свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 16 липня 2020 року, його матір`ю є [PERSON] (а. с. 9), яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 квітня 2020 року (а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії заповіту від 21 січня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Задністрянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, спадкодавиця [PERSON] спадкове майно заповіла сину [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. № 293/02-14 від 21 квітня 2021 року, [PERSON] відмовлено в оформлені спадщини, роз`яснено законодавство та рекомендовано звернутися до суду (а. с. 34). Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується копією довідки № 30 від 28 січня 2021 року, виданої Задністрянським старостинським округом Бурштинської територіальної громади, відповідно до якої на [PERSON] на момент смерті була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . Разом з нею не зареєстрований, але проживав і здійснював догляд син [PERSON] , [INFO] . Крім того, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується поясненнями свідків. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , брат заявника, підтвердив факт проживання заявника разом з матір`ю по [ADDRESS] . Претензій щодо спадкового майна він не має. Свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що вона проживає по сусідству з заявником та підтвердила, що [PERSON] проживала з сином до дня її смерті. Вона добре знала [PERSON] , спілкувалася з нею. Заявник вів спільне господарство та доглядав за матір`ю. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктів 3.21. та 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Таким чином, судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавицею на момент її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, мали спільний побут, заявник доглядав за спадкодавицею. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями свідків. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Отже, приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved