Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

18 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої залишилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5823 га, розташована на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON], [PERSON] та позивачка [PERSON] своєчасно звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але видати свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку нотаріус не змогла, оскільки з'ясувалось, що оригінал державного акту на землю втрачений. Рішенням Білопільського районного суду від 30 серпня 2013 року за братом позивачки [PERSON] визнано право власності на 1/3 частку земельної ділянки, що залишилась після смерті матері [PERSON] 23 вересня 2013 року рішенням Білопільського районного суду визнано право власності на 1/3 частку вказаної вище земельної ділянки в порядку спадкування за [PERSON], сестрою позивачки. Оскільки [PERSON] через втрату оригіналу державного акту на землю позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування в нотаріальній конторі, вона просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/3 частку вказаної вище земельної ділянки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в.о. сільського голови Захарченко В.А. направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника. Позов визнають повністю. Представник 3-ї особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від завідувача Білопільської державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON], дошлюбне прізвище якої було [PERSON], в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Білопільського районного суду від 26 грудня 2013 року №573/2610/13-ц встановлено юридичний факт про те, що [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року є рідними донькою та матір'ю. Рішення суду набрало законної сили 08 січня 2014 року (а.с. 16-17). Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. [INFO] року помер [PERSON], батько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 6). [INFO] року померла [PERSON], мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 6). Також судом встановлено, що за життя [PERSON] на підставі рішення VI сесії 23 скликання Шкуратівської сільської ради Білопільського району отримала у приватну власність земельну ділянку площею 3,5823 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шкуратівської сільської ради, що підтверджується ксерокопією державного акту на право приватної власності землю серії [NUMBER] та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-15). Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивачка у справі (а.с. 8-11). Позивачка [PERSON] своєчасно звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але видати свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку нотаріус не змогла, оскільки з'ясувалось, що оригінал державного акту на землю втрачений. 30 серпня 2013 року рішенням Білопільського районного суду Сумської області за братом позивачки [PERSON] визнано право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки, що залишилась після смерті матері [PERSON] Рішення суду набрало законної сили 10 вересня 2013 року. (а.с.18). 23 вересня 2013 року рішенням Білопільського районного суду визнано право власності на 1/3 частку вказаної вище земельної ділянки в порядку спадкування за [PERSON], рідною сестрою позивачки. Рішення суду набрало законної сили 04 жовтня 2013 року (18-20). Оскільки [PERSON] через втрату оригіналу державного акту на землю позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування в нотаріальній конторі, вона просила суд постановити рішення, яким визнати за нею дане право в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Рівність часток спадкоємців також передбачена нині діючим Цивільним кодексом України, а саме частиною 1 статті 1267 де вказано, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,5823 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що залишились після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved