Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

17 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 22 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.було вчинено виконавчий напис за номером 1596 про стягнення з позивача на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості за кредитним договором № GP5061055 від 12.09.2013 укладеного з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є відповідач, в розмірі 65245,71 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 28103,70 грн., простроченої заборгованості за комісією - 32973,44 грн., простроченої заборгованості за процентами - 4168,57 грн., та плати за вчинення виконавчого напису - 400 грн. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що кредитний договір № GP5061055 від 12.09.2013 не був посвідчений в нотаріальній формі, відповідно до п. 1 Переліку документі, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, в редакції від 29.11.2001. Також, вищеоговореним Переліком взагалі не передбачено вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1261,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд з урахуванням фактичних відносин постановити рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 22.03.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 1596 про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № GP5061055 від 12.09.2013 укладеного між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,за період з 12 березня 2017 року по 12 березня 2018 року в розмірі 65245,71 грн. яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 28103,70 грн., простроченої заборгованості за комісією - 32973,44 грн., простроченої заборгованості за процентами - 4168,57 грн., та плати за вчинення виконавчого напису - 400 грн. (а.с.10). На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. перебуває виконавче провадження № 56296699 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65245,71 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2018 (а.с.11). Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (в редакції чинній на час вчинення спірного виконавчого напису) (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пунктом 1 Переліку визначено порядок стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами , що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), та для одержання відповідного виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач оскаржуючи виконавчий напис посилається на відсутність законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з тим, що кредитний договір № GP5061055 від 12.09.2013 укладений між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» не був нотаріально посвідчений, як визначено Переліком, а також відповідно до якого вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин не передбачено, що суперечить вимогам пункту 2 Переліку, яким визначено порядок вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості за кредитними договорами при наявності оригіналу кредитного договору, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно, позивачем не наведено суду доказів на підтвердження обставин, яким вона обґрунтовує свої вимоги. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з підстав зазначених позивачем, суд не може встановити істотні обставини у такій категорії справи, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог необґрунтованими із постановленням рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року, за заявою позивача, в порядку ст. 152 ЦПК України, зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 56296699 від 03.05.2018 з виконання виконавчого напису № 1596 від 22.03.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Враховуючи встановленні судом обставини, відсутність підстав для задоволення позову, суд вважає необхідним скасувати захід забезпечення позову встановлений ухвалою суд від 19.11.2020. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed