Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS] , який належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2020 року. Відповідач, уклавши представницьку довіреність на розпорядження належним йому будинком, вважав, що довірена особа зможе зняти його з реєстрації без його присутності, так як він вже довгий час не проживає за вказаною адресою і проживати наміру не має. На даний час ніякого зв`язку з відповідачем ні у позивача, ні у довіреної особи відповідача немає. Таким чином, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, оскільки судові повістки направлялися за місцем його реєстрації, а тому у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 квітня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 474 (а.с. 6-7). [PERSON] є попереднім власником зазначеного будинку. Стаття 41 Конституції України\~проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно довідки № 746 від 20 лютого 2020 року (а.с. 17), в зазначеному житловому будинку зареєстрованим значиться відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , який в зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу передав свої права власника на житловий будинок [ADDRESS] позивачу. Позивач у позові наголошував на застосуванні до правовідносин вимог ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз поданих вище доказів не дає суду достатніх даних про те, що [PERSON] не являється членом сім`ї [PERSON] , а тому у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог ст. 156 ЖК України та вимог ст. 405 ЦК України. Суду подано акт від 04 березня 2020 року, складений головою квартального комітету № 31 за участю жителів кварталу, у відповідності до якого [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає в будинку [ADDRESS] два роки (а.с. 16). У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15). Поряд з цим, відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. \~ \~ \~ \~ \~Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, відповідачем до суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У відповідності до положень\~глави 6 ЖК України, особа набуває право користування жилим будинком, квартирою, що належить громадянинові, в силу сімейних відносин з ним або на підставі договору найму, укладеного нею або членом її сім`ї з власником будинку. Отже,\~внаслідокукладення договору купівлі-продажу від 16.04.2020 року права попереднього власника спірного домоволодіння припинені, а даних про наявність будь якої домовленості між позивачем та відповідачем з приводу користування житловим приміщенням судом не встановлено. Як зазначає у своєму позові [PERSON] , наявність реєстрації відповідача у належному йому на праві власності житловому будинку, заважає йому вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визнати відповідача, таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved