Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

18.03.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана через представника: адвоката Кириченка В.С., до виконавчого комітету Гуляйпільської міської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. 22.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання. 12.04.2021 року до суду звернувся представник позивача: адвокат Кириченко В.С. з клопотанням про заміну відповідача, в якому прохав замінити відповідача на Гуляйпільську міську раду. 19.04.2021 року ухвалою суду замінено відповідача: виконавчий комітет Гуляйпільської міської об`єднаної територіальної громади на належного відповідача - Гуляйпільську міську об`єднану територіальну громаду в особі Гуляйпільської міської ради та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім». 17.05.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 10.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що позивач з січня 1997 року добросовісно заселився у вільний будинок [ADDRESS] , і продовжує відкрито, безперервно ним володіти та вільно проживає, сплачуючи за комунальні послуги, до теперішнього часу. 11.02.1997 року позивач зареєстрував у будинку свого сина [PERSON] , а [INFO] зареєструвався у будинку сам. Про те, що будинок належав колгоспу імені Карла Маркса дізнався лише в січні 2021 року, коли вирішив оформити на нього право власності. На сьогоднішній день Колгоспу імені Карла Маркса не існує. На його місці засновано ТОВ Аграрний Дім. Згідно довідки ТОВ Аграрний Дім житловий будинок в [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , на балансі господарства не перебуває, ТОВ Аграрний Дім є правонаступником ПрАТ Аграрний Дім, та не має можливості і бажання оформлювати право власності на будинок [ADDRESS] . Відповідно витягу з Реєстру територіальної громади Гуляйпільської міської ОТГ за адресою позивача зареєстровано: [PERSON] (син позивача) - з 11.02.1997 року, [PERSON] (дружина позивача) - з 13.12.2001 року, [PERSON] (донька позивача) - з 06.02.2003 року, позивач - з 08.02.2002 року. Відповідно висновку про вартість майна, ринкова вартість будинку становить 43658 грн. Згідно повідомлення ТОВ «КП Імпульс» про результати огляду об`єкта нерухомого майна №5 від 12 січня 2021 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за колгоспом імені [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1985 року, посвідченого держнотаріусом Гуляйпільської держнотконтори Каракай Н.Д. за реєстром №776. Даний правовстановлюючий документ зареєстровано в ТОВ КП Імпульс (на паперових носіях) 22.07.1985 року в Реєстровій книзі №11 за реєстровим номером №3101. В єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Загальна площа об`єкта станом на 12.01.2021 року становить 52,6 кв.м., житлова площа - 14,9 кв.м. Характеристика об`єкту станом на 12.01.2021 року: Літера за планом А - житловий будинок, житлова площа 14,9 кв.м., а - прибудова; а1 - веранда; Б - літня кухня; під Б - погріб; В - сарай; Д - колодязь; Ж - вбиральня; № 2 - ворота з хвірткою; № 3 - паркан. Зміни в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна: Примітка №1: житлова площа збільшилась на 0,7 кв.м. за рахунок демонтажу та встановлення пічного опалення; Примітка №2: басейна літ. Г, паркан № 1 - на час обстеження знесені; Примітка №3: прибудова літ а, веранда літ. а1, погріб під літ. Б, вбиральня літ. Ж, ворота з хвірткою №2, паркан №3 - будівлі побудовані до 05.08.1992 року, що не є самочинними; Примітка №4: змінено сарай літ. Б на літня кухня літ. Б; Примітка №5: м. Гуляйполе змінено на с. Марфопіль на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської ради №4 від 21.01.1988 року. Постійне проживання та вільне користування будинком позивачем також підтверджується квитанціями про сплату комунальних платежів. Збереглися квитанції за сплату електроенергії в період з 04.02.2014 року по теперішній час. Оскільки позивач відкрито проживає у вказаному будинку з січня 1997 року більше 10 років, доглядає за ним та сплачує всі платежі по його утриманню, то йому потрібно оформити право власності на вказаний будинок, щоб в ньому могли вільно проживати і володіти ним його нащадки. Прохає визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який складається з: Літера за планом А - житловий будинок, загальна площа 52,6 кв.м., житлова площа 14,9 кв.м., а - прибудова; а1 - веранда; Б - літня кухня; під Б - погріб; В - сарай; Д - колодязь; Ж - вбиральня; № 2 - ворота з хвірткою; № 3 - паркан. В судове засідання позивач та його представник: адвокат Кириченко В.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 19.04.2021 року надали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.45,46). В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 26.03.2021 року надали письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, не заперечували проти задоволення позову (а.с.37). В судове засідання представник третьої особи: ТОВ «Аграрний дім» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 17.05.2021 року надали письмові пояснення щодо позову, в яких не заперечували проти задоволення позову, прохали розгляд справи проводити у відсутність представника (а.с.54). Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Марфополь Гуляйпільського району Запорізької області народився позивач [PERSON] , з 08.02.2002 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.02.2002 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.9-10). Починаючи з січня 1997 року позивач добросовісно заселився у вільний будинок [ADDRESS] , що підтверджується позовом. Відповідно до технічного паспорту від 12.01.2021 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить Колгоспу імені Карла Маркса (а.с.15-17). Згідно повідомлення ТОВ «КП Імпульс» про результати огляду об`єкта нерухомого майна №5 від 12.01.2021 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за Колгоспом імені Карла Маркса на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1985 року, посвідченого держнотаріусом Гуляйпільської держнотконтори Каракай Н.Д. за реєстром №776, даний правовстановлюючий документ зареєстровано в ТОВ КП Імпульс (на паперових носіях) 22.07.1985 року в Реєстровій книзі №11 за реєстровим номером №3101. В єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Загальна площа об`єкта станом на 12.01.2021 року становить 52,6 кв.м., житлова площа - 14,9 кв.м. Характеристика об`єкту станом на 12.01.2021 року: Літера за планом А - житловий будинок, житлова площа 14,9 кв.м., а - прибудова; а1 - веранда; Б - літня кухня; під Б - погріб; В - сарай; Д - колодязь; Ж - вбиральня; № 2 - ворота з хвірткою; № 3 - паркан. Зміни в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна: Примітка №1: житлова площа збільшилась на 0,7 кв.м. за рахунок демонтажу та встановлення пічного опалення, що не є самочинним; Примітка №2: басейна літ. Г, паркан №1 - на час обстеження знесені, що не потребує дозволу; Примітка №3: прибудова літ а, веранда літ. а1, погріб під літ. Б, вбиральня літ. Ж, ворота з хвірткою №2, паркан №3 - будівлі побудовані до 05.08.1992 року, що не є самочинними; Примітка №4: змінено сарай літ. Б на літня кухня літ. Б, що не підлягає прийняттю в експлуатацію; Примітка №5: м. Гуляйполе змінено на с. Марфопіль на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської ради №4 від 21.01.1988 року (а.с.14). Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади Гуляйпільської міської ОТГ станом на 09.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 11.02.1997 року, [PERSON] з 13.12.2001 року, [PERSON] з 06.02.2003 року, [PERSON] з 08.02.2002 року (а.с.18). Згідно довідки ТОВ Аграрний Дім №24 від 12.02.2021 року житловий будинок в [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , на балансі господарства не перебуває (а.с.11). Згідно довідки ТОВ Аграрний Дім №30 від 03.03.2021 року ТОВ Аграрний Дім є правонаступником ПрАТ Аграрний Дім, та не має можливості і бажання оформлювати право власності на будинок [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна, складеного 09.02.2021 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] вартість будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,6 кв.м. станом на 09.02.2021 року складає 43658 грн. (а.с.21-23). Позивач підтримує будинок у належному санітарному та естетичному стані, проводить у ньому поточні ремонти, належно сплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату (а.с.24-28). Таким чином, судом встановлено, що позивач понад 10 років фактично користується та володіє домоволодінням за адресою: [ADDRESS] , проте, останній наразі не має правової підстави для звернення до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, оскільки не має документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно. При вирішенні справи суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном та виключає наявність у володільця певних правових підстав користування майном (наприклад, ордеру, договору найму, тощо). Володіння має бути відкритим, очевидним для третіх осіб. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 264 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п.13 Постанови). Як зазначено у п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка знає, хто є власником. Проте, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач володів будинком відкрито, бо він не знав дійсного власника цього будинку, оскільки власника будинку Колгосп імені Карла Маркса не існує, а право власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Згідно ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ознаки добросовісної поведінки особи, яка заволоділа чужим майном, містяться в ст.388 ЦК України. Заволодіння вважається добросовісним, коли особа на момент заволодіння, не знала і не могла знати про те, що заволодіння нею майном є незаконним. Добросовісне володіння це те, що засноване на щирому, хоча й помилковому уявленню володільця про право володіння. Володіння недобросовісне, як протилежність добросовісному, є володіння свідомо незаконне таке, що порушує чиє-небудь право. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п.24 Постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. А тому суд з огляду на те, що відповідач фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі, вважає доведеними обставини щодо набуття позивачем права власності на житловий будинок за набувальною давністю, які підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме: позивач з січня 1997 року фактично проживає, а з 08.02.2002 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , підтримує будинок у належному санітарному та естетичному стані, проводить у ньому поточні ремонти, належно сплачує комунальні послуги. Суд вважає, що в даному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів житловим будинком і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved