Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

17.11.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 5000,00 грн., щомісяця у зв»язку з його навчанням Люблінському університеті [PERSON] Склодовської /Польща/ до 30 вересня 2019 року, мотивуючи тим, що у зв»язку з навчанням він потребує надання матеріальної допомоги зі сторони відповідача, оскільки перебуває на утриманні матері, яка є інвалідом 2 групи ЧАЕС, отримує пенсію по інвалідності, тобто сама несе тягар по утримання повнолітнього сина на його навчання, харчування, одяг та проживання, а відповідач не надає ніяких коштів хоча може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та має стабільний заробіток. Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з відповідача на його користь 5000,00 гривень щомісячно, до закінчення навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні просить суд про стягнення з нього аліментів на користь сина в розмірі 1/ 2 частини заробітку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №061938 від 02.12.1997 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Овруцького району Житомирської області (а.с.6). Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області у справі №286/2449/17 від 21.08.2017 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 жовтня 1995 року в Овруцьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області розірвано (а.с.19-20). Відповідно до довідки виданої [PERSON] [PERSON] від 17.10.2017 року [PERSON], [INFO] зарахований на період з 01.10.2015 року по 30.09.2019 року в університет [PERSON] м.Люблін, на факультет політології, на навчання на рівні першого рівня у формі стаціонару, навчання розпочалося з 01.10.2015 року, оплата за другий курс навчання становить 1250 Євро (а.с.23). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Відповідно до ст.ст.199,200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За змістом ст.199 СК України обовязок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснює, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За словами представника позивача, син з раннього дитинства хворіє, перебуває на обліку у лікарів терапевта, отоларинголога, невропатолога. Знаходився на стаціонарному лікуванні Інституту отоларингології дитячого відділення з приводу захворювання та хірургічного втручання. В 2013 році був прооперований з приводу захворювання і йому рекомендоване спостереження у лікаря-хірурга. У звязку з чим син потребує оздоровлення в санаторіях Закарпаття, Моршина, Трускавця, що підтверджується висновками лікаря медичної мережі «Добробут», довідкою Державної установи «Інституту отоларингології ім.проф. [PERSON] АМН України», довідкою Київського міського клінічного онкологічного центру (а.с.10-18). Згідно довідки виданої Житомирською митницею ДФС від 24.10.2017 року №3405/Н/06-70-05 [PERSON] дійсно працює в Житомирській митниці ДФС на посаді головного державного інспектора Відділу митного оформлення «Виступовичі», його заробітна плата за рік складає 122510,21 грн. (а.с.24). Аналізуючи зазначені норми права, розяснення Пленуму Верховного Суду України, зясовуючи вказані обставини справи, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, суд вважає, що витрати на оздоровлення дитини є додатковими витратами і не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів у зв»язку з продовженням навчання, крім того ці витрати не доведені належним чином. Таким чином, суд враховуючи хворобливий стан здоровя повнолітнього сина, вартість навчання сина в Люблінському університеті [PERSON] Склодовської /Польща/, також те що відповідач є працездатною особою, працює головним державним інспектором Відділу митного оформлення «Виступовичі» Житомирської митниці ДФС та отримує стабільний дохід, відсутність у відповідача інших дітей, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на користь свого повнолітнього сина, який продовжує навчання у частці від заробітку (доходу), а саме в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, на період навчання, до досягнення сином двадцяти трьох років. Ця частка не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дитини, а також є достатньо збалансованою, щоб не завдати відповідачу додаткових труднощів матеріального характеру, і допомогти позивачці утримувати сина. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial