Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

17.12.2018року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 20.09.2002року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Задвірянською сільською радою Буського району Львівської області за актовим записом №10. Зазначає, що під час сімейного життя у них народилося троє дітей: син [PERSON], 04.12.2012року народження, син [PERSON], 10.07.2005року народження, та дочка [PERSON], 01.03.2011року народження. Діти проживають разом із нею (позивачем) та перебувають на повному її утриманні. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями, у нетверезому стані часто вчиняє сварки та скандали. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. Зазначає, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем «Петришин». З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Оскільки в судове засідання не зявилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Ухвалою суду від 15.04.2019року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 20.09.2002року Задвірянською сільською радою Буського району Львівської області за актовим записом №10. За час даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], 04.12.2012року народження, син [PERSON], 10.07.2005року народження, та дочка [PERSON], 01.03.2011року народження. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про одруження між сторонами серії 1-СГ №146878 від 20.09.2002року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-СГ №259792 від 03.01.2003року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-СГ №026272 від 02.08.2005року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-СГ №274578 від 09.03.2011року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, відповідач зловживає алкогольними напоями, у нетверезому стані часто вчиняє сварки та скандали. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов\~до переконання,\~що сімя\~сторін розпалась\~остаточно і\~зберегти її\~не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вищевказаних положень, визначених ст.113 СК України, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, враховує волевиявлення позивача про залишення їй прізвища, на яке вона змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80гривень.

Outcome: approved