overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 травня 2014 року виконкомом Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, що спільне життя з відповідачкою не склалося, на протязі останнього року відносини між ними погіршились, причиною цього є непорозуміння, наслідком чого ставали постійні сварки Від шлюбу мають сина : [PERSON], [INFO]. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2014 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала повністю та пояснила, що у зв'язку з погіршенням стосунків вона та позивач припинили шлюбні відносини і проживання однією сім'єю. Погоджується з обставинами, викладеними позивачем. Вважає, що сім'я існує формально, вони втратили порозуміння, тому збереження сімейних відносин є неможливим. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1175. Подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин заява позивача відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася з травня 2015 року, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 24.08.1996 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Каряка) [PERSON] (а.с. 5). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який уточнила 28.09.2016, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Крім того матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Подружжя має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом, встановлені підстави для розірвання шлюбу: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 09 березня 2002 року Виконавчим комітетом Піщанської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 6. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON], [INFO].. Позивач зазначила в заяві, що з липня 2016 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в зв'язку із різними поглядами на життя, непорозуміннями, конфліктами, сварками, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 09 березня 2002 року Виконавчим комітетом Піщанської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 6, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з липня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати автомобіль MAN-19364 (державний номерний знак [NUMBER]) спільною сумісною власністю її самої та її чоловіка [PERSON], та визнати за нею право особистої приватної власності на половину даного автомобіля, який був придбаний у період шлюбу за її спільні кошти. Позивачем подана заява про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Відповідач направив до суду заяву про визнання позовних вимог з клопотанням розгляду справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], залучена судом до участі у справі, оскільки за її позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та пені, в якості забезпечення позову було накладено арешт на спірний автомобіль згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. 09 серпня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 09 серпня 2000 року Акмечетською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, який не припинений. Відповідно до довідки-рахунку серії ВІА № 361867, виданої 13 березня 2014 року приватним підприємством «Весттерн-М», [PERSON] продано і видано автомобіль MAN-19364D, шасі № [NUMBER], на підставі якого Центром ДАІ № 6102 УДАІ УМВС в Тернопільській області в цей же день було зареєстровано за [PERSON] та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт придбання відповідачем спірного автомобіля за час шлюбу з позивачкою, а тому цей будинок є об'єктом права спільної сумісної власності, незважаючи на те, що зареєстрований лише за одним відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів [PERSON] В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, укладеному 08 березня 2008 року в Клубівській сільській раді Ізяславського району. У шлюбі народилися дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо сплати аліментів на утримання дітей, однак зазначив, що працює неофіційно, на обліку в Центрі зайнятості не зареєстрований. Суд, заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований Клубівською сільською радою Ізяславського району 08 березня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. У шлюбі народилися двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Клубівської сільської ради. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 16 листопада 2005 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року і з цього часу проживають окремо. Дитина залишається мешкати разом з матір'ю. Спір про поділ майна відсутній. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2005 року, який зареєстрували у Зідьківській селищній раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 13. (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківській області. (а.с. 9). Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами на теперішній час не існує. За спільною згодою сторін донька залишаються проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], 2015 року народження, тому що з відповідачем живуть у шлюбі, син на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання сина добровільно не надає. В суді позивачка позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач позов визнає частково і пояснив, що має тимчасові мінливі заробітки в сумі до 2000 грн. щомісячно, погоджується платити аліменти по 300 грн. в місяць, інших дітей не має, його батько хворіє і потребує значних коштів на лікування. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що сторони у шлюбі, але живуть окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх сина, якого утримує позивачка. Відповідач не має постійного місця праці. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтвами про шлюб та про народження сина, паспортом позивачки, довідкою про місце проживання сина сторін та про склад сім»ї відповідача. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, з таких міркувань. Позивачка не надала суду належних, допустимих та достовірних доказів, що відповідач має достатні доходи і має можливість платити аліменти на утримання сина в сумі 1000 грн. щомісячно. Суд встановив, що відповідач має доходи до 2000 грн. щомісячно. Суд визначає аліменти в розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача в сумі 500 грн. Така сума перевищує мінімальний розмір аліментів на дитину віком до трьох років, яка не повинна бути менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], тому що з відповідачем живуть у шлюбі, син на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання сина добровільно не надає. В суд позивачка подала письмову заяву про те що позовні вимоги підтримує повністю, згідна на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, в суд не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони живуть у шлюбі. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх сина, якого утримує позивачка. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтвами про шлюб та про народження сина, паспортом позивачки, довідкою про місце проживання сина сторін. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки заперечень проти суми позовних вимог від відповідача не поступило.

Outcome: approved