Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

18.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 39 по вул. Хотинська в будинку № 86 в м. Ізмаїл Одеської області, укладений 22.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Бесарабській товарній біржі та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що 22.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який зареєстрований Бесарабською товарною біржею, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. Позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Укладений між сторонами договір зареєстрований Бесарабською товарною біржею 22.11.2001 року за № 326-01. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру № 39, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Хотинська, 86, згідно якого власником вищевказаної квартири вказана [PERSON] Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Відповідно до довідки № 1353 від 31.08.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» власником квартири [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомості від 22.11.2001 року, посвідченого Бесарабською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 65в/128 від 23.11.2001 року. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved