Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

19 жовтня 2021 року представник позивача Демчук Н.В. в інтересах [PERSON] звернулась до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції; актовий запис №36. 1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 11 лютого 2005 року, від шлюбу у подружжя народилося троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, причиною звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу стало те, що сторони сімейне життя припинили майже рік тому, оскільки мають різні сімейні цінності, дружина не дбає про сім`ю, про нього особисто, почуття між ними зникли. Він працює забезпечує сім`ю матеріально, мають пристойне житло, однак від їх неприязних стосунків перш за все потерпають діти, які не бачать в їхніх відносинах любові та взаєморозуміння. Вважає, що шлюб припинений остаточно, підстав для примирення не вбачає. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідачка суду не надала. У своїй заяві від 01 листопада 2021 року позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу; просила розглядати справу за її відсутності. 2. Рух справи у суді. Позовну заяву подано до суду 19.10.2021. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Розгляд справи здійснюється у прощеному проваджені без виклику сторін. З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Шлюб між позивачем і відповідачкою зареєстровано 11 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції; актовий запис №36, про що 11 лютого 2005 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого міститься у справі. Від шлюбу у подружжя народилося троє неповнолітніх дітей: - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 04 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинській області; - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинській області; - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинській області; Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила. 5. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони припинили сімейні відносини, спільного побуту не ведуть, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній. Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає,що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати. 7. Розподіл судових витрат. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем, відповідно до позовної заяви.

Outcome: approved