Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

17 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 23 липня 2005 року в с. Петримани помер його брат [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно земельні частки (паї) №269 площею 3,7470 в умовних кадастрових гектарах та №164 площею 0,9381 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була їхня мати [PERSON], яка прийняла спадщину як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем, однак не оформила належним чином свої спадкові права. 09 лютого 2009 року [PERSON] померла в м. Миколаїв. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається у тому числі із земельних часток (паїв) успадкованих після смерті [PERSON] Позивач є спадкоємцем за заповітом, після смерті матері. Спадщину прийняв як такий, що проживав з нею на час її смерті за однією адресою в м. Миколаїв по вул. Арх. Старова, 6 кв. 108. Оскільки правовстановлюючі документи на земельні частки (паї) відсутні, він не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі і тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельні частки (паї) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4). Його представник [PERSON] також не зявилася, у поданій через канцелярію заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує (а.с. 38). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає в повному обсязі (а.с.33). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2005 року в с. Петримани Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.7). [PERSON] належало право на земельні частки (паї), які перебувають у \~СВАТ Петриманське на території [PERSON] сільської ради \~Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 3,7470 в умовних кадастрових гектарах (вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 40804,24 грн) та площею 0,9381 в умовних кадастрових гектарах (вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 13397,28 грн) (а.с. 18, 19, 23-26). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 9, 10, 14, 15). 09 лютого 2009 року в м. Миколаїв померла [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] належали у тому числі прийняті у спадщину після смерті [PERSON] права на земельні частки (паї), які перебувають у \~СВАТ Петриманське на території [PERSON] сільської ради \~Мурованокуриловецького району Вінницької області. Померла залишила заповіт посвідчений секретарем Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 03.01.2006 року згідно якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 13). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, як такий, що постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою у м. Миколаїв (а.с. 8). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Заповітом (а.с. 13), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 12), довідкою [PERSON] сільської ради № 354 від 18.12.2014 року (а.с. 8) позивач довів, що має право спадкувати після своєї матері за заповітом. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлої 09 лютого 2009 року [PERSON] слідує, що [PERSON] 09 лютого 2011 (спадкоємцю [PERSON] відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2010 року встановлено додатковий строк для прийняття спадщини терміном на три місяці) подав заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON]. До складу спадщини належать в тому числі земельні ділянки успадковані після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. 15 грудня 2015 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 22). З повідомлення начальника відділу Держземагенства у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 142/19-15 від 22.12.2015 року слідує, що [PERSON] державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради не видавалися (а.с. 32). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельні частки (паї) як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved