Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

19.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення одноразової допомоги при досягненні пенсійного віку в розмірі 7484,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 15.10.1975 року позивачка працювала в КП «Первомайське МБТІ» на посаді техніка-інвентаризатора до 15.12.2014 року, коли була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію за віком. Пунктом 8.2 колективного договору, який діє в КП «Первомайське МБТІ», визначено, що працюючим виплачується одноразова допомога в розмірі двох середньомісячних заробітків при досягненні пенсійного віку. Пунктом 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяв на той час, було визначено, що право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності стажу не менше 30 років. За цією нормою вона досягла пенсійного віку [INFO] року, оскільки мала стаж роботи 39 років, і [INFO] року їй виповнилося 55 років. Станом на [INFO] року вона працювала в МБТІ, тож вважає, що має право на отримання одноразової допомоги за п.8.2 колективного договору в сумі 7484,60 грн. так як середньомісячна зарплата складає 3742,30 грн. Оскільки відповідач відмовляється виплатити їй таку допомогу добровільно, просить стягнути на її користь 7484,60 грн. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити. Представник позивача пояснив, що на його думку діюче законодавство не містить визначення поняття «пенсійний вік». Право на отримання пенсії за віком виникає при досягненні різного віку в залежності від віку особи та страхового стажу. Вважає, що хоча позивачка і отримала право на пенсію за віком достроково, не на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), а на підставі п. 7-2 Прикінцевих положень вказаного Закону. Більш того, позивачці було при звільнені виплачено 1000 грн. в зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджує її позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від КП «Первомайське МБТІ» надійшла заява, в якій відповідач просить слухати справу у відсутність його представника і відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачка не досягнула визначеного ст. 26 Закону пенсійного віку - 60 років, а отримала право дострокового виходу на пенсію за віком у зв'язку з наявністю стажу понад 30 років після досягнення 55 років. Вважають, що отримання права дострокового виходу на пенсію за віком не свідчить про те, що позивач досягнула пенсійного віку, а отримала лише право на отримання вказаного виду пенсії достроково, тобто до досягнення визначеного законом пенсійного віку. Крім того, виплата [PERSON] 1000 грн. відповідно до наказу №55 від 15.12.2014 року була здійснена на підставі рішення адміністрації,погодженого з профспілковим комітетом, а не на підставі п. 8.2 колективного договору. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії трудової книжки (а.с.13) вбачається, що позивачка працювала в КП «Первомайське МБТІ» з 15.10.1975 року. Була звільнена 15.12.2014 року за ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію згідно наказу № 55 від 15.12.2014 року, що також підтверджується випискою із вказаного наказу (а.с.26). Як вбачається з наданої суду копії колективного договору з додатками, який діє на КП «Первомайське МБТІ», пунктом 8.2 цього договору визначено - виплачувати одноразову допомогу працюючим при досягненні пенсійного віку в розмірі 2-х середньомісячних заробітків (а.с.2-9). Тобто для виплати зазначеної допомоги необхідна сукупність двох умов: особа має досягнути пенсійного віку і працювати на КП «Первомайське МБТІ». Згідно паспорту позивача (а.с.10) вона народилася [INFO] року. Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в абзаці першому якої зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Абзацом другим визначено, що жінки, які народилися у період з 01.10.1958 року до 31 березня 1959 року мають право на пенсію за віком до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, після досягнення віку 57 років 6 місяців. Таким чином, оскільки позивачка народилася [INFO] року, вона має право на призначення пенсії за віком після досягнення 57 років 6 місяців при наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому на отримання такого виду пенсії не впливає те, чи працює особа після досягнення вказаного віку, чи ні. Разом з тим, п. 7-2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» вказаного Закону визначено, що до 01.01.2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до ст. 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається. Як зазначив в судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, [PERSON], згідно Прикінцевих положень вказаного вище Закону отримала право дострокового виходу на пенсію за віком, оскільки з [INFO] року досягнула 55 років і її страховий стаж більший за 30 років. І їй була призначена саме така пенсія, оскільки вона не працює. Враховуючи зазначені вище положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійний вік позивачки становить 57 років 6 місяців і вона цього віку ще не досягнула. Маючи страховий стаж понад 30 років, вона отримала право достроково отримати пенсію за віком за умови звільнення з роботи. Таким правом позивачка скористалася. Вона обрала вихід на пенсію і звільнилася з роботи у зв'язку з цим. В разі, якщо до досягнення 57 років 6 місяців позивачка знову влаштується на роботу виплата їй пенсії припиниться до досягнення нею 57 років 6 місяців - пенсійного віку. Таким чином, відсутня сукупність умов, визначена п.8.2 колективного договору як підстава для виплати допомоги позивачці, а саме: особа, яка досягнула пенсійного віку, має працювати. При отриманні дострокового права на отримання пенсії за віком на підставі п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачка не може працювати, інакше буде позбавлена права на дострокове отримання пенсії за віком. В даному випадку має місце право дострокового виходу на пенсію за віком за наявності крім досягнення віку 55 років ще двох умов: наявності страхового стажу понад 30 років та звільнення з роботи. Саме сукупність цих трьох умов дає право дострокового виходу на пенсію за віком. Право дострокового виходу на пенсію за віком в даному випадку не свідчить про досягнення позивачкою пенсійного віку, адже для призначення пенсії за віком статтею 26 Закону визначені загальні підстави. Враховуючи наведене, відсутні передбачені ст.ст. 18, 238 КЗпП України, ст.ст. 11, 14, 16 ЦК України підстави для покладення на відповідача обов'язку виконати умови п.8.2 колективного договору, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed