Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

19.05.2020 позивач звернулася з вищевказаним позовом , який обґрунтувала тим,що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2019 присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень , щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 07 листопада 2018 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Також, цим рішенням присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання дружини в розмірі 1000 гривень , щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 07 листопада 2018 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на дитину, витрати на утримання сина значно зросли. У зв`язку з ростом цін на дитяче харчування, медикаменти та одяг і взуття. А також суттєвим фактором стало те, що 29 березня 2020 року припинено соціальну допомогу від держави на дитину до досягнення дитиною трирічного віку. Саме з цього дня дитина мала бути призначена у дитячий садочок, а позивач мала б повернутись на роботу, але згідно з рішенням ЛКК КНП «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» визначив під час комісії, що за станом здоров`я дитина потребує домашнього режиму та догляду матері з [INFO] на шість місяців до наступної комісії та перевірки стану здоров`я дитини. У зв`язку з цим є відповідні довідки, а також наказ з роботи про не оплачувану відпустку по догляду за дитиною саме на цей термін. Зазначає, що в цей період коли дитина потребує домашнього утримання і догляду матері стався прикрий випадок за рахунок якого догляд за дитиною був би практично не можливий - зламалась пральна машина, а відповідач, відмовився допомагати у придбанні чи виплаті нової і найдешевшої пральної машини, тому вона вирішила її придбати в кредит. Вказує, що вона проживає одна з двома неповнолітніми дітьми та матір`ю, що отримує мінімальну пенсію, тому їй немає від кого чекати допомоги. Зазначає, що також їй потрібно регулярно здійснювати оплату за світло, газ та викачувати вигрібну яму. Все що могла вона вже продала із своїх речей щоб задовольнити потреби дітей. Вказує, що дитині також потрібно полагодити дитяче ліжечко і дитячий велосипед, це також коштує грошей, а тато на превеликий жаль не допомагає фізично та матеріально, крім однієї тисячі аліментів, що присудив суд. Зазначає, що саме зараз і терміново потрібно придбати вартісні вітаміни для розвитку дитини, щоб покращити ситуацію з здоров`ям сина і відправити дитину до дитячого садочка. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на її користь на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, призначити з моменту подання заяви, і до досягнення дитиною повноліття. Призначити аліменти, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року, на її утримання, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно, з моменту подання заяви і до досягнення дитиною шестирічного віку. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. 06.07.2020 в судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити судовий розгляд у її відсутність. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Ухвалою Вінницького районного суду від 15.07.2020 відмовлено відповідачу у прийнятті визнання ним позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає до часткового задоволення виходячи з такого. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження , серія [NUMBER] , видане 31.03.2017 (а.с. 6). Син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 928 від 15.05.2020 року, виданою Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 7). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2019 шлюб між сторонами розірваний, а також стягнуто з відповідача на користь позивача : - аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 07.11.2018 і до досягнення сином [PERSON] повноліття. - аліменти на її утримання в розмірі 1 000 грн., щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 07.11. 2018 і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] ( а.с.3-5). Рішенням ЛКК від 13.03.2020 протоколу №10/2 , яке видане КНП «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» вирішено, що за станом здоров`я [PERSON] потребує домашнього режиму та догляду матері з [INFO] на шість місяців ( а.с.13). Відповідно до витягу з наказу від 18.03.2020 № 455, виданого ПАТ «ДАТА ГРУП», судом установлено , що позивачу [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ити років з 30.03.2020 по [INFO] ( а.с.10). Також з медичних довідок, які надані суду позивачем, убачається, що дитина сторін - [PERSON] - часто хворіє та потребує догляду матері ( а.с.14-17). З виписки по рахунку з кредитної карти видно, що позивач [PERSON] придбала в кредит пральну машину ( а.с.11-12). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина , суд приймає до уваги, що дитина проживає з позивачем і фактично тягар її утримання лежить на позивачу. Також суд враховує ту обставину, що дитина сторін часто хворіє та потребує постійного догляду матері, що доведено позивачем відповідними медичними документами, і дані докази відповідачем не спростовані та останнім визнані. Тому, беручи до уваги визнання відповідачем в частині даної позовної вимоги, яка прийнята судом, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина сторін і суд вважає за можливе стягнути їх у новому розмірі в твердій грошовій сумі - 2 000 грн., як про те просить позивач. Суд, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову лише в цій задоволеній частині позовних вимог позивача, а в інший частині- слід відмовити відповідачу у визнанні позову , оскільки в цій частині визнання позову суперечить закону. Так, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином, аліменти на утримання дитини у новому розмірі слід стягувати від дня набрання чинності даним рішенням суду. Також не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі з прив`язкою даної суми до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки звертаючись із даною позовною заявою позивач просить суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, оскільки позивач просить збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, тому в позовному провадженні розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у цій твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, а не передбачає прив`язки до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому в цій частині даної позовної вимоги позивачу слід відмовити. В частині вирішення позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1500 грн., суд виходить з такого. Згідно до ч. 3 ст. 84 СК України , якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Отже, за змістом частини 3 вказаної статті, у дружини право на утримання від чоловіка виникає за наявності у дитини вад фізичного або психічного розвитку, що, в свою чергу, зумовлюють необхідність особливого догляду за нею, регулярних медичних оглядів, лікувальних курсів, неможливість відвідування звичайних дитячих закладів та інше. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення коштів на своє утримання в твердій грошовій сумі, у розмірі 1 500 гривень, щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , шестирічного віку, надала: копію направлення на ЛКК у Вінницьку ЦРКЛ від 02.03.2020, видане КНК « ВРМЦПМСД Стрижавська АЗПСМ» з якого судом установлено , що у сина [PERSON] , 2017 року народження, при народженні фізичний розвиток відповідав віковим нормам, психічний розвиток незначно відставав від вікових норм. Протягом 1-го року життя хворів на ГРВІ, пупкова грижа, дисплазія газостегнових суглобів. В даний час загальний стан дитини - задовільний, мовний розвиток відстає від вікових норм. Дитини за станом здоров`я потребує домашнього режиму і догляду матері( а.с.14-15); копію рішення лікарської консультативної комісії від 13.03.2020 протоколу №10/2 , яке видане КНП «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідно до якого, [PERSON] має діагноз: ЧХД, часто хворіє на респіраторні захворювання І-ІІ рівня; висновок ЛКК: за станом здоров`я [PERSON] потребує домашнього режиму та догляду матері з [INFO] на шість місяців ( а.с.13). З наведених вище медичних документів, суд вважає, що позивачем не доведено перед судом належними, допустимий, достатніми та достовірними доказами , що син сторін має вади фізичного або психічного розвитку. У зв`язку з чим у задоволені даної позовної вимоги слід відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 840, 80 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також , суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial