Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

19 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачем з 21 грудня 2002 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. На теперішній час фактично шлюбні стосунки припинені у зв'язку з психологічною несумісністю та через різні погляди на життя та сімейні обов'язки, що призвело до відсутності взаєморозуміння. Збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору та спору щодо мешкання дітей на даний час не мають. Просить шлюб розірвати. У попереднє судове засідання позивач не з,явився, але факсом направив суду заяву з проханням розглянути дану справу без його участі. Крім того вказав, що він наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання також не з,явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати дану цивільну справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі на розірвання шлюбу згідна. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 21 грудня 2002 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 977. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 25, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 09 листопада 2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 992, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами, при цьому суд враховує позицію відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved