Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

19.10.2016р. до Зачепилівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач зазначає, що вона є власником будинку в с. Старе Пекельне Зачепилівського району Харківської області. В цьому ж будинку зареєстровано місце проживання відповідача, як колишнього чоловіка позивача (Шлюб між ними розірвано 29.07.2015р.). Згідно довідки сільської ради відповідач не проживає у даному будинку з 11.10.2015р. У звязку з чим позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 30.11.2016р. надав заяву про розгляд справи без його участі та виклав свої мотиви на заперечення позовних вимог. Представник третьої особи, належними чином повідомленої про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився та причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не надав. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи: -квитанція про оплату судового збору в сумі 551,20 грн.; -копію сторінок паспорту та РНОКПП [PERSON]; -копію договору обміну житлових приміщень від 01.04.1999; -копію реєстраційного посвідчення від 06.05.1999 №1/36; -копію рішення суду від 29.07.2015 по справі №620/518/15-ц; -довідку Новомажарівської сільської ради від 18.10.2016 №846, визнану судом недопустимим доказом; -ордер адвоката [PERSON] та витяг з договору про надання правової допомоги; -копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №319 від 30.06.1993; -квитанцію про оплату послуг адвоката від 18.10.2016 в сумі 200 грн.; -довідку Зачепилівського РС ГУ ДМС України в Харківській області від 27.10.2016 №32/727; -поштові повідомлення; вважає, що спірні правовідносини мають регулюватися наступними нормами права: -ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; -абз. 3 ст. 47 Конституції України: «Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду»; -ч. 2 ст. 109 ЖК України: «Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду». Аналізуючи обставини, що суд встановив у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як позивач не довела належними та допустимим доказами факту не проживання відповідача в належному їй будинку, де зареєстровано його місце проживання. Довідку Новомажарівської сільської ради від 18.10.2016р. №846 суд не визнає допустимим доказом, так як вона видана поза межами повноважень виконавчого комітету сільської ради та сільського голови, визначених главами 2 та 3 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що є прямим порушенням приписів ч.2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із заперечень [PERSON] проти позову вбачається, що його не допуск в займане ним приміщення здійснює позивач. Отже, не вбачається його добровільної згоди на покидання цього приміщення. Інше приміщення, в яке б суд міг виселити відповідача в порядку ч. 2 ст. 109 ЖК України, позивачем не зазначено. Підстав для застосування положень ст. 116 ЖК України суд не вбачає. Отже, з метою дотримання балансу у захисті прав та охоронюваних законом інтересів обох сторін спору, у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed