Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.02.2014 вона уклала шлюб із відповідачем. З квітня 2014 року позивач [PERSON] не проживає з відповідачем. 15 листопада 2014 року в них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач також зазначив, що за весь час окремого проживання, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 17.05.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. На виконання доручення Миколаївського районного суду Миколаївської області 06.04.2014 на адресу суду надійшло підтвердження Ревдинського міського суду Свердловської області про вручення документів [PERSON]. Відповідно до протоколу судового засідання Ревдинського міського суду Свердловської області від 02.11.2016 [PERSON] з позовними вимогами не згоден. Вказує на те, що у позовній заяві не вірно вказано час з якого позивач та відповідач не проживають разом. Вказує, що з позивачем не проживає з 21.12.2015, коли вона поїхала з Російської Федерації до України. Також вказує, що з 21.12.2015 він регулярно надає матеріальну допомогу. Загалом надано допомогу на 51500 рублів, а тому у задоволенні позову слід відмовити. [PERSON] про проведення судового засіданні за його відсутністю не заперечує. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 2014 року (а. с. 5). 15 листопада 2014 року у сторін народилася дочка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Дитина проживає разом із позивачем [PERSON]та знаходиться на її утриманні (а. с. 7). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання\~щодо\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~ураховує матеріальне\~становище\~ дитини\~і платника аліментів. У пункті 17 в абзацах 3, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз'яснено, що вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів;\~\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей, непрацездатних\~ чоловіка, \~дружини, \~батьків, \~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях вказав на те, що він є інвалідом, однак все одно надавав матеріальну допомогу на суму 51500 рублів. Суд відхиляє посилання відповідача [PERSON] щодо сплати ним на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання їхньої дочки, оскільки з наданих суду документів, вбачається, що останній такий платіж був здійснений 06 липня 2016 року. Доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є інвалідом суду не подано, а отже, доводи відповідача в цій частині є неспроможними. Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини за станом здоров'я, або з інших причин, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved