Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

18 січня 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Карнаух Т.В. звернулась до суду з повною заявою, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) , на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, з дати подання позову. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 квітня 2006 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу до досягнення донькою та сином повноліття. На цей час [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Криворізького державного комерційно-економічного технікуму. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Оскільки в матері не має можливості повноцінно забезпечувати доньку, відповідач допомогу на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] - Карнаух Т.В. до судового засідання не зявилисяся, поза межами судового засідання надала до суду заяву відповідно до якої просила суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявним в матеріалах справи поштове повідомлення. Поважність причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 4). З довідки № 456 від 12.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Криворізького державного комерційно-економічного технікуму. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року. (а.с. 5). Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч. 3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено, оскільки останній є працездатним. За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1 ст.182 СК України мають значення при визначенні розміру аліментів, а також визнання відповідачем заявленого позивачем розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) , на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, з дати подання позову. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. слід покласти на відповідача шляхом його стягнення з [PERSON] в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved