Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

17 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем 24 квітня 2014 року уклали шлюб. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, спору щодо місця проживання дитини немає. Їх шлюб виявився невдалим. Відповідач до утримання сімї відноситься байдуже, зловживає алкоголем. Через зловживання алкоголем та байдуже відношення до сімї між ними постійно виникали сварки, також неодноразово мали факти насильства в сімї. Дані обставини повністю зруйнували сімейні відносини. Фактично шлюбні відносини припинили та спільно як сімя не проживають з квітня 2018 року, в звязку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має для неї істотне значення. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Глобинського району Полтавської області 24 квітня 2014 року, актовий запис №03 розірвати. В судове засідання позивач не зявилася подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований [PERSON] сільською радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~суд дійшов\~висновку,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить інтересам\~кожного з\~них,\~примирення між\~сторонами неможливе,\~тому шлюб\~необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати, які позивач поніс у звязку з розглядом справи: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень, судовий збір в розмірі 704,80 гривень, підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved