Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

19 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 20 липня 1991 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів, актовий запис № 845. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить її підпис. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 20 липня 1991 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів, актовий запис № 845,про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 липня 1991 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє повнолітніхдітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.1992 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.1992 року.(а.с.6) Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року сторонам було надано строк для примирення терміном на один місяць, до 18 травня 2015 року. Однак, збереження сім'ї не відбулося. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved