Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

19 листопада 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який з 20 липня 2018 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді курсанта Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова, де навчається на денній формі навчання. Ухвалою судді від 02 січня 2020 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Частинами 1-3 ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 СК України). Відповідно до ч.2,3 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки №395/442 від 17.10.2019, [PERSON] з 20 липня 2018 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді курсанта Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова, де навчається на денній формі навчання (а.с.5). В зв`язку із навчанням на денній формі, дитина не має можливості працювати і повноцінно матеріально утримувати себе. Заперечень від [PERSON] щодо неможливості надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, на адресу суду не надходило. Виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, зобов`язаний утримувати сина, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягує аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial