overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до відповідача з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 16 липня 1996 року, який носить формальний характер. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що від цього шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми; спочатку в них були хороші сімейні відносини, але згодом стосунки погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Протягом чотирьох років проживають окремо, оскільки відповідач, забравши свої речі, поїхав за кордон і до цього часу не повертався та припинив спілкування з нею. Протягом цього часу кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вважаю, що шлюб між ними є лише формальним, а тому примирення та збереження сім`ї за таких умов є неможливим. 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала, щоб розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача (а.с.2). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав (а.с.23). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, неявка сторін не є перешкодою для проведення розгляду справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області 15 серпня 2008 року, актовий запис № 9, посилаючись на те, що між ними шлюбні відносини припиненні та збереження сім`ї неможливе через різні погляди на сімейне життя. Між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, про надання їм строку для примирення заяву до суду не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім`ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого мiж ними 24 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 94, мотивуючи позов тим, що з відповідачем мають двох неповнолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , подружнє життя між ними не склалося, оскільки не зійшлися характерами, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 94, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (арк. с. 5). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження (арк. с. 6-7). Суд встановив, що відповідач визнав позов, причини розпаду сiм`ї, на якi посилається позивач є поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивача. Суд дійшов висновку позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд встановив, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням положень частини 1 статті 142 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на корить позивача 454,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, повернути позивачу з державного бюджету 454,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

17 вересня 2021 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до Дружківського міського суду з позовом до відповідачки [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 24 квітня 2010 року зареєстрували шлюб, актовий запис за №78. Фактично шлюбні відносини припинено з вересня 2021 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву з клопотанням слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою про виклик до суду, заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності та відзив суду не надала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

17 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року Краснопільським відділом реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), актовий запис про шлюб № 85. Спільне проживання з відповідачем припинено з липня 2021 року. За період окремого проживання спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинено, спільний бюджет відсутній, позивач мешкає з іншою дружиною, тобто сім`я розпалась, шлюб існує формально. Примирення за вказаних причин неможливе. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подала. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони у справі зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року Краснопільським відділом реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), актовий запис про шлюб № 85. ( ас.6). Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

17 вересня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними за фактичною адресою проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому виникла необхідність у стягненні аліментів за рішенням суду у визначених законом розмірах. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує відповідач повідомлений належним чином про день та час місце розгляду справи в порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідившив позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі з 28.09.2002 року, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року розірвано (ас.8). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком дитини (ас. 7). Згідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст.\~182\~СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Питання про судові витрати, суд вирішує в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 908,00 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

17 вересня 2021 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою до відповідача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування позову позивачка зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає, просить справу розглянути на підставі поданих документів, без її участі. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, відзив в порядку ст. 178 ЦПК України до суду не направив. рух справи Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. обставини, які встановлені судом Відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), який мешкає за адресою: [ADDRESS] , працездатний, є батьком дитини доньки [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] . Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), до повнолітня дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Судові витрати Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

17 грудня 2008 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до громади, про визнання право власності на житловий будинок за його матірю, вважаючи, що у такий спосіб він захищає невизнане право власності. У подальшому [PERSON] неодноразово змінював свої вимоги, зазначаючи, що 28 лютого 2006 року померла його матір, [PERSON]. За життя остання була фактично власником житлового будинку №1 по вул. Дубовій в с. Вигода Житомирського району, проте своє право власності у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на спірний будинок не зареєструвала. Посилаючись, на те, що будинок відноситься до спадщини внаслідок смерті матері, яка заповіла все своє майно йому, та його сестрі, [PERSON]Ф, просив визнати за ним та [PERSON] право власності по частині зазначеного будинку. В якості належного відповідача визнано [PERSON], оскільки вона звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. В судовому засіданні позов було підтримано представниками позивача з підстав зазначених у ньому Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Вказала, що у померлої матері було четверо дітей, а тому спадщина повинна ділитися на всіх дітей. Сільський голова звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача [PERSON] визнав Беручи до уваги пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справу у межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином [PERSON], яка померла 28.02.2006 року, тобто після набрання чинності новим Цивільним Кодексом України. Згідно погосподарській книзі № 4 спірний будинок рахувався за [PERSON], як за власником. Відповідно до вимог ст.ст. 329,334,657 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Разом з тим, [PERSON] за життя своє право власності на нерухоме майно у державному реєстрі прав власності не зареєструвала, про що свідчить довідка Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації 16.10.2008 року №А-22 (а с. 11). Таким чином, на думку суду, у спадкодавиці право власності спірне нерухоме майно не виникло. А тому, постановою державного нотаріуса від 05.03.20 року за № 464 позивачеві обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину законом на житловий будинок №1, що знаходиться в с. Вигода Житомирського району, по в\\ Дубовій з причин відсутності правовстановлюючих документів(а.с.21). За правилами ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязк що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йо смерті. З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірний житловий будинок бать: позивача у встановленому порядку за життя не набув, а тому ідей будинок не відноситься і складу спадщини. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

17 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 84. У шлюбі народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що сімейне життя між нею та відповідачем зруйнувалося, зникли почуття любові, поваги, підтримки та взаєморозуміння. Спільне життя подружжя зруйнувалося у зв`язку з тим, що між ними постійно виникають сварки через зловживання відповідачем алкоголем, останній не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до їх відчуження одне від одного. З грудня 2018 року подружжя припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, судові витрати залишити за нею. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з грудня 2018 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved