Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

18.10.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в [ADDRESS] вони проживали разом з [PERSON] (батько/чоловік) та їм в рівних частках (по 1/5 частині кожному) на праві власності належало домоволодіння за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом, оскільки до дня смерті проживала разом зі спадкодавцем. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачам оформити право власності, як на належну їм частку домоволодіння, так і на частку майна в порядку спадкування за законом. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в т.ч.: за [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння та на 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - на належні їм по 1/5 частині домоволодіння кожному. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача - Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 4 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], який був головою двору, [PERSON], [PERSON] (свідоцтво про шлюб, а.с. 18), [PERSON] та [PERSON] (витяг на підтвердження дошлюбного прізвища, а.с. 19; свідоцтво про розірвання шлюбу, а.с. 20; свідоцтво про шлюб, а.с. 21) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка) в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (позивачка) з 19.02.1972 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 14). Також згідно копій свідоцтв про народження позивачів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (позивачка) (а.с. 15-17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], оскільки до дня смерті спадкодавця була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавцем за одною адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 177 від 12.05.2016 року (а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 425/2016 від 11.10.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], яка бажала прийняти та прийняла спадщину, а інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 42-52), що також підтверджується письмовими заявами позивачів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про підтримання позову, які є також спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами в цілому, а саме: [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння та на 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/5 частині домоволодіння кожний. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 934/02-31 від 11.10.2016 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved