Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

19 вересня 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 квітня 2008 року, посилаючись на те, що згідно вищевказаного кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 1400 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Отримавши кредит, відповідач не виконала своєчасно належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 03 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 4077,53 доларів США. Тому позивач був вимушений звернутися до суду, прохав суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, але в судове засідання жодного разу не з`явилась. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку: 14 квітня 2008 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) та [PERSON] (Позичальник) шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1400 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 14 квітня 2008 року, ознайомилась та надала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та Банком договір надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, визначеному Договором. Відповідач в свою чергу не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на 03 червня 2018 року складає 4077,53 доларів США, яка складається з: 1400 доларів США - заборгованість за кредитом; 5 264,38 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 308,67 доларів США - заборгованість за пенею та комісією (разом - 6 973,05) Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3107,92 доларів США, яка була стягнута за рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 28 грудня 2011 року. Різниця становить 3 865,13 доларів США, а також штрафи: 19,14 доларів США - штраф (фіксована частина); 193,26 доларів США - штраф (процентна складова). Сума заборгованості в розмірі 4077,53 доларів США за курсом 26.12 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 03 червня 2018 року складає 106 505,06 грн. Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved