Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

17 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював гірником підземним 3-го розряду у ДП «Волиньвугілля». 31 липня 2015 року був звільнений з підприємства, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні в сумі 17675,87 грн. За період з 01 серпня 2015 року по 21 вересня 2015 року минуло 35 робочих дні і враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 245,12 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 17675,87 грн. невиплаченої заробітної плати, 8579,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, а також 600 грн. витрат на правову допомогу. 05 жовтня 2015 року [PERSON] подав до суду заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь 9569,68 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 01 серпня 2015 року по 25 вересня 2015 року та 600 грн. витрат на правову допомогу (а.с.16). У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити (а.с.24). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов визнала частково в сумі 9314,56 грн., оскільки розрахунок середнього заробітку був зроблений станом на 25 вересня 2015 року, а виплата заборгованої заробітної плати проведена 24 вересня 2015 року (а.с.18). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] позивач був звільнений з ДП «Волиньвугілля» 31 липня 2015 року на підставі ст.38 КЗпП України (у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору) (а.с.4). Відповідно до довідки відповідача №376 від 15 вересня 2015 року середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становила 245,12 грн. (а.с.6). Згідно виписки з карткового рахунку відповідач виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі в повному розмірі 25 вересня 2015 року (а.с.17). Таким чином, суд задоволює позов частково і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 9314,56 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2015 року (наступний день після звільнення) по 24 вересня 2015 року (день, який передує дню виплати заборгованості) включно, з розрахунку 245,12 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]М.) х 38 (робочі дні за вищевказаний період). Згідно ст.88 ЦПК України, суд пропорційно до задоволених вимог стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 583,98 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.7-9). Також, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved