Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO].. Позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2009 року. З 18 січня 2016 року сторони припинили подружні стосунки, неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача. При цьому, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, у звязку з чим позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов (а.с.20). Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON], та він їх не оспорює, а також вказав, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.21). Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.18,19), до суду подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі (а.с.20,21).\~ Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 березня 2009 року у Вишнюватській сільській раді Розівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №01 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6). З письмових пояснень сторін та з матеріалів справи вбачається, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, у звязку з чим з 18 січня 2016 року сторони припинили подружні стосунки, з вказаного часу неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. Разом з тим, відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини, дітей на утриманні не має (а.с.3,8,21). Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зазначені обставини дають підстави суду для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved