Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

19 квітня 2017 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини У своїй заяві позивач зазначив, що являється сином [PERSON], яка померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7.88 гектара, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. [PERSON] зазначив, що 13.12.2006 року [PERSON] склала заповіт, про те що вона заповідає вищевказану земельну ділянку [PERSON] - 3.00 гектари та [PERSON] - 4.88 гектари. Позивач вказав, що у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як хворів. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити його позовну заяву та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У судовому засіданні 10.05.2017 року позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Також, вказав, що пропустив строк оскільки вважав, що [PERSON] оформить спадщину, однак вона цього не зробила. Представник Заводівської сільської ради у судовому засіданні 10.05.2017 року позовні вимоги не визнав та вказав, що вони є безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не є належним відповідачем та поважність причини пропуску є необґрунтованими. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільно процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі - ЦПК України) «кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів». Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області не є належним відповідачем, оскільки у померлої [PERSON] є донька [PERSON], 1953 року народження. Про вказаний факт підтвердив і позивач Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше) позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу. Судом неодноразово ставилось питання щодо визначення позивачем належного відповідача та пропонувалось заявлення відповідного клопотання, однак [PERSON] наполягав на розгляді вказаної справи лише за участі Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та вважав, що [PERSON] вже зверталась до суду, однак їй відмовлено у задоволенні заяви про прийняття спадщини, про що свідчить рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.05.2016 року, а тому вона не є відповідачем по даній справі. Про вказане також зазначено у позовній заяві позивача. Водночас, у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, Пленум Верховного Суду України розяснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області не може бути відповідачем у цій справі, оскільки є спадкоємиця [PERSON], позивач не заявляв клопотання про залучення її у якості належного відповідача та категорично наполягав на розгляді справи без її участі, що є підставою для залишення без задоволення вказаної позовної заяви. . Окрім того, судом під час розгляду справи неодноразово пропонувалось заявити клопотання щодо витребування спадкової справи, інших доказів та роз'яснено, що справа у такому випадку буде розглянута за наявними в матеріалах справи доказами та роз'яснено ч.4 ст. 10 ЦПК України. Проте, позивач категорично наполягав на розгляді справи за наявними в матеріалах справи доказами, будь-яких клопотань не заявляв та вважав достатніми докази які є у матеріалах справи для вирішення спору по суті. Водночас, вивчивши та перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для визначення поважності причин пропуску шестимісячного строку, що також є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2010 року померла [PERSON] (а.с.16). З довідок виданих Дальницькою номерною районною лікарнею від 16.10.2010 року та від 27.08.2010 року вбачається, що [PERSON] амбулаторно лікувався в період з 17.08.2010 року та по 27.08.2010 року, а також в період з 07.12.2010 року по 16.12.2010 року (а.с.12-13). Згідно листа приватного нотаріуса Березовської О.Г. від 14.04.2017 року вбачається, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.9). Як встановлено судом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області про прийняття спадщини, однак отримав відповідь про відмову, у зв'язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12 прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері не було. Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів. У судовому засіданні встановлено, що позивач дізнався про смерть матері фактично одразу ж та перебував на її похоронах, вказане підтверджено позивачем. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав довідки про те, що амбулаторно лікувався в лікаря терапевта період з 17.08.2010 року та по 27.08.2010 року, а також в період з 07.12.2010 року по 16.12.2010 року, через що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, але суд не вбачає в цьому поважності причин пропуску вказаного строку, оскільки загальний період лікування складає лише 20 днів. Інших поважних причин пропуску шестимісячного строку позивачем не вказано та доказів не надано. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Разом з тим, пунктами 3.5, 3.23, 3.24 глави 10 «Видача свідоцтв про права на спадщину» Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, в окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою. Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров'я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов'язковим засвідченням справжності підпису заявника. Тобто, переважну більшість часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач мав можливість реалізувати своє право, але не зробив цього та не надав жодного доказу неможливості звернення його до нотаріуса. Позивач не скористався жодним з зазначених способів реалізації свого права та окрім того, без поважних причин пропустив встановлений чинним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Верховного Суду України, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed