Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на ії утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання позову до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що [INFO] їй виповнилось 18 років. Вона навчається в Одеському училищі мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича на 2-му курсі, денної форми навчання за державним бюджетом. Дата закінчення 30 червня 2017 року. Обіцяна стипендія (поки яку вона не отримує) має складати 1218 гривен. Інших доходів не має. Вона навчається і стипендію, яку їй платять вона майже повністю витрачає на оплату свого проживання в гуртожитку. Вона обмежена в можливості свого матеріального забезпечення та потребує матеріальної допомоги від батька. Мати надає ій матеріальну допомогу, однак її можливості обмежені, оскільки матір тимчасово не працює через відсутність роботи в регіоні військових дій. До досягнення повноліття вона отримувала аліменти від батька за рішенням суду в розмірі ? частини його доходів. Останні чотири місяці батько не надає ніякої допомоги. З урахуванням необхідності отримання нею матеріальної підтримки від батька, просить задовольнити ії позов. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. 15 жовтня 2014 року до суду надійшли заперечення проти позову, в яких [PERSON] просить відмовити у задоволені позову у зв'язку з незаконністю, недоведеністю та необґрунтованістю. Зазначає, що він має постійний доход, проте на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] та дружина, яка перебуває у відпустці за доглядом за дитиною без збереження заробітної плати. Він та члени його сімї на теперішній час хворіють. До досягнення позивачки повноліття він сплачував аліменти в розмірі ? частини від заробітку. Враховуючи, що на теперішній час в нього важке матеріальне становище та він проживає в зоні АТО, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається на бюджетній формі навчання та проживає в місті, в якому не має військових дій. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м.Одесі. Батьками якої вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], про що свідчить актовий запис про народження № 263 від 12 вересня 1996 року народження, зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснодонського управління юстиції Луганської області. Шлюб між батьками дитини був розірваний 27 травня 1999 року. До досягнення дитини повноліття, тобто до [INFO] [PERSON] сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від всіх видів доходів. [PERSON] є студенткою 2-го курсу Одеського училища мистецтв та культур ім.К.Ф.Данькевича (вищий навчальний заклад 1-го рівня акредитації) з 01 вересня 2014 року. Спеціалізація «Хорове диригування». Денна форма навчання, держбюджет. Забезпечена гуртожитком за адресою: [ADDRESS]. Дата закінчення навчання 30 червня 2017 року. Навчання на денній формі не дозволяє дитині працювати та забезпечувати себе необхідними коштами, що обумовлює необхідність отримання грошових коштів від батьків. Як вбачається із наданих суду документів, мати позивачки - [PERSON] офіційно не працевлаштована, інших дітей немає. Батько дитини - [PERSON] працює на підприємстві СП «Шахтоуправління «Молодогвардійське» дільниця підготовчих робіт № 1 з 08 листопада 2013 року на посаді «Проходчик» та має постійний дохід сукупна вартість якого з лютого по липень 2014 року складає 37 325,18 гривень, що підтверджується довідкою підприємства від 22 серпня 2014 року. З 11 жовтня 2002 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається із наданих суду документів, відповідач та члени його родини мають періодично хворіють. В силу ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей, відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до роз'яснень, що надані у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов'язковою умовою виникнення права на аліменти непрацездатної особи є її нужденність. Ознакою нужденності є такий розмір джерела існування (заробітку, доходу, пенсії, допомоги, стипендії та інш.), якого зовсім недостатньо для задоволення елементарних потреб. При цьому повинні враховуватись реальні витрати непрацездатної особи для підтримання життєвої активності. [PERSON] продовжує навчання на денній формі, потребує належних умов для навчання та життя, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Як вбачається із наданих суду документів, мати позивачки офіційно не працевлаштована. З метою створення належних умов проживання дитини, 14 липня 2014 року матір'ю орендується квартира [ADDRESS]. Вартість об'єкта оренди щомісячно складає 2000 гривень. [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний доход, на утриманні його перебуває його малолітній син та дружина. Наявність у батька постійного доходу, є безумовним його обов'язком сплачувати гроші на утримання доньки, щоб аліменти забезпечували студенту прожитковий мінімум. Проте з урахуванням сімейного та матеріального стану платника аліментів, наявності на утриманні ще одного сина та враховуючи обов'язок обох батьків нести витрати на утримання дитини, за умовами наявності такої можливості, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмір 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2014 року та до закінчення навчання дитини, або зміни матеріального стану платника аліментів. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці взагалі, оскільки він має постійний доход та має можливість в певній частці надавати допомогу доньці. Отже, навчання у учбовому закладі є правовою підставою для стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, проте не більше двадцяти трьох років. Відповідно ч. 3 ст. 81 та ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: partial