Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

19.06.2020р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач перебував на обліку в Одеському міському центрі зайнятості в період з 18.10.2019р. по 29.11.2019р., де йому був наданий статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Однак, під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої відповідачем до центру зайнятості, на підставі інформації, отриманої із Реєстру застрахованих осіб, було виявлено факт виконання відповідачем оплачуваної роботи (надання послуг) за договором цивільно-правового характеру, укладеним з ТОВ «Венбест», від 28.10.2019р. №49/19, тобто відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» з вказаної дати відповідач належав до зайнятого населення, а тому за період з 28.10.2019р. по 29.11.2019р. він незаконно отримав допомогу по безробіттю в сумі 648,04грн., у зв`язку з чим позивачем було направлено відповідачу претензію від 18.03.2020р. про відшкодування незаконно отриманих коштів, але у добровільному порядку він їх не повернув, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення вказаних коштів у примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.35). Відповідач в судове засідання також не з`явився. З розписки про вручення повістки про виклик до суду вбачається, що [PERSON] відмовився від її отримання (а.с.36). За таких обставин, враховуючи положення ч.9 ст.130 ЦПК України, він вважається повідомленим про розгляд справи. Враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг; сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 цього Закону). Встановлено, що 18.10.2019р. [PERSON] звернувся до Одеського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного, на підставі якої наказом останнього №НТ191023 від 23.10.2019р. відповідачу було надано статус безробітного і, починаючи з 25.10.2019р., розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується заявою відповідача (а.с.11) та витягом із наказів про прийняті рішення по особі (а.с.12-13). Так, згідно довідки, виданої Одеським міським центром зайнятості 17.03.2020р., [PERSON] було нараховано та виплачено за жовтень-листопад 2019 року допомогу по безробіттю в сумі 648,04грн. (а.с.26). При здійсненні позивачем верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої відповідачем до центру зайнятості, згідно Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016р. №136, було встановлено факт виконання відповідачем оплачуваної роботи (надання послуг) за договором цивільно-правового характеру, укладеним ним з ТОВ «Венбест» від 28.10.2019р. №49/19. Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №25 від 27.02.2020р. встановлено, що між замовником ТОВ «Венбест» та виконавцем [PERSON] складено цивільно-правовий договір від 28.10.2019р. №49/19, за яким останній після виконання ним роботи у період з 28.10.2019р. по 31.10.2019р. отримав винагороду в сумі 900грн. (а.с.14-15). Позивачем на адресу відповідача 18.03.2020р. була направлена претензія про відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с.20-21), яка залишилась відповідачем без задоволення. Враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідач добровільно не повернув позивачу безпідставно отриману ним допомогу по безробіттю в сумі 648,04грн., вона підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 2102,00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved