Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

18.04.2016 року ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором від 17.05.2011 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 21489 грн. 82 коп., яку банк просить стягнути з позичальника разом із судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.05.2011 року шляхом підписання відповідачем заяви про надання кредиту, між сторонами укладено кредитний договір. За умовами договору банк відкриває позичальнику відповідачу картковий рахунок, надає платіжну картку, зараховує на відкритий рахунок грошові кошти та встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 5500 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією в розмірі 30% річних на залишок заборгованості та щомісячної комісії. Позичальник зобовязався проводити погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на карту або шляхом списання коштів з дебетової картки, а також сплачувати відсотки та оплачувати комісії щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 31.01.2016 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 4992 грн. 49 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12399 грн. 09 коп.; - заборгованості за пенею та комісіями в розмірі 2598 грн. 72 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та пеню в розмірі 5% від суми заборгованості. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 1499 грн. 52 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобовязань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2016 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved