Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

18.02.2014 року позивач звернулась із позовом про поновлення строку для прийняття спадщини та встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], який за життя не склав заповіту, а після його смерті позивач фактично вступив у спадщину, безперешкодно користується майном померлого, адже між ним та відповідачами, як близькими родичами, існує домовленість про це. Стосовно юридичного оформлення спадщини, то позивач в шестимісячний термін, після смерті батька, склав відповідну заяву та передав її відповідачам, які запевнили його, що передадуть її разом із своїми заявами до нотконтори та займуться оформленням спадщини. Позивач був впевнений, що виконав необхідні дії для прийняття спадщини. Необхідності в отриманні свідоцтва про спадщину у позивача не було і лише в листопаді 2013 року він звернувся до Першої Первомайської державної нотконтори за свідоцтвом і взнав, що його заява про прийняття спадщини до нотконтори не надходила і він повинен звертатись до суду з питання продовження строку прийняття спадщини. Позивач звернувся до відповідачів, але вони проігнорували його звернення. Вважає, що причини для поновлення строку прийняття спадщини є поважними, адже він вважав,що виконав всі дії для прийняття спадщини, проте був введений в оману відповідачами,які скориставшись цим оформили спадщину на себе всупереч його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, а його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі, доповнивши, що позивач користується гаражем який належить його батькові, а заяву про прийняття спадщини він передав своїй матері - [PERSON] - відповідачці по даній справі, а другим відповідачем являється брат позивача. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав та в його задоволені просив відмовити, так як доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини є обман інших спадкоємців та його юридична неграмотність не свідчать що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.4 вказаної статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Ст. 1261 ч.1 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Ст. 1270 ч.1 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1269 ч.ч.1.2 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1272 ч.ч.1.3 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із копій свідоцтва про народження(а.с.5) та смерть(а.с.7) видно, що батьком позивача є [PERSON], який помер [INFO] року, а згідно листа Першої Первомайської державної нотконтори від 7.04.2014 року(а.с.43)після його смерті спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем та його представником не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так як фактично ці причини зводяться до юридичної необізнаності, хоча із позовної заяви видно, що [PERSON] знав про необхідність звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін, в зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed