Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 грудня 1989 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №171. В обґрунтування позову зазначив, що з 29.12.1989 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, відносини поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, прізвище просила залишити без змін. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1989 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Спору про розділ майна між сторонами немає. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, проти чого не заперечувала відповідачка [PERSON] В, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки у заяві позивач просив не стягувати з відповідачки судовий збір на його користь, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір з відповідачки не стягується.

Outcome: approved