Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

18.08.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказано, що з прилюдних торгів в системі «СЕТАМ» була реалізована ? частки квартири [ADDRESS], яка належала її сину [PERSON], реалізація здійснена на виконання вироку щодо конфіскації належного йому майна. Але, позивачка є співвласницею іншої ? частки вказаної квартири, тому вважає, що згідно ст.366 ЦК України таке відчуження можливе тільки у випадку виділення частки її сина в натурі і після того, як вона, як співвласник квартири, відмовиться від придбання частки боржника. Вважає дії відповідачів незаконними, оскільки в неї було переважне право на придбання цієї частки, та просить визнати результати та протокол прилюдних торгів недійсними. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували та пояснили, що державна виконавча служба та ДП «Інформаційний центр» діяли в порядок та у спосіб визначений законодавством та нормами Закону України «Про виконавче провадження», просили в позові відмовити. Представник відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі ВДВС) [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що вони діяли в порядок та у спосіб визначений законодавством та нормами Закону України «Про виконавче провадження», посилання позивача на норми ч.2 ст.366 ЦК України є помилковим, оскільки сторонами виконавчого провадження не виступав кредитор співвласника майна, а реалізація проводилась в порядку виконання конфіскації засудженого [PERSON] на підставі вироку суду, просили в позові відмовити. Також ВДВС надано письмові заперечення, де викладена аналогічна правова позиція (а.с.74-76). Представник Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України [PERSON]В в судовому засіданні проти позову заперечила та надала пояснила, аналогічні тим, що надала представник ВДВС, просила в позові відмовити. Також ДП «Інформаційний центр» надано письмові заперечення, де викладена аналогічна правова позиція (а.с.50-51). Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.05.2013 року до Заводського ВДВС надійшла заява Державної податкової служби України про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом № 0814/7903/2012 виданого 29.01.2013 Ленінським судом м. Запоріжжя про конфіскацію ? частини квартири № 31 по вул. Історичній в. м. Запоріжжя, яка на праві власності належить [PERSON]. 18.05.2013р. у відповідності до ст.ст. 17, 18, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження про конфіскацію ? частини вищезазначеної квартири, що належить боржнику, та копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією у відповідності до п.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до тієї ж статті - боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження за адресою,зазначеною у виконавчому документі. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено що боржник [PERSON] фактично перебуває у Виправній Колонії № 49 за адресою: 28312, с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області. За вищезазначеною адресою державним виконавцем повторно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.06.2013 року при примусовому виконання виконавчого документа державним виконавцем складено акт опису та арешту майна ? частини квартири [ADDRESS]. Акт опису та арешту майна направлено боржнику за місцем його фактичного перебування. 20.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на ? частини вказаної квартири, що належить [PERSON] Зазначена постанова направлена до Реєстраційної служби ЗМУЮ для проведення реєстрації обтяження. 19.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про «призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні», яка отримана експертом для подальшого виконання. 20.09.2013 року до Заводського ВДВС надійшов звіт експерта про результати оцінки ? квартири [ADDRESS] ( визначено вартість 65 590 грн). Висновки, щодо оцінки майна направлені за місцем перебування боржника. 14.10.2013року від боржника отримано заяву про заперечення щодо результатів оцінки. У відповідь державним виконавцем боржнику надіслано лист про надання реквізитів для перерахування витрат на проведення рецензування із зазначення суми грошових коштів, які необхідно перерахувати на депозитний рахунок Заводського ВДВС для проведення рецензування. 21.01.2013р. до Головного управління юстиції державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна для подальшої її погодження та призначення торгівельної організації. В подальшому пакет документів щодо реалізації арештованого майна було повернуто до Заводського ВДВС. Після закінчення строку дії звіту про оцінку арештованого майна від 16.09.2013 18.04.2014 року державним виконавцем повторно призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 30.04.2014р. до Заводського ВДВС надійшов оновлений звіт про оцінку. Результати оцінки направлено сторонам виконавчого провадження(72\~358 грн). Заперечення, щодо оцінки не надходили. 25.09.2014 до Головного управління юстиції державним виконавцем повторно направлено заявку на реалізацію арештованого майна для подальшої її погодження та призначення публікації на СЕТАМ - система електронних торгів арештованим майном згідно наказу Міністерства Юстиції України № 656/6 від 16.04.2014. 16.10.2014р. на сайті СЕТАМ опубліковано оголошення, щодо реалізації ? частини спірної квартири та порядку участі у торгах. Згідно електронного протоколу № 11909 від 17.11.2014р. торги не відбулися. ( розділ III пункт 3,4 «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів»). 21.11.2014р. державним виконавцем проведено уцінку арештованого майна на 20 %, тому нова стартова ціна склала 57 886,40 грн.(розділ VI «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів»). 25.11.2014р. на сайті СЕТАМ опубліковано оголошення, щодо уцінки майна та проведення повторної реалізації ? частини квартири, що належить [PERSON] Р. Г. 13.01.2015р. на депозитний рахунок заводського ВДВС надійшли кошти від реалізації арештованого майна у повному обсязі. 17.01.2015р. на адресу ВДВС надійшов протокол № 27247 від 25.12.2014р., згідно з яким Торги є такими, що відбулися. Переможцем торгів є [PERSON], тобто відповідач по цій справі. 16.01.2015 кошти які надійшли від реалізації майна перераховані до державного бюджету Ленінського району, згідно реквізитів, наявних у виконавчому документі. 21.08.2015р. Заводським ВДВС було складено акт про проведення електронних торгів, з якого вбачається, що [PERSON], як переможець електронних торгів, вносив платежі за обєкт реалізації в сумі 2894,32 грн. як гарантійний внесок та 54992,08 грн. як кінцевий платіж за придбане з торгів майно. Постановою ВДВС від 25.08.2015р. виконавче провадження щодо конфіскації ? частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], було закінчено. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження, копії якого долучені до матеріалів справи (а.с.77-113). Отже, при вчиненні вищезазначених виконавчих дій співробітниками Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були дотримані вимоги ст.ст.17, 18, 19, 25, 27, 31, 52, 57, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та норми Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 656/5 від 16.04.2014р. Суд вважає помилковим посилання позивачки [PERSON] на норми статті 366 ЦК України стосовно необхідності виділення частки [PERSON] в натурі, оскільки зазначена норма регулює правовідносини та застосовується тільки у випадку, якщо при задоволенні потреб кредитора виявилось недостатньо майна боржника, то кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, що прямо зазначено у ч.1 ст.366 ЦК України. По цій справі судом були встановлені інші обставини та правовідносини, оскільки стороною виконавчого провадження у якості стягувача виступав не кредитор співвласника майна, а держава. Реалізація майна проводилась примусово, а саме по виконанню конфіскації всього майна, яке належало [PERSON], на користь держави, згідно вироку по кримінальній справі за виконавчим документом № 0814/7903/2012 виданого 29.01.2013 Ленінським судом м. Запоріжжя про конфіскацію ? частини квартири № 31 по вул. Історичній в. м. Запоріжжя, яка на правах власності належить [PERSON]. Є помилковим також твердження позивачки про її право на переважне право купівлі частки у вищезазначеній квартирі, оскільки відповідно до ч.1 ст.362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, крім випадку продажу з публічних торгів. А з матеріалів справи якраз і вбачається, що реалізація ? частки квартири, що належала [PERSON], проводилась саме з публічних торгів в ході виконання вироку суду щодо конфіскації належного йому майна. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є незаконними, необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed