Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

19 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки розмір утримання, яке надає платник аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини, зважаючи при цьому на зміну мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить суд змінити розмір аліментів визначених рішенням суду, ухваливши рішення про їх стягнення з [PERSON] на її користь на утримання доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач позов підтримала із підстав зазначених в ньому та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Відповідач позов визнав частково, просив зменшити суму аліментів, оскільки не працює та не зможе сплачувати аліменти. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], батьками якої в Свідоцтві про народження записані сторони спору (а.с.5). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2013 року по справі №278\\927\\13-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не повідомив суд про наявність інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які сплачує [PERSON] за рішенням суду на утримання дитини, не відповідає його обов'язку як батька дитини на забезпечення її потреб. У зв'язку з цим розмір аліментів слід змінити, при цьому визначивши їх розмір на рівні 1200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідає обов'язку батька на забезпечення потреб дітей, при цьому відсутність достатнього заробітку не звільняє його від надання утримання дитини в належному розмірі. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial