Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

18 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 лютого 2016 року вона позичила [PERSON] жительці с.Ставчани Хотинського району Чернівецької області кошти в сумі 17000 гривень на термін до 28 березня 2016 року. На підтвердження укладеного договору позики [PERSON] надала їй розписку. Також відповідачка [PERSON] в даній розписці гарантією виконання зобов'язання за договором позики вказала житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить їй на праві власності. Однак зазначає, що відповідачка з часу строку повернення і по даний час борг їй не повернула та на її неодноразові прохання повернути добровільно борг відмовляється. Вважає, що своїми неправомірними діями відповідачка в справі [PERSON] не виконала умови визначені змістом зобов'язання, та не повернула борг в сумі 17000 гривень, чим порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь борг у сумі 17000 гривень та судові витрати в справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Судом встановлено, що 28 лютого 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передала відповідачці грошові кошти в розмірі 17000 гривень. Також судом встановлено, що отримані кошти відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути позивачу в повному обсязі в строк до 28 березня 2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення зазначеного договору позики та його умов відповідач [PERSON] написала власноручно позивачу розписку, якою посвідчила передання останній грошової суми в розмірі 17000 гривень, та в якій зобов'язалася повернути вищевказану суму в строк до 28 березня 2016 року. Згідно із ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Проте, як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення до суду відповідач [PERSON] борг позивачу так і не повернула. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику - кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором між ними. Отже, як встановлено судом, жодних дій, щодо виконання свого зобов'язання з повернення боргу відповідачем [PERSON] на сьогоднішній день не вчинено. Крім того, як було встановлено судом, та вбачається із заяви відповідача про визнання позову суму боргу остання визнає в повному обсязі, згідна повернути кошти, які отримала в борг, проте в даний час не має змоги цього зробити. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору чи закону. Також судом встановлено, що у відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України строки позовної давності позивачем не пропущені. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 17000 гривень. Також у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 гривень, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: approved