Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

19.11.2018 позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 19261,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 10.02.2007 по 17.05.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі та від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 18.02.2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання вищевказаних дітей. Також позивачка вказує, що у період з 2014 по 2016 рік їхня дочка [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні в дитячому офтальмологічному відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а з 08 лютого 2016 року і по теперішній час вказана дитини перебуває на амбулаторному лікуванні Міжнародному медичному центрі «Офтальміка». \~ \~ \~ \~ Крім того [PERSON] зазначає, що за період лікування дитини у ММЦ «Офтальміка» нею було витрачено 38523 гривні, що підтверджуються відповідними довідками, фіскальничими чеками та товарними накладними. З урахуванням понесених додаткових витрат на дитину та витрат на лікування дитини просить суд стягнути з відповідача половину від понесених нею витрат на лікування дитини, тобто 19261,00 гривень. Позивач в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 61). У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню,\~з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У відповідності до рішення Коломацького районного суду Харківської області від 18.02.2010 (Справа № 2-44/2010) з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.02.2010 до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно договору № 953 від 02.02.2016 про надання медичних послуг між ТОВ «Міжнародний медичний центр ОФТАЛЬМІКА» та матірю [PERSON] [PERSON] та додатком до нього вбачається, що спільна донька сторін [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні у ТОВ «Міжнародний медичний центр ОФТАЛЬМІКА» (а.с. 11-16). Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 08.02.2016 вбачається, що [PERSON], [INFO] встановлено діагноз прогресуюча міопія середньої тяжкості з астигматизмом обох очей та їй рекомендовані лінзи Paragon CRT 100 (а.с. 20). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 08.10.2016 за № 21931 вбачається, що [PERSON], [INFO] рекомендовано продовжувати носіння лінзи Paragon CRT 100 (а.с. 21) Як вбачається з фіскальних чеків за період з 08.02.2016 по 25.08.2018 позивачкою було здійснено покупку лінз Paragon CRT 100 на загальну суму 25097 гривень, а саме: у 2016 році 10200 гривень, у 2017 році 5350 гривень, у 2018 році 9547 гривень (а.с. 25-27). Крім того, відповідно до довідки № 2 від 10.04.2018 також вбачається, що позивачкою у 2017 році було витрачено на лікування очей [PERSON], [INFO] 9500 гривень (а.с. 28). Також позивачкою надані до суду товарні накладні за період з 09.05.2016 по 20.09.2018 про покупку розчинів для контактних лінз «One Step (Sauflon)» та «UNICA SENSITIVE (AVIZOR)» на загальну суму 3966 гривень (а.с. 29-36). Таким чином, за період з 16.02.2016 року по теперішній час витрати позивача на придбання ліків для дитини та її лікування становлять 38563 гривні 00 копійок. Отже, оскільки відповідні витрати вже понесені позивачем та підтверджуються копією чеків, довідкою та товарними накладними які містяться в матеріалах справи, то половина витрат відповідно до положень ст. 141 СК України складає 19621,5 гривень (25097 + 9500 + 3966 = 38563 / 2). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках. Зважаючи на те, що суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог та приймаючи до уваги той факт, що витрати позивача на придбання ліків для дитини та її лікування підтверджені документально,\~суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину у розмірі 19621 гривень 00 копійок. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved