Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

19 жовтня 2020 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з заявою про усиновлення. 11 грудня 2020 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з уточненою заявою про усиновлення. На обґрунтування вимог заявники посилалися на те, що з 28 квітня 2012 року перебувають в шлюбі, спільних дітей вони не мають. 27 лютого 2020 року вони звернулися до Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради із письмовою заявою про бажання усиновити дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування віком від 0 до 2 років з відсутністю невиліковних хвороб. З цього часу вони перебувають на обліку у Службі у справах дітей Новомосковської міської ради як кандидати в усиновлювачі, пройшли навчання з питань виховання дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування. Зазначили, що ними було прийняте рішення про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , мати якої [PERSON] позбавлена батьківських прав, а батько дитини [PERSON] , в свідоцтві про народження зазначений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою матері). Наразі, згідно наказу начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 14-в від 04.08.2020 року, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка позбавлена батьківського піклування, тимчасово влаштовано до їх родини за адресою: [ADDRESS] . Заявники зазначають, що вони піклуються про дитину, утримують її займаються вихованням та матеріальним забезпеченням. Заявники [PERSON] і [PERSON] зазначили, що вони офіційно працевлаштовані, згідно довідок про їх доходи, сума сукупного доходу на кожного члена сім`ї з урахуванням дитини, яка усиновлюється становить більше, ніж установлений законодавством прожитковий мінімум. За місцем роботи та проживання вони характеризуються позитивно, ведуть здоровий спосіб життя, до кримінальної відповідальності не притягалися, за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами. З висновками про стан здоров`я дитини вони ознайомлені, з правовими наслідками усиновлення обізнані. У зв`язку з наведеним, [PERSON] і [PERSON] просили суд: -ухвалити рішення про усиновлення ними, громадяномУкраїни [PERSON] і громадянкою України [PERSON] , малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Новомосковськ, актовий запис про народження № 483, складений 01 листопада 2019 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме: - в графі відомості про матір дитини вказати [PERSON] , [INFO] , громадянку України, уродженку м. Новомосковськ Дніпропетровської області; - в графі відомості про батька дитини вказати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області; - змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; - змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; - змінити ім`я дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». - дату народження та місце народження дитини залишити без змін. Ухвалою суду 22 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі. В судовому засіданні заявники [PERSON] і [PERSON] , кожен окремо, пвдтримали заяву, посилались на підстави звернення до суду, викладені в заяві, свої вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської областів судовому засіданні зазначила, що вважає вимоги заявників такми, що підлягають задоволенню, посилалася на те. що не встанволено будь-яких перешкод для усиновлення дитини.. Представник заінтересованої особи - Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не зявився, згідно заяви просив суд розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши заявників, представника заінтересованої особи, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно до вимог статей 310-314 ЦПК України, цивільні справи про усиновлення розглядаються в порядку окремого провадження за місцем проживання (перебування) дитини. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 79. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2012 року. Подружжя [PERSON] і [PERSON] не мають дітей. Встановлено, що з 27 лютого 2020 року заявники перебувають на обліку у Службі у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради як кандидати в усиновлювачі дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування віком від 0 до 2 років з відсутністю невиліковних хвороб, пройшли навчання з питань виховання дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується довідкою Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 17/2020 від 17 лютого 2020 року. Подружжя виявило бажання усиновити малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зігдно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 2020 року, [PERSON] народилася [INFO] у місті Новомосковську Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 483, складений 01 листопада 2019 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до ст. 207 Сімейного Кодексу України, 1. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. 2. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. На підставі ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.07.2004 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20.07.2012 року Новомосковським МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявники [PERSON] і [PERSON] не мають медичних, психічних, психологічних перешкод для усиновлення малолітньої дитини, не притягалися до кримінальної відповідальності, не перебувають на обліку у лікарів нарколога, психіатра, мають належні доходи, житло, всі умови для виховання та проживання дитини, що підтверджується відповідними довідками. Заявники ознайомлені із станом здоров'я дитини, що підтверджується відповідним висновком. Заявник [PERSON] працює на посаді оператора поста керування станом холодного прокату у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Потокі Центр», його дохід за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року склав 33 804,07 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи № ПГ000000020 від 16 грудня 2019 року. Заявник [PERSON] працює медсестрою у Комунальному підприємстві «Новомосковська центральна районна лікарня інтенсивного лікування», її дохід за період з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року склав 32 085,89 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи № 28 від 03 березня 2020 року. Судом встановлено, що родина [PERSON] проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , власником будинку у відповідності до договору купівлі-продажу серії ННВ № 527070 від 24.05.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком А.Г. за реєстровим № 1-909 є заявник [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125421257 від 26 травня 2018 року. Будинок має загальну площу 52,2 кв.м., житлову площу 25,2 кв.м., в житловому приміщенні є всі необхідні меблі та речі, побутова техніка, та все, що необхідне для проживання та виховання дитини, жиле приміщення утримується в належному санітарному стані, що зафіксовано в акті обстеження житлово-побутових умов від 27 лютого 2020 року. Встановлено, що згідно наказу начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 14-в від 04.08.2020 року, малолітню дитину позбавлену батьківського піклування [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до родини заявників [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 1692/0/2-20 від 20 жовтня 2020 року, заявники не мають протипоказань до усиновлення малолітньої дитини, усиновлення доцільне та буде відповідати інтересам дитини. У відповідності до ст. 211 СК України, 1. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. 2. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. 3. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. 4. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. 5. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. 6. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. 7. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. На підставі ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статті 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187,324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом встановлено, що заявники відповідають вимогам ст. 211 Сімейного Кодексу України, що пред`являються до усиновлювачів, також, судом не виявлено підстав, зазначених ст. 212 СК України, які перешкоджають усиновленню. На підставі ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріально. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Судом встановлено, що мати дитини - [PERSON] позбавлена батьківський прав у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2020 року. Рішення набрало законної сили 27 серпня 2020 року. Батько дитини - [PERSON] в свідоцтві про народження дитини записаний згідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00025254844 від 17 січня 2020 року. Пунктом 4 частини 1 статті 219 Сімейного кодексу України передбачено, що 1. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; Оскільки мати дитини позбавлена батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, усиновлення провадиться без згоди матері дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Оскільки малолітній [PERSON] , [INFO] не виповнилося ще 2-х (двох) років, суд приходить до висновку, що вона не може у зв`язку з віком усвідомити факт усиновлення, а тому усиновлення проводиться без згоди дитини. Згіднозістаттею 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно до ст. 229 СК України, 1. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. 2. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. 3. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. На підставі ст. 231 СК України, 1. Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. 2. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. 4. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 224 СК України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен покладатися обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 вказаної Конвенції визначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов переконання, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , не суперечить її інтересам, заявники фізично здорові, здатні створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажають усиновити дитину, спроможні забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і можуть бути її усиновлювачами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved