Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

19.10.2015 року позивачка звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.09.2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з непорозумінням один одного та різними поглядами на життя. Відповідач вчиняє сварки та бійки. Шлюбні відносини фактично припинилися в травні 2015 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу у зв'язку з вищезазначеним є неможливим. Посилаючись на викладені вище обставини просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Лист повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, за закінченням терміну зберігання, в судове засідання відповідач не з'явився. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. [PERSON] та [PERSON], 18.09.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №93 від 18.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 18.09.2010 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.2011 року (а.с.7). Письмові доводи позивачки, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, сторони з травня 2015 року остаточно припинили шлюбні відносини. Тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка виявила бажання залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», що є її правом. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки також підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved