Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

17 червня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 5900,00 грн., судові витрати по справі просила покласти на відповідача. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказала на те, що нею було надано в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 5900,00 грн. Зазначена обставина підтверджується борговими розписками, складеними відповідачем власноручно та підписаними ним, а саме: від 26.03.2014 року, згідно якої відповідач зобов'язувався повернути позивачу грошову суму в розмірі 5500,00 грн. до 26.04.2014 року; від 02.04.2014 року, згідно якої відповідач зобов'язувався повернути позивачу грошову суму в розмірі 400,00 грн. до 01.05.2014 року. Позивачем було надіслано відповідачу лист-вимогу від 06.05.2014 року про повернення грошових коштів у розмірі 5900,00 грн., однак [PERSON] проігнорував законні вимоги позивача і не сплатив борг, у зв'язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 26 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики за яким, останній отримав грошові кошти у сумі 5500 грн. 00 коп. На підтвердження укладення договору позики 26 березня 2014 року позивачу була надана розписка про отримання суми позики у розмірі 5500,00 грн., яку [PERSON] зобов'язався повернути 26.04.2014 року (арк.с.6). Згідно розписки від 02 квітня 2014 року, [PERSON] отримав від [PERSON] суму позики у розмірі 400,00 грн., яку зобов'язався повернути 01.05.2014 року (арк.с.7). 06 травня 2014 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про повернення суми боргу в розмірі 5900,00 грн., що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення (арк.с.9,10). Встановлено, що до теперішнього часу, грошові кошти, не повернуті. Крім того, в силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обов'язок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника). Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця - позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобов'язання не припинено. Оскільки, у визначений строк, грошові кошти відповідачем не були повернуті, суд, відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення суми боргу за договором позики, підлягає стягненню сума 5900,00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved