Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

19 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що вона проживає в житловому будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована без її згоди, як власника житлового будинку, її колишня невістка - [PERSON]. Остання розірвала шлюб із її сином [PERSON] 28.12.2018 року. Відповідачка не проживає у її будинку з 20.10.2017 року та у добровільному порядку не бажає знятися із реєстрації. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Ухвалою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року відкрито провадження за даним позовом та призначено підготовче судове засідання на 17 січня 2019 року. 17 січня 2019 року проведено підготовче судове засідання без участі сторін, ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 лютого 2019 року. В судовому засіданні 04 лютого 2019 року позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, зазначили, що відповідачка, починаючи з жовтня 2017 року, не проживає в будинку [ADDRESS], а тому просили суд позов задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що дійсно в жовтні 2017 року вона на вимогу позивачки після сварки та погроз залишила будинок разом з сином [PERSON], забравши при цьому частину своїх речей. Інша частина її речей по сьогоднішній час знаходиться в будинку, зокрема мебельний гарнітур та одяг. Весною 2018 року вона вживала заходів, щоб повернутись проживати в будинок, зокрема розмовляла про це з колишнім чоловіком - сином позивачки, проте від нього в її сторону звучали погрози, якщо вона спробує повернутись чи забрати свої речі. Крім того, вона кілька разів приходила до спірного будинку, проте не мала можливості зайти всередину, так як всі двері були зачинені. На даний час її сини зареєстровані по [ADDRESS] а син [PERSON] залишився проживати за вказаною адресою. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та не визнавати її такою, що втратила право користування житловим будинком, оскільки протягом спільного 16-тирічного життя з сином позивачки вони спільною працею доклали багато зусиль до приведення спірного житла в його теперішній стан. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є зятем позивачки і в жовтні місяці йому, зі слів його дружини, стало відомо, що відповідачка [PERSON] погрузила свої речі в автомобіль та виїхала з будинку тещі - [PERSON] В подальшому він не бачив відповідачку в господарстві [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивачки, йому відомо, що з жовтня 2017 року [PERSON] не проживає в будинку позивачки, протягом року він одного разу був в будинку [PERSON] та речей [PERSON] там не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, їй відомо, що з жовтня 2017 року [PERSON] не проживає в будинку позивачки, нещодавно вона була в будинку [PERSON] та речей [PERSON] там не бачила. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сином відповідачки та онуком позивачки. В жовтні 2017 році він був присутній при тому, як [PERSON] в ході скандалу вигнала з дому його матір. Вони зібрали частину належних їм речей, а інша частина - залишилась в будинку. Згодом, через деякий проміжок часу його батько [PERSON] прийшов до них додому та забрав певні речі, які вони взяли при переїзді. Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28.12.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №1633 від 23.08.2016 року, виданої Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] В житловому будинку зареєстровані та проживають: [PERSON] - власник будинку, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, зареєстрований але не проживає, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внук, [PERSON] - внук. Відповідно до довідки №374 від 05.03.2018 року, виданої Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] не проживає з 20.10.2017 року по дату видачі довідки - 05 березня 2018 року. Згідно довідки №2170 від 12.12.2018 року, виданої Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, у сільській раді відсутні згода щодо реєстрації місця проживання [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS]. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з позовних вимог, в якості підстави позову [PERSON] посилається на ст.ст. 72, 116 Житлового кодексу України та ст. 391 ЦК України. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка вселилась в спірне житлове приміщення як член сім'ї власника, а тому до вказаних правовідносин підлягає застосуванню спеціальна норма. При цьому розірвання шлюбу з сином позивачки не веде до автоматичного припинення права на житло. У відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду на підставі належних та допустимих доказів, зокрема показів неповнолітнього свідка [PERSON], а також пояснень відповідачки, підтверджено, що [PERSON] припинила проживання в житловому будинку [ADDRESS] в жовтні 2017 року не з власної волі, а на вимогу позивачки. В подальшому [PERSON] вживала заходів щодо вселення в спірне майно, які, проте, були безрезультатними. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність поважних причин непроживання [PERSON] в спірному житловому будинку у вигляді об'єктивних перешкод для неї. Крім того, суд, при вирішенні справи по суті бере також до уваги й той факт, що по сьогоднішній час належні [PERSON] побутові речі, одяг та меблі знаходяться в житловому будинку [ADDRESS]. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed