Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

19.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У позові зазначено, що згідно вироку Зміївського районного суду Харківської області від 23.09.2013 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням ст.70 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки із дворічним випробуванням на підставі ст.75 КК України. Згідно ч.5 ст.74 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 10000 грн. компенсації моральної шкоди, у задоволенні іншої частини позову відмовлено. Цим вироком встановлено, що 17.05.2008 близько 19 години 30 хвилин [PERSON], [PERSON] прийшли до квартири №132, розташованої в будинку №13 по вул. К. Маркса в сел. Комсомольський Зміївського району Харківської області після чого, використовуючи незначний привід з хуліганських спонукань з особливою зухвалістю, що виразилася в груповому нападі, висловлюючи в нецензурній формі погрози фізичної розправи [PERSON], виражаючи явну зневагу до діючих у суспільстві нормам моралі та поведінки, стали навмисне наносити удари кулаками в область голови і тулуба останнього. [PERSON] був наляканий і обурений діями [PERSON] і [PERSON], почав кликати на допомогу членів своєї сім'ї. На його поклик зі своєї квартири вибігли син [PERSON] і його дружина [PERSON], які спробували зупинити нападників. В результаті хуліганських дій [PERSON] і [PERSON] [PERSON] умисно заподіяно тілесні ушкодження - садна і гематоми на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, гостру черепно-мозкову травму, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров'я, закритий чрезвертельний осколковий перелом лівої стегнової кістки з відривом малого вертеля, зі зміщенням фрагментів, стан після операції з приводу вищевказаного перелому і наявності кісткової мозолі, закритий перелом 9-го ребра справа в задньому відділі грудної клітки, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, [PERSON] синці на передній поверхні правого і лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Припинені були хуліганські дії тільки тоді, коли [PERSON] штовхнув зі сходової площадки [PERSON], де той вдарився об стіну, отримавши внаслідок дій [PERSON] - закритий чрезвертельний осколковий перелом лівої стегнової кістки з відривом малого вертеля, зі зміщенням фрагментів, стан після операції з приводу вищезгаданого перелому і наявності кісткової мозолі, закритий перелом 9-го ребра справа в задньому відділі грудної клітки, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров'я. Позивачка вказала, що її чоловік [PERSON] протягом шести років добивався того, щоб [PERSON] поніс покарання, при цьому відповідач навмисно затягував та ухилявся від слідства. Обурений такою поведінкою відповідача [PERSON] звертався у різні інстанції. Добровільно [PERSON] не відшкодував йому шкоду. 13.11.2014 року він звернувся із заявою про примусове виконання судового рішення в частині стягнення компенсації моральної шкоди. [PERSON] зазначила, що більше шести років життя її чоловіка перетворилось у катування, оскільки він переносив фізичний біль внаслідок травмування відповідачем та моральних страждань внаслідок безрезультатних спроб справедливо покарати [PERSON] за вчинене. Позивака вказала, що її чоловік змінився, що вплинуло на їх сімейне життя, і як наслідок, й вона морально страждала, що спричиняло головний біль, перепади тиску, болі в суглобах, депресію. У 2013 році [PERSON] переніс транзиторну ішемічну атаку з лівосторонньою пірамідною недостатністю, у тому ж році йому було ампутовано ліву нижню кінцівку через облитетируючий атеросклероз судин, як наслідок травми лівої ноги, завданої [PERSON] Чоловікові було призначено 2 групу інвалідності. 16.08.2014 року йому було придбано милиці по 248 грн. за одну та палицю, вартістю 205 грн., а всього на суму 701 грн. 17.01.2015 року стан [PERSON] погіршився, його швидкою медичною допомогою було направлено до терапевтичного відділення Комсомольської міської лікарні. Для лікування чоловіка було придбано ліків на загальну суму 6354,80 грн. Однак, 29.01.2015 року [PERSON] помер через гостре порушення кровообігу, гострий транснуральний інфаркт нижньої стінки міокарду задньої стінки лівого желудочка серця з переходом на бокову стінку. Як вказала позивачка, зі смертю чоловіка вона втратила сенс життя, перебуває у нервовому стресі, відчуває головний біль, безсоння, що змусило її пройти курс лікування. Для лікування вона придбавала ліки на 701,95 грн. [PERSON] вказала, що діями [PERSON] по спричиненню їй тілесних ушкоджень спричинено матеріальну шкоду та моральні страждання. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] 7757,75 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. компенсації моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка в ході пояснень зазначила, що вирок суду, яким з [PERSON] стягнуто 10000 грн. моральної шкоди не виконано, тому вона просить на її користь стягнути вказану суму. Крім того, на лікування [PERSON], що на думку позивачки, було пов'язано з обставинами 17.05.2008 року, були витрачені кошти, які необхідно стягнути з відповідача. Тобто, фактично вона наполягала на виконанні вироку суду. У подальшому, [PERSON] звернулась із уточненим позовом в якому посилаючись на ті ж обставини, просить стягнути з відповідача 7757,75 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. компенсації моральної шкоди, які підлягали виплаті померлому спадкодавцю [PERSON] В суді [PERSON] відмовилась від позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, наполягала на задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] 10000 грн. компенсації моральної шкоди, яку було стягнуто на підставі вироку суду, і який в цій частині не виконаний. Позивачка зазначила, що є спадкоємицею після смерті чоловіка, їх з [PERSON] діти відмовились від спадщини на її користь. [PERSON] і його представник адвокат [PERSON] позов не визнали, пояснив, що [PERSON] не має права на отримання компенсації моральної шкоди, яку було спричинено іншій особі її чоловіку [PERSON] Крім того, як зазначив [PERSON], [PERSON] повинна надати свідоцтво про право на спадщину, щоб вимагати стягнення на її користь 10000 грн. Представник ВДВС Зміївського РУЮ в Харківській області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заперечень не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.09.2013 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням ст.70 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки із дворічним випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України. Згідно ч.5 ст.74 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 10000 грн. компенсації моральної шкоди, у задоволенні іншої частини позову відмовлено за недоведеністю.( а.с.22-32) Вирок набрав законної сили. Зміївським районним судом Харківської області 04.11.2014 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. ( а.с.36) 12.11.2014 року [PERSON] звернувся до ВДВС Зміївського РУЮ в Харківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження і примусове виконання вишевказаного судового рішення. ( а.с.35) Зараз виконавче провадження зупинене у зв'язку зі смертю стягувача. [PERSON] помер 29.01.2015 року в сел.Комсомольське Зміївського района Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 478060. ( а.с.47) На момент смерті [PERSON] вирок суду в частині стягнення на його користь 10000 грн. з [PERSON] не виконано. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] ( а.с. 102,103) Відповідно до ст.1 Закону України « Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів( посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом ч.ч. 1,2,5 ст.8 вказаного Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Ч.1 т.378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження правонаступником. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою для заміни стягувача за конкретних обставин внаслідок правонаступництва у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. [PERSON] як спадкоємиця після смерті стягувача [PERSON] вправі поставити питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] 10000 грн. на підставі судового рішення та виданого виконавчого листа. Тому підстав для задоволення уточненого позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] 10000 грн., які підлягали виплаті померлому [PERSON] за конкретних обставин, не має. Вирішення питання про стягнення 10000 грн. на підставі вироку суду можливе в порядку виконання цього судового рішення, який передбачений Законом України « Про виконавче провадження» та ст.378 ЦПК України, а не шляхом вирішення вказаного позову у загальному порядку. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача проти позову з підстав, що права та обов'язки, що неразривно пов'язані з особою спадкодавця не успадковуються, оскільки позивачка просила стягнути компенсацію моральної шкоди, яку вже було стягнуто судовим рішенням і яку [PERSON] не сплатив [PERSON]

Outcome: dismissed