Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

19 липня 2016 року позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначає, що 03 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (нині ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11260415000, за умовами якого позивач надав останньому кредит в сумі 27500 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок, а [PERSON] зобовязався щомісяця повертати кредит та сплачувати проценти в розмірі 12,4% річних шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 340 доларів США 03 числа кожного місяця та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 02 грудня 2022 року. 07 серпня 2009 року між АКІБ «Укрсиббанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір про переведення боргу за кредитним договором № 11260415000 та додаткова угода до нього про заміну позичальника, внаслідок чого [PERSON] прийняла на себе всі зобовязання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати за кредит. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні 11260415000 так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11414203000. Крім того, у забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON], були укладені договори поруки з [PERSON] № 239854 від 07 серпня 2009 року та з [PERSON] № 239853 від 07 серпня 2009 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах з жовтня 2014 року, чим порушує взяті на себе зобовязання. Про необхідність усунення вказаних порушень відповідачам були направлені вимоги від 26 лютого 2016 року, які досі не виконані. Станом на 06 липня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 24938,32 долари США, з яких 20319,95 доларів США заборгованість за кредитом, 4618,37 доларів США заборгованість по процентам. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з [PERSON] солідарно з [PERSON] та солідарно з [PERSON], а також у дольовому порядку витрати з оплати судового збору в сумі 9294,24 гривень, - по 3098,08 гривень з кожного. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі до суду не прибули. Судові повістки направлялись за зареєстрованою адресою їх проживання що відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦК України. За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 03 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (з 21 грудня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») в особі начальника відділення № 227 [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, був укладений договір про надання споживчого кредиту № 112604150000 та додаткові угоди до нього (далі Договір). За умовами договору АКІБ «Укрсиббанк» надав [PERSON] кредт (грошові кошти) в сумі 27500 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок, строком з 03 грудня 2007 року по 02 грудня 2022 року, а [PERSON] зобовязався належним чином використовувати надані гроші, погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом внесення щомісяця ануїтентних платежів у розмірі 340 доларів США на рахунок згідно графіку платежів (п.п. 1.1, 1.2, 4.1, 4.2 Договору). Згідно п. 1.3.1 Договору процентна ставка за використання кредитних коштів становить 12,4% річних, які нараховуються щомісяця у два етапи за методом 30/360 на суму кредиту, що надана банком і не повернута позичальником відповідно до умов договору. Також встановлено, що 07 серпня 2009 року між [PERSON] (первісний боржник), [PERSON] (новий боржник) та АКІБ «Укрсиббанк» (кредитор) був укладений договір № 1 про переведення боргу, та додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту про заміну позичальника, за умовами яких первісний боржник перевів свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник замінив первісного боржника як зобовязану сторону у договорі про надання споживчого кредиту № 11414203000, укладеного між первісним боржником і кредитором. Новий боржник підтвердила, що умови основного договору їй відомі, вона їх повністю розуміє і погоджується з ними, та прийняла на себе всі зобовязання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також інші зобовязання, що випливають з умов основного договору. На дату укладення договору заборгованість первісного боржника перед кредитором за основним договором складає 26262,61 доларів США. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11260415000 так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11414203000. Крім того, встановлено, що 07 серпня 2009 року у забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] а також [PERSON] були укладені договори поруки №№ 239853 та 239854 відповідно, за умовами яких поручителі зобовязались перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] всіх її зобовязань за основним договором. За п. 1.3 договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Сторони погодили, що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із подій, яка настане раніше. При цьому поручителі [PERSON], [PERSON] були ознайомлені з умовами зазначених договорів поруки, що підтверджується їх особистими підписами у договорах. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому за ч. 4\~ст. 559 ЦК\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Верховний Суд України у справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року зробив правовий висновок про те, що: Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Як вбачається з доданої до позову довідки-розрахунку, станом на 06 липня 2016 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 0011414203000 складає 24938,32 доларів США, з яких 20319,95 доларів США заборгованість за кредитом, 4618,37 доларів США заборгованість за процентами, що свідчить про порушення останньою умов договору кредиту. Також встановлено, що 26 лютого 2016 року позивачем на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] були направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості у розмірі: 2557,86 доларів США прострочена заборгованість, 3778,77 доларів США прострочена заборгованість по процентам, протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення. При цьому останніх попереджено, що у випадку неусунення порушень на 32-й день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення (вимоги), АТ «Укрсиббанк» вимагатиме виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту, а саме, повернення заборгованості з кредиту у повному обсязі та нарахованих процентів, а разом 24098,72 доларів США. Позивач стверджує, що предявлені вимоги залишені відповідачами без задоволення. Доказів, які б спростовували дані твердження, суду не надано. Враховуючи наведене, суд дійшов переконливового висновку, що позивач звернувся до суду з даним позовом, який містить вимогу до поручителів [PERSON], [PERSON] про виконання ними зобовязань за договорами поруки, в межах строку дії поруки. Таким чином, заборгованість за договором споживчого кредиту № 11414203000 в сумі 24938,32 доларів США підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] солідарно з [PERSON] та солідарно з [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 9294,24 гривень, - по 3098,08 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved