Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

19.06.2019 позивач КП «Жовтневе трамвайне депо» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просять стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» матеріальну шкоду у розмірі 3447,85 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.12.2016 о 15-57 год. на пр-ті Московському в м. Харкові відбулася ДТП за участю автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та транспортним засобом ВАЗ 21099, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Через зазначену ДТП 23.12.2016 з 15-57 год. до 18-10 год. створено перешкоду рухові трамваїв маршруту № 6, що підтверджується актом про перерву руху трамваїв від 23.12.2016, складений начальником охорони безпеки дорожнього руху КП «Жовтневе трамвайне депо» Рябцевим Ю .В . за участю представника поліції Куриленка В .В. Своїми діями відповідач спричинив матеріальну шкоду КП «Жовтневе трамвайне депо» у вигляді втрати доходів від простою трамваїв на суму 3447,85 грн., що підтверджується розрахунком збитків під час затримки руху трамваїв, який проведений відповідно до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадку тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів». У зв`язку з вищенаведеним позивач вимушений звернутись до суду з позовом. Представник позивача - Іванова Л.І., яка діє на підставі довіреності, до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2017 №643/447/17 23.12.2016 року о 16год. 00 хв. в м. Харкові, водій [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] в м. Харкові по пр. Московський, 88 з ознаками наркотичного сп`яніння, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21099 д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, чим завдав матеріальну шкоду. Водій [PERSON] від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Останнього визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з порушення Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130, постанова набрала законної сили. Актом про перерву руху від 23.12.2016 з 15-57 год. до 18-10 год. 23.12.2016 створено перешкоду рухові трамваїв маршруту № 6. при зазначених вище обставинах. Втрати від затримки руху по трамваю, згідно акту від 23.12.2016 на ділянці [ADDRESS] складають 3447,85 грн., що підтверджується розрахунком. Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт» тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху. Стаття 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частинами 1,2 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування розміру збитків під час затримки руху позивачем надано розрахунок, зроблений відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року, що є відповідно до ст. 77 ЦПК належним доказом. Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об`єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи. Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягів транспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п.2.1. Методичних рекомендацій). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що тимчасове перешкоджання рухові трамваїв 6 маршруту спричинено дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася з вини відповідача, що встановлена постановою суду від 28.02.2017 та саме внаслідок затримки руху трамваю комунальному підприємству «Жовтневе трамвайне депо» спричинено матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 3447 грн 85 коп. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved