overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

18 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 26. У шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між останніми. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сімї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин з іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Починаючи з лютого 2018 року у звязку із постійними сварками та неможливістю знайти спільну мову вони з відповідачем припинили вести спільне господарство, спроби примиритися до позитивного результату не призвели. Посилаючись на ці обставини, позивач просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заперечень проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що з лютого 2018 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам дітей подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені останнім і документально підтверджені судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

18 червня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою в якій просила розірвати укладений нею шлюб з [PERSON] В позові зазначила, що 24 червня 1990 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Поступово їх стосунки погіршувалися: вони перестали розуміти один одного, стали віддалятися між собою. Крім того чоловік зраджував їй. Фактично вони припинили шлюбні стосунки півтора роки тому, кожен з них диве окремим життям та їх шлюб існує лише формально. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу та підтримання сімейних стосунків не можливі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення та розірвання шлюбу. Пояснив суду, що дійсно з 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньок [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з позивачкою не склалося: через різність характерів між ними часто виникали сварки. З січня 2014 року фони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо один від одного. Причиною цього стало те, що у нього з'явилися інша жінка, а у дружини - інший чоловік. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 24 червня 1990 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Хмельницькому Будинку урочистих подій, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 1061. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття кохання. З січня 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, стали проживати окремо один від одного. За таких обставин, враховуючи категоричну позицію обох сторін щодо небажання перебувати у шлюбі, а також підстави, через які сторони просять розірвати їх шлюб, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

18 червня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Українські національні інформаційні системи» про розподіл майна подружжя, відповідно до якого вирішено частково задовольнити позов. 10 серпня 2015 року від Апеляційного суду Дніпропетровської області на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було повернуто вищевказану цивільну справу для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не зявилися, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2015 року представник відповідача позов визнав, з компенсацією погоджується. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у звязку з чим, визначення вартості кожного із майна та з чого складається стягнута на користь [PERSON] сума в розмірі 1 000 000 грн. не вбачається потрібним. Відповідно до п. 20 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 3\~441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

18 червня 2015 року лікар - психіатр Яремова Т.Ю. звернулася до суду із заявою про надання дозволу здійснити огляд [PERSON] Здійснити такий огляд необхідно у зв'язку з неадекватною поведінкою [PERSON], яка безпричинно погрожує сусідам та їх дітям, не може забезпечити собі основні життєві потреби в побуті, безпричинно звертається до органів міліції та влади з нібито виникаючими їй загрозами. Оскільки [PERSON] добровільно згоди не дає на огляд, живе одиноко, тому просить надати дозвіл на огляд. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримує, підтвердила доводи заяви. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, що є в справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] проживає одиноко, постійно тривалий час безпідставно погрожує розправою сусідам та їх неповнолітнім дітям, в її будинку та у дворі антисанітарія, відсутні нормальні умови для приготування їжі. Дані обставини встановлені з пояснень заявника, з досліджених в суді письмових доказів - заявою жителів та висновку лікаря. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України від 22 лютого 2000 року №1489 «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд особи може бути проведений без її усвідомленої згоди у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи може вчиняти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що є підстави для психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

18 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 09 березня 1984 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з 1994 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] не зявилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згодна, просить після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 325666, виданого Будинком шлюбу міста Жданова Донецької області, актовий запис № 835. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 1994 року. Суд вважає безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині за її бажанням залишити без змін -[PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

18 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] Відповідач на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично з дня реєстрації та на даний час там не проживає. Виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, неможливо оформити субсидію. Позивач являється інвалідом другої групи, а відповідач жодним чином не допомагає їй в побуті. В зв'язку з вищенаведеним просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], згідно копії свідоцтва про право власності № 60073 на дане житло. Крім цього в даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою ЛКП «Тополя-406» з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 3944 від 03.06.2015 року. Згідно акту ЛКП «Тополя-406» № 68 від 04.06.2015 p., у якому мешканці будинку [PERSON] та [PERSON] підтвердили своїми підписами факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] У відповідності до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач без поважних причин більше шести місяців не проживає в квартирі [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернувся до суду до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 20 лютого 1987 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лоєвського райкому Гомельскої області, за актовим записом № 13. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Позивач в судове засідання не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 лютого 1987 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лоєвського райкому Гомельскої області, за актовим записом № 13 (а.с. 3). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернувся до суду до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 21 серпня 2010 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою Харківської області за актовим записом № 58. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2010 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою Харківської області за актовим записом № 58 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до до [PERSON] про стягнення заборгованості , посилаючись на те, що згідно до укладеного договору 25.12.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та [PERSON] уклали кредитний договір № К-1530745 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 58 410.00 грн. на строк з 25.12.2013 року до 24.12.2019 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. Станом на 06.04.2015 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором , в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі на загальну суму 54 297,01 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 54 291,50 грн.; сума заборгованості за відсотками - 5,51 грн.; комісія за ведення кредиту - 0 грн. Просять стягнути з відповідача дану заборгованість. Згідно ухвали Апеляційного суду м.києва від 05.06.2015 року підсудність даної справи визначена Святошинському районному суду м.Києва . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю , проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні підстави. З 23.08.2000 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що було зроблено актовий запис №138 від 23.08.2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області. Від шлюбу позивача з відповідачем вони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом і надалі будуть проживати із позивачем. Шлюб виявився невдалим. За час всього їхнього сумісного життя між позивачем і відповідачем так і не склалися гармонійні сімейні відносини. Між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Окрім цього протягом декількох років чоловік часто не ночує вдома тижнями, а коли з'являється, то тільки на декілька днів або годин , а потім знову зникає. Про причини його відсутності вдома він повідомляти позивача не вважає потрібним. Позивач вважає, що при таких обставинах їхній шлюб носить тільки формальний характер і подальше сумісне життя не можливе. Позивач у судове засідання з'явилась та пояснила, що збереження сім'ї не можливе та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі,. Відповідач в судове\~\~засідання з'явився, проти позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.\~110,112 СК України\~підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню, тому як судом встановлено, що позивач та відповідач з 23.08.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що було зроблено актовий запис №138 від 23.08.2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області. Від шлюбу позивача з відповідачем вони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом і надалі будуть проживати із позивачем. Шлюб виявився невдалим. За час всього їхнього сумісного життя між позивачем і відповідачем так і не склалися гармонійні сімейні відносини. Причиною бажання розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між позивачем та відповідачем, втрата між ними почуттів. Примирення та подальше життя із збереженням сім'ї між ними неможливе.\~ За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~

Outcome: approved