Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

17.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. [INFO] померла її донька - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 10,39 га, що розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. 18.09.2019 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, водночас нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на те, що вона пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Разом з тим, у неї була відсутня об`єктивна можливість у передбачений чинним законодавством шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через тривалу хворобу та перебуванні на лікуванні з 22.10.2018 року по 06.11.2019 року. На підставі викладеного, [PERSON] просила визначити додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після доньки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 21.12.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 15.01.2020 року. Крім того, даною ухвалою з Гуляйпільської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] . В подальшому підготовче судове засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 28.01.2020 року та 11 год. 00 хв. 13.02.2020 року (а.с. 19, 53, 75). Ухвалою суду від 13.02.2020 року за клопотанням представника позивачки - адвоката Крамаренка А.А., до участі у справі в якості співвідповідача було залучено територіальну громаду в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області (а.с. 86). Ухвалою суду від 02.03.2020 року підготовче провадження у справі було закрито і її призначено до судового розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 19.03.2020 року, яке в подальшому було відкладено на 11 год. 30 хв. 07.04.2020 року (а.с. 99, 108). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, додатково повідомивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 110, 115). Представник позивачки - адвокат Крамаренко А.А. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив(а.с. 112). Представник відповідача - територіальної громади в особі Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, у поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, зазначивши при цьому, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 111, 114). Представник співвідповідача - територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, в судове засідання не з`явився про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Також звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, зокрема повідомивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 109, 113). Виходячи з вищевикладеного, а також положень статей ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд справи здійснювати у відсутність вказаних учасників справи за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали цивільної та спадкової справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з роз`яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року (далі -Постанова), особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Запоріжжі у віці 52 роки померла [PERSON] (а.с. 9). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00023971030 від 18.09.2019 року, вбачається, що матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с. 36). Виходячи з даних вказаних у свідоцтві про реєстрацію шлюбу, 23.06.1984 року під актовим записом № 13, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та після укладання шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ІІ-ЗП № 024919, виданого 26.03.2001 року на підставі рішення Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області від 28.04.2000 року за № 7, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 465, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 10,39 гектарів, розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). З витягу зі Спадкового реєстру встановлено, що після [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина та заведено спадкову справу за № 64758048, і за номером у нотаріуса 65/2019 (а.с. 8). Отже, останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] припадав на [INFO]. 18.09.2019 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої доньки [PERSON] (а.с. 31). Виходячи з довідки від 21.08.2019 року за № 198, виданої виконавчим комітетом Приютненської сільської ради, померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з 1999 року і по день смерті сама (а.с. 7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.09.2019 року за № 327/02-31, вбачається, що [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після померлої [PERSON] , як особі, що відповідно до ст. 1272 ЦК України, не прийняла спадщину (а.с. 10). Згідно довідки від 07.11.2019 року КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполь» та виписок з медичної картки хворого, [PERSON] , знаходиться на «Д» обліку у лікаря з 2017 року, зокрема через наявність хвороби колінних суглобів, у зв`язку з наявним у неї захворюванням остання проходила стаціонарне лікування з 22.10.2018 року по 31.10.2018 року, та в подальшому лікувалася у т.ч. до 06.11.2019 року (а.с. 13-15). Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у позивачки у зв`язку із тривалою хворобою, через яку останній було складно пересуватися, існували об`єктивні труднощі, які перешкоджали звернутися їй до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому вважає, що [PERSON] пропустила зазначений строк з поважних причин. З огляду на вказане, позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved