Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

18.11.2016 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 10.08.2008 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін є діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось і на даний час позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. [PERSON] сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча фізично здоровий, неофіційно працевлаштований на пекарні в м. Могилеві-Подільському та має дохід, інших осіб на утриманні не має. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила позов задовольнити повністю. Суду пояснила, що працює на двох роботах, щоб утримувати дітей, однак її заробітна плата складає лише 1800 грн. на місяць. Також вона отримує соціальну допомогу на дочку до досягнення нею 4 років в розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідач неофіційно працює в пекарні і отримує заробітну плату приблизно 3500 грн. щомісяця. Однак матеріальну допомогу на утримання дітей він їй не надає. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] позов визнали частково. Не заперечують проти стягнення аліментів, однак пояснили, що з 15.12.2016 відповідач офіційно працевлаштований, а тому аліменти підлягають стягненню у частці від його доходу. Оскільки відповідач проживає в с. Яришів, а працевлаштований в м. Могилеві-Подільському, то він орендує житло за 800 грн. на місяць. Підтвердили, що відповідач не надає допомогу позивачу на утримання спільних дітей, однак вони не проживають разом лише приблизно 2 місяці. Вважають, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу на обох дітей відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 10 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 5, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 183146 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії 1-АМ № 138092 та серії І-АМ № 263398 (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Згідно довідки виконавчого комітету Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району № 2630 від 18.11.2016 діти сторін проживають із матірю [PERSON] (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Позивач працевлаштована на двох роботах і її заробітна плата складає 1800 грн. на місяць. Також позивач отримує соціальну допомогу на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення дитиною 4 років. Дохід позивача є недостатнім для створення умов для належного утримання двох дітей, їх фізичного та духовного розвитку. Дані обставини дають суду підстави вважати, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня 2016 року становить 1355 гривень, а на дітей віком від 6 до 18 років 1689 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина. Як встановлено в судовому засіданні діти сторін потребують покращення матеріального становища за рахунок сплати відповідачем аліментів на їх утримання. Відповідач є фізично здоровим, інших осіб на утриманні він не має. При цьому відповідач офіційно працевлаштований з 15.12.2016 пекарем у ФОП [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з трудового договору від 15.12.2016, заробітна плата відповідача визначена у мінімальному розмірі, встановленому законодавством України, і на даний час складає 1600 грн. на місяць. (а.с.21). При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, що він орендує житло в м. Могилеві-Подільському і сплачує за оренду 800 грн. на місяць, оскільки жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, і якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання.\~ Враховуючи викладені вище обставини, зважаючи на рівний обовязок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: partial