Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

19.03.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та на своє утримання до досягнення синами трьох років, вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму і до досягнення дітьми трьох років. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з відзивом на позовну заяву [PERSON] у справі, відповідно до якої відповідач вимоги визнав частково, та вважає можливим здійснювати виплату в розмірі 4000,0 грн. або 1/3 частини доходу але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає що зазначений розмір аліментів відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб дітей. Разом з тим, зазначив, що добровільно надає кошти на утримання дітей. Щодо вимоги позивача про стягнення коштів на утримання дружини, зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б слугували підставою для задоволення позовних вимог в частини стягнення аліментів на її утримання. Позивач [PERSON] звернулась до суду з відповіддю на відзив, відповідно до якого зазначила, що аліменти у розмірі 1/20 частини від доходу (заробітку) відповідача на двох дітей, тобто по ј на кожну дитину, є такими, що забезпечать належне місячне утримання малолітніх дітей. Відповідач є працездатним чоловіком, працює офіційно, отримує щомісячно в середньому в розмірі 13300,0 грн., інших дітей на утриманні не має, окрім наших спільних двох малолітніх дітей. Зазначила, що згідно ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на своє утримання незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Щомісячна допомога на дитину до її трирічного віку складає 860,0 грн., та вона не має інших доходів. Зазначила, що вимоги щодо стягнення з відповідача ј частини від його заробітку на її утримання до досягненням [PERSON] 3-річного віку є законними і обґрунтованими. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 4) та [PERSON] , який народився [INFO] . [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем, що підтверджується актом факту проживання на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 40 від 03.03.2021р. (а.с. 6), знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Відповідачем у якості доказів надано суду: -службову характеристику на дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Соцмісто та ДВРЗ» Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві [PERSON] ; -довідку про доходи №744 виданої [PERSON] , що він дійсно працює у Головному управлінні Національної поліції у місті Києві та займає посаду дільничного офіцера поліції, та за період з 01.01.2021р. по 30.04.2021р. становить 53221,98 грн. -копії квитанцій, згідно яких [PERSON] перерахував на карту іншого банку 30.05.2020р. - 3000,0 грн., 30.06.2020р. - 2500,0 грн., 01.08.2020р. - 2500,0 грн., 30.08.2020р. -2000,0 грн., 29.09.2020р. - 4000,0 грн., 30.10.2020р. - 2500,0 грн., 29.11.2020р. - 3500,0 грн., 31.12.2020р. - 1000,0 грн., 29.01.2021р. -4000,0 грн. 25.02.2021р. - 800,0 грн., 25.02.2021р. - 3500,0 грн.27.03.2021р. - 3500,0 грн. Із наданих суду відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.06.2021р. вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року отримала дохід у розмірі 22326,70 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей та дружини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання синів на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров`я, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач являючись батьком дітей, є працездатний, але визнає позовні вимоги частково, тому, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно починаючи з 19 березня 2021 року . Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial