Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

19 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON], треті особи: Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2001 року вона є власником домоволодіння № 21 по вул. Товариській у м. Дніпрі. Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» 15 червня 2001 року в реєстраційній книзі № 514 за реєстровим номером 1. У спірному домоволодінні, що належить позивачеві, окрім третьої особи [PERSON], також зареєстровано відповідача [PERSON], але фактично останній у домоволодінні не проживає з 06 травня 2006 року, комунальні послуги він не сплачує, поточний ремонт не здійснює, добровільно зніматися з реєстрації не бажає. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням № 21 по вул. Товариській у м. Дніпрі, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду подано не було. Третій особі [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копії ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, у встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду третьою особою суду надано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 21 травня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотокругу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2722, [PERSON] є власником домоволодіння № 21 по вул. Товариській у м. Дніпрі (а.с. 9). Право власності у встановленому законом порядку 15 червня 2001 року було зареєстровано у КП «ДМБТІ», в реєстрову книгу № 514 за реєстровим № 1 (а.с. 9 оберт). Згідно з довідкою № 161, виданою 13 грудня 2018 року органом самоорганізації населення «Квартальний комітет № 30» Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, у спірному домоволодінні зареєстровано позивача [PERSON], її чоловіка третю особу [PERSON] та відповідача [PERSON], який є сином позивача, та не проживає у спірному домоволодінні з 06 травня 2006 року (а.с. 18). Відповідно до довідки № 1969 від 31 серпня 2018 року, виданої Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Вокзальна, буд. 16, з 06 травня 2006 року (а.с. 19). Згідно з актом обстеження домоволодіння № 21 по вул. Товариській у м. Дніпрі, складеного 13 грудня 2018 року комісією у складі [PERSON], [PERSON] та затвердженого головою квартального комітету № 30 [PERSON], [PERSON] не проживає у спірному домоволодінні з травня 2006 року, його речей у домовлодінні немає (а.с. 21). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) домоволодіння № 21 по вул. Товариській у м. Дніпрі, не проживає у ньому з травня 2006 року, його речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, участь в утриманні домоволодіння не приймає, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним домоволодінням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved