Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

18.12.2019 року представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 23.03.2016 року №б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами користування платіжною карткою», та Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, проте, [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї, станом на 17.11.2019 року, виникла заборгованість, загальна сума якої становить 19399,03 грн., яка складається з наступного: 615,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 615,37 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 70,08 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 17313,63 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нараховано комісії; а також, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 899,95 грн.- штраф (процентна складова). У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19399,03 гривень, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 08 січня 2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд 10 лютого 2020 року, о 09 годині 00 хвилин за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 10.02.2020 року було відкладено слухання справи на 09 год. 00 хв. 25.02.2020 року, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 25.02.2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було відкладено слухання справи на 11 год. 00 хв. 16.03.2020 року, та витребувано додаткові докази. Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання, 16.03.2020 року, не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує ( а.с. 37). Відповідач - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Договір з «ПриватБанком» є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Матеріалами справи встановлено, що відповідач, будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 23.03.2016 року за договором б/н отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 23.03.2016 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалась клієнт в заяві (а.с. 10-27, 43). Пунктом 1.1.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою попередження виникнення Овердрафту. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Так, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] , за вказаним кредитним договором, станом на 17.11.2019 року, становить 19399,03 грн., яка складається з наступного: 615,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 615,37 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 70,08 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 17313,63 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нараховано комісії; а також, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 899,95 грн.- штраф (процентна складова) ( а.с. 7-9). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому, з неї на користь позивача підлягає стягненню: 615,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 615,37 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 70,08 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, то суд виходить з такого. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, село Самарське, Олександрівського району Донецької області, віднесені до вказаного переліку. Відповідач - [PERSON] , згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 року, та довідки Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області №02-27-06 від 03.01.2020 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.28, 48). З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а тому, у задоволенні вимоги про стягнення пені, за період з 23.03.2016 року по 17.11.2019 року - необхідно відмовити. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), та 899,95 грн. (процентна складова). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки, відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором від 23.03.2016 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 615,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 615,37 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 70,08 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України., що в сумі складає 1300,82 грн., станом на 17.11.2019 року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 гривень (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз`яснення Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 128,81 грн. (1300,82 грн. х 1921,00 грн. / 19399,03грн.). На підставі викладеного, та

Outcome: partial