Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

18.12.2019 року Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, відповідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (далі - Головне управління) від 21.09.2004 № 124 та повідомлення від 21.09.2004, видано автомобіль марки «Volkswagen Passat», кузов № [NUMBER] , 2000 року виготовлення, як гуманітарну допомогу особі з інвалідністю внаслідок війни І групи [PERSON] ( [ADDRESS] ) з передачею права керування [PERSON] , паспортні дані: серія паспорта [NUMBER] , виданий Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 24.12.1999. Листом управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації (далі - управління) від 07.05.2010 № 986/1-07/8 повідомлено Головному управлінню, що помер [PERSON] [INFO], актовий запис № 15 від 12.04.2010. Головним управлінням від 05.10.2010 за № 03-02/3236 надіслано письмове повідомлення [PERSON] , у якому роз`яснено положення Порядку забезпечення особи з інвалідністю автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (далі - Порядок), щодо умов повернення гуманітарного автомобіля. Оскільки відповідач не має законних підстав використовувати транспортний засіб, просив зобов`язати [PERSON] повернути Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністраціїавтомобіль марки «Volkswagen Passat», кузов № [NUMBER] , 2000 року виготовлення. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі. В судовому засіданні представник відповідача, заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб у відповідача у володінні та користуванні не перебуває. Після смерті [PERSON] син прийняв спадщину, але на даний час він також помер. Також заявив про застосування строків позовної давності до даних правовідносин, бо претензія відповідачу направлялась ще у 2010 році, а із позовом до суду позивач звернувся у кінці 2019. Дослідивши у справі докази, надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, відповідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (далі - Головне управління) від 21.09.2004 № 124 та повідомлення від 21.09.2004, видано автомобіль марки «Volkswagen Passat», кузов № [NUMBER] , 2000 року виготовлення, як гуманітарну допомогу особі з інвалідністю внаслідок війни І групи [PERSON] ( [ADDRESS] ) з передачею права керування [PERSON] , паспортні дані: серія паспорта [NUMBER] , виданий Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 24.12.1999. [PERSON] [INFO] помер в зв`язку з чим Головним управлінням від 05.10.2010 за № 03-02/3236 надіслано письмове повідомлення [PERSON] , у якому роз`яснено положення Порядку забезпечення особи з інвалідністю автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (далі - Порядок), щодо умов повернення гуманітарного автомобіля. Вважаючи, що спірний транспортний засіб знаходиться в володінні відповідача, Департаментом соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністраціїподано до суду позов про вилучення в останньої вказаного транспортного засобу з незаконного володіння. Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення вимог позову, суд бере до уваги наступне. Статтею 387 Цивільного кодексу України закріплено право витребування власником свого майна у особи, яка безпідставно заволоділа цим майном. Згідно зі змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Також суд бере до уваги положення ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може базуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів того, що відповідач на даний час володіє спірним транспортним засобом або повинний був ним володіти, позивач не надав, а відповідач зазначену обставину заперечує. В справі лише наявні документи, що відповідач мав право на управління спірним транспортним засобом. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким після його смерті заповів вищевказаний автомобіль [PERSON] , але спадщину автомобіль не прийняв, оскільки помер. Доля спірного транспортного засобу йому не відома. Вказані твердження відповідача під час судового розгляду позивачем залишились не спростовані. Наявний наказ Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (далі - Головне управління) від 21.09.2004 № 124 та повідомлення від 21.09.2004, яким видано автомобіль марки «Volkswagen Passat», кузов № [NUMBER] , 2000 року виготовлення, як гуманітарну допомогу особі з інвалідністю внаслідок війни І групи [PERSON] ( [ADDRESS] ) з передачею права керування [PERSON] , не є доказом того, що [PERSON] дійсно користується і володіє транспортним засобом, оскільки даний доказ носить характер припущення. Більше того, положеннями Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, не передбачено, що після закінчення строку дії доручення на право управління транспортним засобом, член сім`ї, якому видавалося відповідне доручення, мав будь-які зобов`язання перед управлінням соціального захисту щодо виданого інваліду транспортного засобу, в тому числі і щодо повернення транспортного засобу, так як даний транспортний засіб видавався саме інваліду. Тобто відносини щодо користування та володіння спірним автомобілем існували виключно між інвалідом та управлінням. З огляду на викладене, позов Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіннязадоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим. Інші доводи відповідача суд не бере до уваги, так як сам по собі факт складання померлим заповіту на ім`я відповідача не може свідчити про набуття ним права власності на зазначене авто. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, а судові витрати залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed