Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

17 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 11 червня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Останній навчається у ДНЗ «Білопільське вище професійне училище» та перебуває на її утриманні. На даний час їхня сім'я розпалася. Відповідач матеріально дитину не забезпечує. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. на місяць, на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила заявлені вимоги, просила стягнути з [PERSON] аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 600 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання у розмірі 450 грн. на місяць. Заслухавши позивачку [PERSON], відповідача [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладений на сторони у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України (ст. 200 СК України). За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до роз'яснень, що містяться у абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 11 червня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний 08 листопада 2001 року (а. с. 7). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Білопільське вище професійне училище» Сумської області від 04 лютого 2016 року [PERSON] навчається на денному відділенні вказаного закладу за професією «Помічник машиніста тепловоза, електровоза» з 01 вересня 2013 року на підставі наказу №2 «З-УДЗ» від 30 серпня 2013 року (а. с. 9). У відповідності до довідки Білопільської міської ради від 08 лютого 2016 року [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а. с. 8). Відповідно до довідки про доходи від 08 лютого 2016 року позивачка працює ветеринарним санітаром у Білопільській районній лікарні державної ветеринарної медицини, середньомісячний розмір її заробітної плати становить 1 841 грн. 77 коп. (а. с. 10). Таким чином, судом встановлено, що повнолітній [PERSON], [INFO], здобуває освіту, знаходиться на утриманні позивачки і потребує матеріальної допомоги. Разом із цим зі слів відповідача судом встановлено, що останній утриманців та інших зобов'язань аліментарного характеру не має, ніде не працює, має задовільний стан здоров'я. Як зазначив відповідач у судовому засіданні, він може і буде сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 450 грн. на місяць. Позивачка [PERSON] всупереч ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі 600 грн. на місяць. Доводи позивачки стосовно того, що розмір аліментів на який погоджується відповідач є незначним і не може забезпечити потреби повнолітнього сина, який продовжує навчання, не є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 450 грн. щомісячно до закінчення навчання повнолітнім сином, починаючи стягнення з 17 лютого 2016 року. Решта позовних вимог [PERSON] задоволенню не підлягає. Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial