Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

19.09.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бережанський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Тернопільській області і просить суд ухвалити рішення, яким припинити право на аліменти, що стягуються на підставі рішення Підгаєцького районного суду від 30.11.2010 року справа № 2-1306/10 року з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 240 грн., щомісячно, починаючи з 22.10.2010 року і до її повноліття; звільнити [PERSON] , від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] в сумі 22 644 грн. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М., яка направлена з Підгаєцького районного суду Тернопільської області, відповідно до ухвали від 27.09.2019 судді Горуц Р.О., за підсудністю. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що рішенням Підгаєцького районного суду стягнуто з нього в користь відповідачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 240 грн. щомісячно, починаючи з 22.10.2010 року до повноліття дитини. На виконання рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Бережанським міжрайонним відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження від 22.12.2010 року. На даний час, [PERSON] залишила малолітню дитину, ухиляється від її утримання, місце перебування її невідоме. Донька проживає і перебуває повністю на його забезпеченні. Станом на 01.09.2019 року він має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 22 644 грн. Однак з 2016 року утримує свою дитину, займається її вихованням. Зазначена заборгованість утворилася внаслідок того, що дані кошти йдуть на забезпечення доньки усім необхідним. 05.05.2020 року [PERSON] уточнив позовні вимоги, подавши заяву, в якій зазначає, що дочка проживає з ним з січня 2015 року, та додаток до заяви - уточнені позовні вимоги, відповідно до яких просить суд припинити право на аліменти, скасувати рішення Підгаєцького районного суду від 30.11.2010 року та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, яка стягується на утримання [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] в сумі 22 644 грн. та в подальшому від сплати аліментів звільнити відповідно до рішення Підгаєцького районного суду від 30.11.2010 року. В судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, проте в матеріалах справи наявна заява, в якій просить розглянути справу у його відсутність, просив позов задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 07.05.20, від 19.05.20, із відповіді на запит Медухівська сільська рада повідомила, що [PERSON] зареєстрована в селі, однак не проживає, місце перебування не відоме. Відповідач не повідомила причини неявки, нею не подано відзив на позов. Також в судове засідання не з`явився і представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, однак на адресу суду скеровано заяву начальника Бережанського міжрайонного відділу ДВС Пересади С. С., де зазначено, що просить справу розглядати без участі їхнього представника. Заперечення проти позову не мають. Подано відзив на позовну заяву, де зазначають, що на підставі заяви стягувача від 22.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2010 року. За час перебування виконавчого листа на виконанні, боржник аліменти своєчасно не сплачував, у відділ на виклик державного виконавця не являвся та не надавав пояснень щодо сплати аліментів, чи будь яку іншу причину несплати аліментів. Нарахування аліментів виникло з 01.01.2011 року у твердій грошовій сумі щомісячно 240 грн. відповідно до рішення Підгаєцького районного суду. З 01.01.2011 року і по даний час 01.03.2020 р. у боржника заборгованість по аліментах становить в сумі 29 148. За період 02.08-2011-30.11.2011 - боржником сплачено 800 грн. та 01.05.2012-31.10.2012 сплачено 1400 грн., що підтверджується заявою стягувача. Інша сплата аліментів документально не підтверджена. 11.05.2018 року державним виконавцем проведено заходи примусового виконання в частині стягнення аліментів та винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, прав керування транспортними засобами, полювання та зброєю.., дані постанови скеровано на виконання. У зв`язку з даними обставинами щодо обмеження боржника, [PERSON] виявив бажання звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Станом на 01.03.2020 року борг по аліментах не сплачено та становить 29 148 грн. У зв`язку із зміною нарахування аліментів з серпня 2018 року державним виконавцем аліменти нараховуються та стягуються з боржника у розмірі, не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, визначений ч.2 ст. 180, 182, 184 СК України. Вважають дії державного виконавця Бережанського міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірними і такі, які відповідають вимогам чинного законодавства під час проведення виконавчих дій. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 22 листопада 2010 року рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області розірвано (а. с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2008 року - [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) 30 листопада 2010 року рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 240 грн. щомісячно, починаючи з 22.10.2010 року і до її повноліття (згідно копії а.с. 8) 22 грудня 2010 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції Голіят І. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №23464729 про примусове виконання виконавчого листа №2-1306/10, виданого 21.12.2010 року Підгаєцьким районним судом (а.с. 6) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Бережанським міжрайонним відділом ДВС - сукупний розмір заборгованості по аліментах, які підлягають стягненню з [PERSON] становить 22 644 грн (а.с.5). Довідкою від 05.05.2020 року № 10024 підтверджується, що Бережанським міжрайонним відділом ДВС Південно-західним міжрегіональним управління Міністерства юстиції нараховано позивачу заборгованість по стягненню аліментних платежів на користь відповідача за виконавчим листом № 23464729 від 22.12.2010 року, а саме: за період 22.10.2010 року по 30.12.2014 рік аліменти сплачено, що підтверджується заявою стягувачки; з періоду 01.01.2015 по 30.12.2015 рік сума не сплачених аліментів становить 2880 грн.; з 01.01.2016-30.12.2016 рр. сума не сплачених аліментів становить 2880 грн.; з 01.01.2017-30.12.2017 рр. сум несплачених аліментів 2880 грн.; з 01.08.2018 -30.12.2018 рр. не сплачено 5808 грн.; з 01.01.2019-3012.2019 рр. сума несплачених аліментів становить 12 482 грн.; з 01.01.2020-30.04.2020 рр. сума не сплачених аліментів становить 4436 грн., тобто загальна сума заборгованості - 31 366 грн. (а.с. 66). Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу вищезазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що іншою обставиною, що має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, є той факт, що з 2016 року по даний час донька проживає разом із ним. Усі кошти, які б він мав сплачувати як аліменти, йдуть на утримання дитини, оскільки мати залишила дитину, і та повністю перебуває на його утриманні і вихованні. Згідно довідки про склад сім`ї № 677 від 26 липня 2019 року, яка видана [PERSON] Завалівською сільською радою - у [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (батько), [INFO] , [PERSON] (мати), [INFO] , [PERSON] (брат), [INFO] , [PERSON] (донька), [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10) Відповідно до характеристики [PERSON] , учениці 6 класу Завалівської ЗОШ І-ІІ ст. Підгаєцького району Тернопільської області - [PERSON] навчається у Завалівській школі з третього класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Батько приділяє належну увагу вихованню дочки (а.с. 11). Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що малолітня дочка сторін саме з 2016 року, а не з 2015 року, як зазначено у заяві позивача (від 05.05.2020 року, а в додатку уточнення до позовної заяви вказано знову ж таки, що дитина проживає з ним з початку 2016 року, а.с.65, 68), фактично проживає разом зі своїм батьком у [ADDRESS] . Мати дитину залишила і фактичне місце її проживання і перебування не встановлено. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Зважаючи на те, що з січня 2016 року [PERSON] фактично проживає разом з батьком у [ADDRESS] і яка є зареєстрованим місцем її постійного проживання, вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України дають підстави для звільнення батька від заборгованості зі сплати аліментів, а саме за період з 01 січня 2016 року. Отже, позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного, ст. 197 СК України,

Outcome: partial