Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

17 лютого 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 27 серпня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 11 560,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 25 січня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16\~041,20 грн., що складається з заборгованості за кредитом 11\~560,55 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1\~171,46 грн., заборгованості за пенею та комісією 1 387,26 грн., штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1921,93 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 серпня 2016 року на загальну суму 16\~041,20 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 600,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 грудня 2012 року [PERSON] була підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5). 27 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с 6-30). На підставі частини першої\~статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини першої\~статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у Генеральній угоді (а.с. 6). За таких обставин суд дійшов висновку, що 27 серпня 2016 року міжпозивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27 серпня 2016 року, станом на 25 січня 2017 року заборгованість за договором становить на загальну суму 16\~041,20 грн., що складається з заборгованості за кредитом 11\~560,55 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1\~171,46 грн., заборгованості за пенею та комісією 1387,26 грн., штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1921,93 грн. (а.с. 4). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним договором, суду не представлено. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконував зобов'язання за укладеним кредитним договором, що спричинило його істотне порушення, тому розмір заборгованості, визначений позивачем на загальну суму 16\~041,20 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~600,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до статей 524, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved