Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради, в якій просить: визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в інтересах її малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , після померлої [INFO] [PERSON] , у три місяці, починаючи із дня набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що вона є донькою [PERSON] , якій на праві власності за життя належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, проте перед цим залишила заповіт на неповнолітню доньку позивача - [PERSON] , [INFO] , згідно якого заповіла все своє майно, належне на день смерті онучці. Позивач, яка є матір`ю неповнолітньої особи, на ім`я якої був складений заповіт, не маючи знань в області права, помилково вважала, що сам факт наявності заповіту не потребує будь-яких інших дій, спрямованих на отримання правовстановлюючих документів, тож вважала, що її донька автоматично прийняла спадщину і стала власником квартири, що належала [PERSON] . Лише згодом від нотаріуса позивач довідалась, що для прийняття спадщини вона мала звернутися у визначений законом шестимісячний строк з відповідною заявою. Вказані обставини позивач вважає поважними, з огляду на що звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 08 годину 00 хвилин 10 березня 2020 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано Першу бахмутську державну нотаріальну контору протягом десяти робочих днів з дня отримання даної ухвали повідомити суд, чи звертався хтось до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , та надати відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право спадщини за законом). Ухвалою суду від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 00 хвилин 09 квітня 2020 року. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, а також засобами телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 10 березня 2020 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 36). Представник відповідача - Бахмутської міської ради - до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Головний спеціаліст - юрисконсульт Управління розвитку міського господарства та капітального будівництва Бахмутської міської ради Саржевський С.О. надав 02 березня 2020 року на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача з зазначенням, що рішення просить прийняти на розсуд суду (а.с. 31). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що неповнолітня дочка позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2009 року (а.с. 6), свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 1986 року (а.с. 21), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 січня 2009 року (а.с. 15), рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2011 року про розірвання шлюбу (а.с. 16), свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 21 грудня 2011 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 квітня 2013 року (а.с. 18), свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 листопада 2014 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2016 року (а.с. 20). Згідно заповіту від 03 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Я.С. та зареєстрованому в реєстрі за № 2444, [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). [INFO] у місті Артемівську (нині - Бахмут) Донецької області померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1623 (а.с. 14). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 03 грудня 2010 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с. 8). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON] має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі - [PERSON] . Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивачем зазначено у позові, що вона, яка є матір`ю неповнолітньої особи, на ім`я якої був складений заповіт, не маючи знань в області права, помилково вважала, що сам факт наявності заповіту не потребує будь-яких інших дій, спрямованих на отримання правовстановлюючих документів, тож вважала, що її донька автоматично прийняла спадщину і стала власником квартири, що належала [PERSON] , тож не знала, що зобов`язана була все одно звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. З відповіді завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л. за вих. № 163/01-16 від 03 березня 2020 року вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 33), що підтверджується також доданою до відповіді Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59663741 від 03 березня 2020 року (а.с. 34). При цьому, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59663761 від 03 березня 2020 року вищевказаний заповіт, складений [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 2444 та посвідчений 03 грудня 2010 року приватним нотаріусом Бойко Я.С., є чинним (а.с. 35). Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved