Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

18.06.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 09 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №406. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2019, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою судді від 19.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою від 18.07.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати з підстав, що сімя розпалася з вини відповідача, часу на примирення визначати не потрібно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про одруження, такий зареєстрований 09.03.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №406 /арк.спр.4/. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.7/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2019, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їхній дитині, що мають істотне значення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved