overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

19.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх таким, що втратили право користування домоволодінням [ADDRESS] та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно свідоцтва про право на спадщину, є власником домоволодіння [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеному домоволодінні зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які з 2010 року у зазначеному домоволодінні не проживають, місце їх знаходження позивачу невідоме. По теперішній час [PERSON] та [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не з'являлися. В наслідок того, що відповідачі фактично в домоволодінні не проживають, комунальні платежі, які на них нараховуються не сплачують, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися домоволодінням. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні її приватною власністю - домоволодінням [ADDRESS], визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодінням [ADDRESS] та зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] по вказаній адресі. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], - а.с.3. У вищезазначеному домоволодінні зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], - а.с.4, 5. Згідно акту Квартального комітету №2 від 12.11.2013 року, [PERSON] та [PERSON] з 2010 року за вказаною адресою не проживають, - а.с.6. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належне [PERSON] домоволодіння, визнавши [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування домоволодінням [ADDRESS] та зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] по вказаній адресі. На підставі ст.ст.319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст.168, 169 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

19.11.2013 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №51. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 03.03.2000 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

19.11.2013 року Богунським районним судом м. Житомира постановлено рішення по цивільній справі, відповідно до якого задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Проте, судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про зміну прізвища позивача на дошлюбне. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки позивачем в позові заявлено вимогу про зміну прізвища на дошлюбне, з приводу якої є достатньо доказів, суд прийшов до висновку, що рішення в цій частині підлягає до задоволення, тому суд вважає за можливе винести додаткове рішення про задоволення вимоги про зміну прізвища позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

19.11.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 07 грудня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує повністю, та просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 2677. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 974, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

19.11.2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 28.04.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 23. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28.04.2001 року. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в серпні 2012 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Ухвалою суду від 05.02.2014 року сторонам за клопотанням відповідача було надано шестимісячний строк для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно розписки - а.с. 23. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.04.2001 року - а.с.10. Шлюбні відносини припинені в серпні 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечка про розподіл майна між сторонами буде вирішуватися окремо. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, за наданий строк сторони не примирилися, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

19.11.2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 12.02.1975 року у Тернівському райвідділі РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис № 88. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.02.1975 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в березні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.02.1975 року. Шлюбні відносини між ними припинені в березні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечка про розподіл майна буде вирішуватися окремо. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження, у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості заборгованості за доставлений товар, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір постачання, згідно якого позивачем були передані у власність [PERSON] металопластикові вікна з супутними виробами, а саме: підвіконня, зливи, москитні сітки, на загальну суму - 5 980,00 грн., а покупець [PERSON] зобов'язалась прийняти товар та сплатити вищезазначену суму. У виконання умов договору позивач доставив відповідачу вказаний товар, про що мається підпис відповідача в договорі. Згідно умов договору був встановлений порядок оплати, а саме: передплата в розмірі 1 000,00 грн. та по 1 245,00 грн. щомісячно впродовж чотирьох місяців. Відповідачем була сплачена лише передплата в розмірі 1 000,00 грн. та у подальшому 1 200,00 грн. Кінцевий термін оплати сплинув 15.03.2013 року. У порушення умов договору покупцем [PERSON] до теперішнього часу не сплачена сума залишку за поставлений товар та мається заборгованість в розмірі 3 780,00 грн. У відповідності з п. 4.6 договору при несвоєчасній оплаті щомісячної частини залишку суми замовлення, указаної в п. 2.4 договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від суми договору за кожний день прострочення. Таким чином штрафні санкції за договором за період прострочення, а саме: з 16.12.2012 року по 18.11.2013 року будуть складати: (5 980,00 грн. х 0,5%) х 309 днів = 9 239,10 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 13 019,10 та судовий збір у сумі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] по причині не проживання там з 2004 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Законний представник малолітнього відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що співвласниками двохкімнатної квартири [ADDRESS] (в рівних частинах) є [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 24.04.1998 року Виконавчим комітетом Деснянської районної в місті Чернігові ради та Технічним паспортом на квартиру (а.с.6-9). В зазначеній квартирі зареєстровані вказані вище співвласника, а також малолітня особа - [PERSON] [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради №3703 від 28.10.2013 року та Свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], яке видане 29.09.2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції (а.с.5, 31). З акту, складеного комісійно та затвердженого начальником Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 28.05.2013 року вбачається, що малолітній відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з вересня 2004 року (а.с.4). На переконання суду малолітній відповідач [PERSON] не має права самостійно обирати власне місце проживання в силу положень ст.29 ч.ч.2,4 ЦК України, виходячи з його віку та враховуючи фактичні обставини справи - його реєстрація здійснена за місцем проживання батька - [PERSON], а тому він не втратив право користування вищевказаним помешканням, оскільки згідно вимог ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка підписана та ратифікована Республікою Україна, інтереси, житлові та соціальні права відповідача в першочерговому порядку захищаються та забезпечуються державою, в тому числі судами з метою благополуччя дитини. Встановлені судом обставини є підставами для відмови в задоволенні позову. Судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25371,23 грн. за кредитним договором № б/н від 02.09.2008 року та судові витрати - 256,21 грн. Підставою позову явилось те, що 02.09.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На 31.08.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 25371,23 грн., яка складається: 6479,62 грн. - заборгованість за кредитом, 17445,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина), 1196,25 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями заяви позичальника № б/н від 02.09.2008 року (а.с.5), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-9) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості (а.с.3-4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

19.11.2013 року позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи свій позов тим, що розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 14.06.2013 року на базі сім'ї позивачів було створено дитячий будинок сімейного типу і їм на спільне виховання були передані вищезазначені діти. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2030/4218/12, пров. № 2/632/178/13 від 14.05.2013 відповідачів було позбавлено батьківських прав відносно дітей, які були передані на виховання позивачам. На даний час відповідачі матеріальну допомогу на утримання дітей не надають. Позивачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі до суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивачів, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2030/4218/12, пров. № 2/632/178/13 від 14.05.2013 відповідачів було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти були передані на виховання позивачам, якими, на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 14.06.2013 року, було створено дитячий будинок сімейного типу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч.3 ст. 183 СК України визначають, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 ЦК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладене суд вважає що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 19.11.2013 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

19.11.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до його початку надали суду заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує та просить стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача, відповідач позов визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який розірвано 20.02.2012 року сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved