Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

17 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 31.10.2013 року розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації № 289-р до їхньої прийомної сім'ї на спільне виховання та проживання була влаштована [PERSON], яку забрали з Радсадівського соціально-реабілітаційного центру. Батько дитини [PERSON] помер, а матір [PERSON] рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.08.2009 року була позбавлена батьківських прав. У зв`язку із тим, що батьки, яких позбавлено батьківських прав не звільняються від обов'язку утримувати дітей, позивачка просила суд стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження якого невідоме, викликається в суд через оголошення в газеті. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 31.10.2013 року розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації № 289-р до прийомної сім'ї позивачки на спільне виховання та проживання була влаштована [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] помер, а матір [PERSON] рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.08.2009 року була позбавлена батьківських прав. Дитина проживає разом з позивачкою в прийомній родині та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України батьки, яких позбавлено батьківських прав не звільняються від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою в прийомній родині та перебуває на її утриманні. Відповідачка є особою працездатного віку, офіційно не працює, що позивачкою не оспорюється, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачці щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідачка спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідачка зобов'язана надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі. З відповідачки також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved