Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником частини будинку за адресою: м. Суми, [ADDRESS]. У вказаному будинку разом з нею зареєстровані її сестра [PERSON] та колишній чоловік її матері [PERSON], який не проживає в будинку з січня 2011 року. Зазначає, що точна адреса відповідача їй не відома, вона лише зі слів своєї матері знає, що [PERSON] переїхав до с. Дяківка Буринського району Сумської області. В добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації за даною адресою. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в належному їй будинку створює перешкоди в користуванні будинком, обмежує її право власника щодо розпорядження власністю, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Посилаючись на ст.ст. 405, 406 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подавав. Представник третьої особи Управління міграційної служби України в Сумській області Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником частини будинку за адресою: м. Суми, [ADDRESS] (а.с.5, 6, 7). Як вбачається з позовної заяви, відповідач був зареєстрований і проживав у зазначеному будинку як член сім'ї (чоловік матері позивача - [PERSON] та батько сестри позивача - [PERSON].). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради від 13.11.2015 року, в будинку [ADDRESS] в м. Суми зареєстровано три особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідач) (а.с.8). Як вбачається з пояснень представника позивача - [PERSON], наданих нею в судовому засіданні, її колишній чоловік [PERSON] не проживає у даному будинку з січня 2011 року, тобто більше п'яти років. Допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача, кожен окремо, суду пояснили, що [PERSON] не з'являвся в будинку [ADDRESS] в м. Суми протягом останніх трьох-чотирьох років і вони його за вказаною адресою не бачили. Його особистих речей в будинку та на подвір'ї також не бачили. В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між [PERSON] та власником житла [PERSON] про користування будинком. Виходячи з норми закону ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування будинком, так як він більше року був відсутній в ньому без поважних причин, і відсутня домовленість між ним та власником житла про користування будинком. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування будинком [ADDRESS] в м. Суми в зв'язку з його відсутністю і непроживанням в даному житлі без поважних причин більше одного року. Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно усної заяви його представника. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved