Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

17 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] , в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу у розмірі 13 928,60 грн. за спожиту електричну енергію, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] мешкає(в) за адресою: [ADDRESS] та користується(вався) електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER] про користування електричною енергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 13 928,60 грн. за період з 24.03.2012 по 01.01.2019 . Пунктами 19, 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Ухвалою суду від 22.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Судове засідання у справі призначено на 04.03.2020р. У судовому засіданні 04.03.2020 розгляд справи відкладено на 10.04.2020р., за клопотанням відповідача, у зв`язку з неявкою представника позивача. 10.04.2020 за клопотанням відповідача, у зв`язку з введенням карантину, розгляд справи відкладено на 11.06.2020. 11.06.2020 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 11.06.2020 за клопотанням відповідача, у зв`язку з карантином в Україні, розгляд справи відкладено на 11.11.2020. 21.08.2020 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні 11.11.2020 розгляд справи відкладено на 17.12.2020 за клопотанням відповідача. 30.11.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що він позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Посилається не те, що доказів проведення контрольного огляду лічильника 01.01.2019 не надано. Окрім того, зазначає, що у розрахунку позивачем зазначені різні показники тарифу, без підтвердження часовим періодом дії тарифу та посилання на нормативні акти, на підставі яких встановлені тарифи. Окрім того, просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду із позовом у грудні 2019 року, а період за який здійснені нарахування з 24.03.2012 по 01.01.2019. 14.12.2020 за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено до 18.01.2021. 18.01.2021 судове засідання відкладено до 01.03.2021. 01.03.2021 судом оголошено перерву у розгляді справи до 23.03.2021. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві. Додатково зазначив, що у позові позивач посилається на те, що відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 24.03.2012 по 01.01.2019 відповідачем було спожито 18 303кВт/год., що не відповідає дійсності, оскільки станом на 01.01.2019, відповідач перебував на санаторному лікуванні. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 17.12.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 24.03.2012 по 01.01.2019 в розмірі 13 928,60 грн. Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено наявними в справі доказами: договором купівлі-продажу квартири від 06.02.2008, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» від 6 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, який втратив чинність, на підставі Закону № 2019-VIII від 13.04.2017 р., Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, які були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 та які втратили чинність, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 20.06.2018, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Кодексом комерційного обліку, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Правилами користування електричною енергією для населення, які були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 та які втратили чинність, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 20.06.2018 передбачалось, зокрема, що: - електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію (пункт 8); - засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника (пункт 10); - розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку (пункт 19); - знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів. Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим). Результати знятих уповноваженою особою електропостачальника (електророзподільного підприємства) показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку) або зазначаються на корінці останнього розрахункового документа, наданого побутовим споживачем на перевірку, із зазначенням дати проведення зняття. У разі проведення побутовим споживачем розрахунків за спожиту електричну енергію згідно з показами встановленого на його об`єкті багатозонного засобу обліку обсяг спожитої електричної енергії визначається відповідно до питомої ваги обсягу електричної енергії, що спожита у відповідній зоні доби протягом розрахункового періоду, до загального обсягу спожитої електричної енергії в цьому періоді. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується побутовому споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку. У разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск. Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника (електророзподільного підприємства). Один примірник акта про недопуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового зв`язку. У разі отримання побутовим споживачем акта про недопуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником (електророзподільним підприємством) за телефонами, зазначеними у цьому акті, або кол-центру. Складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження (пункт 21); Одним із обов`язків енергопостачальника, встановлених п. 38 ПКЕЕН, є проведення не менш як один раз на 6 місяців контрольного огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків. Виходячи з правового аналізу п. 21 ПКЕЕН, можна стверджувати, що знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору, тобто одночасно, або одним з них. Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 передбачено договірні умови постачання електричної енергії на роздрібному ринку, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку, постачання електричної енергії на роздрібному ринку, порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, права, обов`язки та відповідальність електропостачальника, права та обов`язки споживача, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень або після отримання споживачем офіційного запиту відповідного учасника роздрібного ринку) для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку. У судовому засіданні 01.03.2021 представником позивача зазначено, що 24.03.2012 було здійснено повірку лічильника з показами 4343 кВт/год, і з того часу контрольні заміри контролерами ПАТ «Запоріжжяобленерго» не здійснювались. Судом встановлено та визнається сторонами, що не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків за вказаний період не проводився. При цьому, суд погоджується з позицією відповідача [PERSON] про те, що позивач не надав, передбачених законодавством Актів про не допуск, які фіксують відмову побутового споживача в безперешкодному доступі представників Енергопостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів. Беручі до уваги у сукупності, зазначене вище, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано правильності та відповідності показів засобів обліку електричної енергії, оскільки судом встановлено, що уповноважені особи позивача не здійснювали безпосереднього огляду приладів обліку у Споживача, без участі Споживача, не проводили не менше як один раз на 6 місяців контрольного знімання показань приладів обліку у Споживача. Отже, правильність обліку електричної енергії не підтверджено належними та допустимими доказами. Разом із тим, з розрахунку заборгованості за електричну енергію (а.с. 4) вбачається, що: 24.03.2012 показники електролічильника 4 343 кВт/ч.; 01.01.2019 під час контрольного огляду зафіксовані показники 22 646 кВт/ч.; різниця між показами становить 18 303 кВт/ч. загальною вартістю 13 928,60 грн. На підтвердження, того, що відповідачем обов`язок по сплаті за використану електроенергію не виконується, позивачем надано копію роздруківки особового рахунку № [NUMBER] з програми «M&I EnergySuite» вкладки «Загальні відомості», «Лічильник», «Нарахування», «Платежі». Згідно вкладки «Лічильник» покази лічильника станом на 01.01.2019 - відсутні. Графа «працівник», яким внесено інформацію у програму станом на 14.06.2019 - невідомо. З огляду на зазначене, інформація зазначена у розрахунку заборгованості та програмі «M&I EnergySuite» є суперечливою, а отже ці докази не є достовірними та належними у розумінні ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми матеріального права, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію за період з 24.03.2012 по 01.01.2019 в розмірі 13 928,60 грн., є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed