overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

19.03.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 127723,34 грн. та 1277,23 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №R53100254225B від 11.05.2012 року, ПАТ «ВТБ Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 1318,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту в строк до 11.05.2015 року, включно. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 16.01.2014 року становить 127723,34 грн. і складається з наступних сум: 49461,20 грн. - заборгованість за кредитом; 26676,54 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23513,79 грн. - пеня по кредиту за період з 17.01.2013 року по 16.01.2014 року; 28071,81 грн. - пеня по відсоткам за користування кредитом за період з 17.01.2013 року по 16.01.2014 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1277,23 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 11.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-9. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» по кредитному договору в розмірі 127723,34 грн., яка складається з наступних сум: 49461,20 грн. - заборгованість за кредитом; 26676,54 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23513,79 грн. - пеня по кредиту за період з 17.01.2013 року по 16.01.2014 року; 28071,81 грн. - пеня по відсоткам за користування кредитом за період з 17.01.2013 року по 16.01.2014 року, - а.с.15. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 127723,34 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1277,23 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

19.03.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4474,93 грн. та 243,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору № 002-26004-110711 від 11.07.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 19.12.2013 року становить 4474,93 грн. та складається з наступних сум: 2411,48 грн. - тіло кредиту; 661,58 грн. - прострочене тіло кредиту; 1401,87 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 243,60 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.07.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-14. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 4474,93 грн., яка складається з наступних сум: 2411,48 грн. - тіло кредиту; 661,58 грн. - прострочене тіло кредиту; 1401,87 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.5. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4474,93 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 08.07.2006 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачкою не склалось через подружню невірність останньої. Крім того, на протязі спільного проживання вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з'явилась без поважних причин, а тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області 08.07.2006 року (а.с.4), сторони уклали шлюб 08.07.2006 року, який зареєстрований Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 21.09.2012 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.11.2012 року, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Сторони визнали, що дитина [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] тазнаходиться на її утриманні. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача, який визнав позовні вимоги, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дочки, тобто до [INFO] При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, сторони є батьками неповнолітньої дочки, яка проживає разом з батьками в одній квартирі, однак знаходиться на утриманні у матері. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Позивач вказала, що батько дитини надає допомогу в розмірі 400 грн., яка є недостатньою для утримання дочки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 грн, при цьому пояснив, що він надає кошти дитині, за школу, гурток, а також на одяг, однак на цей час не має стабільного заробітку, тому не згоден сплачувати 1500 грн. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції у м. Одеси 30.09.2003 року, [PERSON] народилася [INFO], актовий запис №1326. Батьками вказані сторони по справі /а.с.4/. З довідки, вих.№315 від 13.03.2014 року, виданої Дільницею №4 КП «ЖКС «Вузівський», вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає за місцем реєстрації батьків за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 червня 2005 року у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 137. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між сторонами спільного проживання та сумісне проживання припинено, а тому вона категорично заперечую можливість будь-якого примирення та проживання разом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, надавши пояснення, що аналогічні викладеному в позові, додатково зазначила, що примирення між сторонами є не можливе, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та погодився з доводами позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 червня 2005 року Личаківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вчинено актовий запис за № 137. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сторонами визнано та не спростовувалось, що вони більше року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

19.03.2014 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на її утримання по догляду за дитиною до досягнення віку 3-ох років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з нею проживає неповнолітня дитина і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив суд зменшити розмір аліментів, оскільки позивачем також поданий позов про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2012 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, а відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача, з якою проживає дитина віком до 3-х років не надає, що визнається сторонами та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи конкретні обставини справи та взаємовідносини, що склались між сторонами, можливості надання [PERSON] матеріальної допомоги, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини - [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення віку 3-ох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 19.03.2014 року та до досягнення дитиною віку 3-ох років, тобто до [INFO] року, що є підставою для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

19.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 17.12.1983року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з березня 2014р. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 17.12.1983 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

19.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 16.08.2008 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Шлюбні відносини не склалися, оскільки в подружньому житті постійно виникали сварки, на підставі того, що вони мають різні погляди на життя. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, був належним чином неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 06.05.2014 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю один місяць, але за цей час примирення між подружжям не відбулось. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

19.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25.10.2008 року, між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, виконавчим комітетом Малошестірнянської сільської ради Високопільського району Херсонської області, актовий запис № 04. За період шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Зараз з відповідачем проживають разом, але спільного господарство не ведуть. На цей час відповідач [PERSON] повністю ігнорує свої обов'язки батька і не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Дитина перебуває на утриманні позивачки. На неодноразові звернення позивачки за матеріальною допомогою до відповідача на утримання сина, позивачка постійно отримує категоричну відмову і тому вона вимушена звернутись суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачці відомо, що відповідач, [PERSON] працює та має стабільний регулярний дохід: а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Інших дітей у відповідача не має. З відповідача ніяких стягнень по виконавчих листах не проводяться. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 30.07.2010 року, встановлено, що 25.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.12.2010 року, встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved