Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

19 грудня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідача) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 28 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 258. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, відсутністю почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, фактично шлюбні відносини припинені у 2016 році та спільне господарство не ведеться, тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 лютого 2018 року на 08-30 годину. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, до матеріалів справи була долучена заява про розгляд справи у його відсутність, у звязку зі складною ситуацією у зоні АТО. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні. Позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Василенко». Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 186582 від 28 серпня 2009 року, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та Василенко (дошлюбне прізвище Моранькова) [PERSON], [INFO], уродженка м. Харцизька Донецької області перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області та зроблено актовий запис № 258. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, в той час відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved