overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що 08.07.1994 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів було зареєстровано Свідоцтво про право власності на житло № Д-2801, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. В 2000 році заявник змінив паспорт, в якому його ім'я та по-батькові записали як «[PERSON]». В липні 2014 року, маючи намір зробити заповіт, він звернувся до нотаріальної контори, де звернули його увагу на розбіжності в написанні його по-батькові в свідоцтві про право власності на житло та в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для складення заповіту. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], уродженця м. Запоріжжя, Свідоцтва №Д-2801 про право власності на житло від 08.07.1994 року відносно квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] У судове засідання заявник та зацікавлена особа не з'явились, заявник [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на заяві наполягав, представник зацікавленої особи Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради заперечень проти заяви не надав ( а.с. 10-13 - повідомлення та заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва № Д-2801 про право власності на житло від 08.07.1994 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про право власності на житло). В паспорті заявника його по-батькові зазначено «[PERSON]», крім того міститься відмітка про укладення ним шлюбу 16.12.1970 року з [PERSON], яка також зазначена як співвласник у вищевказаному правовстановлюючому документі ( а.с. 6 - копія паспорту). За таких обставин, суд вважає встановленим факт належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] № Д-2801 від 08.07.1994 року - [PERSON], в якому він вказаний як [PERSON]. Встановлення даного факту заявнику потрібно для реалізації його права щодо складення заповіту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, але йому було роз'яснено, що видати свідоцтво про спадщину не буде можливості, оскільки в документах, які підтверджують їх родинні стосунки з матір'ю допущені помилки. Просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою матір'ю. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали викладені доводи, просили заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб просили розглядати справу у їх відсутність, подавши до суду відповідні заяви. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.01.2012 року. Згідно свідоцтва про смерть та копії паспорту її прізвище, ім'я, по-батькові - [PERSON].(а.с. 5, 21) Згідно представленого до суду свідоцтва про народження від 18.12.1961 року матір'ю заявника [PERSON] зазначена «[PERSON]».(а.с. 10) Відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів - копії свідоцтва про розлучення, копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» у зв'язку з розірванням шлюбу з [PERSON] 19.06.1979 року.(а.с. 11,13). Згідно висновку Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 29.01.2014 року визнано неможливим внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] № 394 від 19.06.1979 року, оскільки актовий запис про народження [PERSON] не зберігся, а є розбіжності в даті народження [PERSON] та імені в актових записах про шлюб та розірвання шлюбу. (а.с. 12). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] Дослідженими доказами також встановлено, що заявник проживає та зареєстрований в квартирі, яка належить йому та [PERSON] на праві власності, має на руках особисті документи померлої. Згідно відповіді Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 30.07.2014 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] Інших заяв від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 19 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу дітей не має. З липня 2013 року шлюбні відносини припиненні. Шлюбні відносини не склалися з причини, що кожен має різні погляди на обов'язки чоловіка та дружини, а також через несумісність характерів. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення справи чи про розгляд справи у її відсутність суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 листопада 2011 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Шлюбні відносини припинені з липня 2013 року. Від шлюбу дітей не має. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 15.06.2011 року перебуває із відповідачкою у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося із-за сварок та конфліктів на побутовому ґрунті з будь-якого приводу. З грудня 2012 року разом не проживають, у нього є інша жінка з якою мають спільну дитину, а тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але подали заяви, якими просили спір вирішити в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечила. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 15.06.2011 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 3 у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження відповідач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.3), мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Як встановлено в попередньому судовому засіданні сторони два роки проживають окремо - позивач у місті Самбір Львівської області, а відповідачка у селі Бачина Старосамбірського району, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач перебуває у фактичному шлюбі з іншою жінкою, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.4). У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

18.07.2014року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. В цій квартирі зареєстровані: вона, її чоловік [PERSON], її мати [PERSON], її донька [PERSON] і її онук [PERSON], а також відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON] був зареєстрований у вищевказаній квартирі як піднаймач, хоча фактично з дня прописки 31 березня 2011року та по даний час там не проживає та не з'являється. Відповідач не проживає в квартирі, не сплачує за комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає і взагалі не бере ніякої участі в утриманні квартири. Оскільки відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації у спірній квартирі, вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи СГІРФО Шевченківського РВ ГУ МВС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі більше шести місяців, не сплачує за комунальні послуги та плату за користування жилим приміщенням, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає і взагалі не бере ніякої участі в утриманні квартири. У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою [ADDRESS], а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, яка належить на праві власності позивачу, відповідач порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2008 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №513. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили на весні 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що з 19.12.2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.5. Шлюбні відносини припинили на весні 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/50 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві позивач зазначила, що 28.04.2001 року на Універсальній Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант» між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Будучі законним власником частини вищезазначеного нерухомого майна вона не може розпорядитися ним, оскільки втрачений оригінал договору, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом, У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Відповідача у судове засідання не з*явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу відповідно до положень ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28.04.2001 року на Універсальній Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант» між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №2-66, 1/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, виданого позивачу [PERSON] Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, остання є власником 1/50 часток за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] втрачений оригінал правовстановлюючого документу, а саме договір купівлі продажу №2-66 від 28.04.2001 року, 1/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дана обставина, перешкоджає позивачу розпорядитися своїм майном, як законному власнику. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище обставини перешкоджають позивачу [PERSON] розпорядитися своєю часткою домоволодіння, а тому на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття сина. В попередньому судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з лютого 2009 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. До судового засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 1982 року у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, за актовим записом №2223. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з лютого 2009 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу ,зареєстрованого 17 червня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції актовий запис №32 , посилаючись на те, що під час шлюбу, .а саме [INFO] у них народився син [PERSON]. На сьогоднішній день син проживає з позивачкою, відповідач у вихованні та утриманні дитини участі не приймає. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело, починаючи з квітня - травня 2007 року, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи, між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала їхня дитина,що негативно впливало на її розвиток та психологічний стан. [PERSON] застосовував до позивачки фізичне насилля. Приблизно 7 останніх років, в тому числі і на даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Відповідач має іншу сім»ю. Позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про те, що він згоден на розірвання шлюбу, просив справу розглянути у його відсутність У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER]виданого повторно 15.10.2013р. між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №32 /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved