Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

19.11.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Камянець- Подільського району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га. , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області, після смерті [PERSON], який помер 28.05.2007 року у с. Залісся-1 Камянець-Подільського району Хмельницької області. В обгрунтування вимог вказує, що 28 травня 2007 року помер її дідусь [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, на яку вона має право за заповітом, складеним дідусем ще при житті 15 травня 2007 року і посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 43. При зверненні до нотаріальної контори частину спадщини вона оформила, а в оформленні вищевказаної земельної ділянки їй було відмовлено , у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві [PERSON], який при житті не встиг оформити вищевказану земельну ділянку після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 18.01.2004 року. Тому, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги [PERSON] і просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON]»юк Д.М. в судовому засіданні позов не визнають, оскільки вважають недійсним заповіт і бажають його скасувати в іншому судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Сільський голова [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідачки [PERSON] та представника відповідача [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району. Заслухавши представників позивача, відповідача та його представника , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 травня 2007 року дідусь позивачки [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося своїй внучці [PERSON], позивачу по справі. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району та зареєстрований в реєстрі за № 43. 28 травня 2007 року [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 061723, приєднаної до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] від спадщини після смерті свого батька [PERSON] відмовився, що підтверджується заявою, посвідченою сільським головою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] і зареєстрованої в реєстрі за № 94. Після смерті дідуся [PERSON] частину спадщини успадкувала та оформила , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом , виданого 22 серпня 2011 року державним нотаріусом Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1-751 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 25 січня 2014 року державним нотаріусом Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2-29. Проте, в оформленні права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га. на ім»я [PERSON] , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області , [PERSON] було відмовлено , у звязку з тим, що вона не може надати правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, щодо належності цього майна [PERSON] та спадкодавцеві [PERSON] , що стверджується листом державного нотаріуса Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори № 1453/02-14 від 21.09.2015 року. На спірну земельну ділянку [PERSON] мав право на підставі заповіту, складеного його дружиною [PERSON], і посвідченого виконкомом [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району 25 листопада 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 250, яка 18 січня 2004 року померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 224398, приєднаною до матеріалів справи. Спадщину після смерті дружини [PERSON] успадкував, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом , виданим державним нотаріусом Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори 23 грудня 2005 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1-2819, проте, державний акт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області не оформив. Той факт, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р 2 № 851115 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 327 від 27.12.2002 року на імя [PERSON], оригінал якого втрачено та листом відділу Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі № 31-28-99.3-47/2-16 від 13.01.2016 року. Крім того, з газети «Ключ» від 06.11.2015 року вбачається, що було зроблено оголошення про втрату вказаного Державного акту. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 даного кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1234 ЦК України - право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Тому, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved