Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

18 березня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник позивача з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 27 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11176508000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17 вересня 2008 року, були несені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 26 250,00 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої з обставин, передбачених договором. Відповідно Додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п.1.3.4. кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. 27 лютого 2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду №1, якою сторони домовились: про часткове перенесення строків виконання зобовязань позичальника за сплати відсотків на більш пізній період; про зміну графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди). В подальшому, 23 березня 2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою сторони домовилися змінити графік погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди). Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Відповідно до п.1.5. кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №26208134770900 у банку, для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Відповідно до п.5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] з березня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та має значну заборгованість по нарахованим доцентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Згідно з п.7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів і кредит, та/ або комісій, [PERSON] сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки і кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 03 березня 2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 17 987,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 174 467,09 гривень, з яких: 15 168,50 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 147 125,35 грн. - кредитна заборгованість; 2 818,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 27 341,74 грн. - заборгованість по процентам. Сума заборгованості [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит станом на 03 березня 2014 року становить 669,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 6 493,55 гривні, з яких: 539,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 5 234,59 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 129,80 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 1 258,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та: [PERSON] було укладено договір поруки №11176508000П від 27 червня 2007 року; [PERSON] було укладено договір поруки №11176508000П/2 від 27 червня 2007 року; [PERSON] було укладено договір поруки №11176508000П/3 від 27 червня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки №11176508000П, №11176508000П/2, №11176508000П/3, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязалися відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п.1.4. договору поруки №11176508000П, №11176508000П/2, №11176508000П/3). Так, в звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на адресу [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте станом на момент звернення до суду [PERSON] та [PERSON] зобовязання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконали. На підставі вищевикладеного просив суд позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь банку в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11176508000 від 27 червня 2007 року в розмірі 17 987,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 174 467,09 гривень, та суму судового збору у розмірі 1 809,60 гривень. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно із ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), аза відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Згідно вимог ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Так, з матеріалів справи судом встановлено наступні факти. 27 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17 вересня 2008 року, були несені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк») (а.с.67-70) та відповідачем [PERSON] (а.с.46, 47), було укладено договір про надання споживчого кредиту №11176508000 (а.с.6-11). Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 26 250,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту (а.с.12-14), якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої з обставин, передбачених договором. 27 лютого 2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду №1 (а.с.15), якою сторони домовились: про часткове перенесення строків виконання зобовязань позичальника за сплати відсотків на більш пізній період; про зміну графіку погашення кредиту (а.с.16-18). В подальшому, 23 березня 2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 (а.с.19) до кредитного договору, якою сторони домовилися змінити графік погашення кредиту (а.с.20-22). Відповідно до п.1.5. кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №26208134770900 у банку, для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Відповідно до п.5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та має значну заборгованість по нарахованим доцентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Згідно з п.7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів і кредит, та/ або комісій, [PERSON] сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки і кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 03 березня 2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 17 987,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 174 467,09 гривень, з яких: 15 168,50 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 147 125,35 грн. - кредитна заборгованість; 2 818,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 27 341,74 грн. - заборгованість по процентам. Сума заборгованості [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит станом на 03 березня 2014 року становить 669,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 6 493,55 гривні, з яких: 539,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 5 234,59 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 129,80 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2014 року становить 1 258,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (а.с.29-43). З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та: [PERSON] (а.с.44, 45) було укладено договір поруки №11176508000П від 27 червня 2007 року (а.с.23-24); [PERSON] (а.с.48, 49, 50) було укладено договір поруки №11176508000П/2 від 27 червня 2007 року (а.с.25-26); [PERSON] (а.с.51, 52) було укладено договір поруки №11176508000П/3 від 27 червня 2007 року (а.с.27-28). Відповідно до умов договору поруки №11176508000П, №11176508000П/2, №11176508000П/3, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязалися відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п.1.4. договору поруки №11176508000П, №11176508000П/2, №11176508000П/3). В звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на адресу [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору (а.с.53-63), проте станом на момент звернення до суду відповідачі зобовязання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконали. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Згідно зі ст.558 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора ; і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст.555 цього Кодексу). Згідно із ч.1 ст.543 ЦК України, в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, за Законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, тобто Законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником, між кредитором і поручителем, та ці самі відносини можуть урегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин. Саме до цього зводяться й правові висновки, що містяться в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року у справі №6-84 цс11 і що згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню сума сплаченого та документально підтвердженого позивачем судового збору у розмірі 1 809,60 грн. (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved