Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

18.04.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулось ПАТ Дельта Банк до [PERSON], [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28 січня 2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №57- 0071042/ФК-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 103105,00 гри., з розрахунку в розмірі 11,7 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28 січня 2008 року по 27 січня 2015 року. [PERSON] свої зобовязання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 57- 0071042/ФК-08 від 28 січня 2008 року. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 1227,44 грн. по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення Кредиту. У випадку внесення Позичальником коштів на повернення заборгованості за кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по Кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п.2.9 та п.4.2.2 цього Договору, зараховується в рахунок повернення Кредиту. Розмір останнього платежу по остаточному погашенню Кредиту дорівнює залишку заборгованості по Кредиту на дату остаточного погашення та може відрізнятись від розміру щомісячного платежу по Кредиту, зазначеного у п.2.4. У випадку внесення платежу по Кредиту та/або процентах, комісіях в післяопераційний час днем погашення заборгованості вважається наступний за днем внесення платежу робочий день. Відповідно п.2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п.2.16 цього Договору), та/або шляхом внесення готівкових коштів у касу. Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. При розрахунку процентів за користування Кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки №57-0071042/Zфпор-08 від 28.01.2008р. між ТОВ «Український промисловий [PERSON]» та [PERSON]Б.(поручитель), [PERSON]В.(боржник) згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором №57-0071042/ФК-08 від 28.01.2008р. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобовязань за Договором. Поручитель і Боржник несе перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 31.03.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 19965,41грн., з яких: тіло кредиту - 8575,80 грн.; відсотки - 1847,07 грн.; сума заборгованості за комісіями - 3093,20 грн.; пеня - 6089,68 грн.; сума за ставкою 3% - 359,66 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед - кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, запеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність в поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування -:ь ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом, зокрема, ст. 38,47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування неладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються поважання та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст.3 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Частиною 1 ст. 35 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 2 ст. 46 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується. Згідно п.1, ч.1 ст. 48 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації здійснює повноваження органів управління банку, згідно п.4,8 ч.1 ст.48 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ Дельта Банк заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19965,41 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00грн. Представник позивача в судовому засіданні не був присутній, але в позовних вимогах просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суд, на підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 28.01.2008р. ПАТ ТОВ «Український промисловий [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір №57-0071042/ФК-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 103105,00 гри., з розрахунку в розмірі 11,7 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28 січня 2008 року по 27 січня 2015 року (а.с.7-13). 28.01.2008р. між ПАТ ТОВ «Український промисловий [PERSON]» та [PERSON]Б.(поручитель), [PERSON]В.(боржник) укладеного Договору поруки №57-0071042/Zфпор-08, згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором №57-0071042/ФК-08 від 28.01.2008р.(а.с.19). Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 1227,44 грн. по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 31.03.2016 року має прострочену заборгованість у сумі: 19965,41грн., з яких: тіло кредиту - 8575,80 грн.; відсотки - 1847,07 грн.; сума заборгованості за комісіями - 3093,20 грн.; пеня - 6089,68 грн.; сума за ставкою 3% - 359.66 грн. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобовязань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, і Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач [PERSON] не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед - кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, запеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність в поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Дельта Банк до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 79 ч. 1 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом страви. При подачі позову до суду ПАТ Дельта Банк сплатив судовий збір у сумі 1378 грн.(а.с.1), а також під час розгляду справи оплатив оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду даної справи. Сума оплати оголошення складає 630 грн. (а.с.65). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь ПАТ Дельта Банк потрібно стягнути судовий витрати в сумі по 1004,00 грн. з кожного.

Outcome: approved