Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

19.09.2019 р. позивач направив до суду вищевказаний позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 42 752,00 грн., яка складається з: 1000,00 грн. - основний борг; 20072,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 21680,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування\~заявленого позову\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що 24.08.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] було укладено договір позики № 66352 в електронній формі, відповідно до умов якого, ТОВ «Веллфін» надав відповідачу грошові кошти у сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 30 днів. Датою погашення боргу є 23.09.2016 року. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Представник позивача вказує, що ТОВ «Веллфін» в порядку, встановленому п.1.4 договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 1201,00грн. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору позики № 66352 від 24.08.2016 р. щодо своєчасного повернення позики зумовило звернення ТОВ «Веллфін» до суду із даним позовом. Ухвалою від 07.10.2019 р. було відкрито провадження по цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11.11.2019 р. \~ \~ \~ \~11.11.2019 р. розгляд справи відкладено на 19.02.2020 р. через зайнятість судді в іншому процесі. \~ \~ \~ \~19.02.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.04.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по розгляду кримінального провадження у складі колегії суддів. 30.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 29.07.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 29.07.2020 р. розгляд справи відкладено на 23.09.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 23.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 17.12.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. 17.12.2020 р. розгляд справи відкладено на 05.02.2021 р. через тимчасову непрацездатність судді. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві (а.с.60-62), який, зокрема, містить заяву відповідача про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, приймаючи до уваги позицію позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 24.08.2016 р. між ТОВ «Веллфін» та відповідачем\~\~ [PERSON] було укладено договір позики № 66352 від 24.08.2016 р. в електронній формі, відповідно до умов якого, ТОВ «Веллфін» надав [PERSON] грошові кошти у сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, за користування позикою зазначені у п.1.5. цього договору. Пунктами 1.2.-1.4. договору позики № 66352 від 24.08.2016 р. передбачено, що строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позика надається строком на 30 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем. Відповідно до п.1.5. та п.1.6. договору позики № 66352 від 24.08.2016 р., нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 20 гривень 00 копійок за перший день користування позикою; 1,8 процента від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п.1.2 цього договору; 3,8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. У разі повернення суми позики та сплаті процентів за користування позикою протягом 3 днів після закінчення строку визначеного п. 1.2 цього договору позики, нарахування процентів у розмірі 3,8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно не проводиться, в іншому випадку, проценти нараховуються відповідно до умов п. 1.5 цього договору. Пунктом 3.1. договору позики передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором. Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків. В розділі 8 договору позики «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що цей договір підписано за допомогою електронного підпису. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Згідно довідки щодо заборгованості за договором № 66352 від 24.08.2016 р., станом на 24.08.2019 р. загальна сума заборгованості позичальника перед позикодавцем за вищевказаним договором позики та всіма нарахованими відмотками згідно нього становить 42752,00 грн., яка складається з: 1000,00 грн. - основний борг; 20072,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 21680,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.43). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Згідно ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 256\~ЦК України визначено поняття позовної давності, де позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Умови договору укладеного між сторонами не містять зміни тривалості позовної давності. Як вбачається зі змісту договору позики, позика надається строком на 30 днів, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем, тобто позику було надано 24.08 2016 р., кінцевий термін повернення позики є 23.09.2016 р. Позивач скористався своїм правом на пред`явлення позову до суду, шляхом направлення його засобами поштового зв`язку - 19.09.2019 р., що підтверджується відповідною печаткою на конверті, а судом було отримано дану позовну заяву - 23.09.2019 р., про що наявна відмітка канцелярії суду, відтак строк позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином клопотання відповідача про застосування наслідків строку позовної давності, задоволенню не підлягає. Крім того, судом встановлено, що видача позик ТОВ «Веллфін» здійснюється на підставі «Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» затверджених наказом директора ТОВ «Веллфін» № 2-1 від 27.10.2015 р., які знаходяться на сайті Creditup.com.ua та є додатком до позовної заяви. Згідно п.п. 4.1., 4.2. Правил, заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Заявка для отримання позики, заповнена на Сайті відповідачем, є додатком 6 до позовної заяви. Згідно з п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» закріплює три можливі механізми підписання електронного правочину: «Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписанні використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» встановлено порядок надання грошових коштів у позику. Згідно п.6.3. Правил, у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення CMC-повідомлення на телефонний номер, зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню Заявник отримує електронну копію договору. Пунктом 6.7. Правил визначено, що для підписання форми договору позики, Заявник здійснює вхід на Сайт Товариства та за допомогою Логіну та Паролю входить до Особистого кабінету. Пунктом 6.8. Правил закріплено, що заявник погоджується на використання у відносинах, що засновані на першому Договорі позики та на всіх наступних договорах позики, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між Заявником та Товариством з використанням свого Логіну та Паролю Особистого кабінету в якості аналогу власноручного підпису між Товариством та Заявником. Що ж стосується порядку погодження сторонами на умови договору, то у відповідності ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 4.9. Правил воно здійснюється шляхом використання одноразового ідентифікатору - тобто шляхом обміну сторонами електронними повідомленнями, а не з застосуванням електронного цифрового підпису. До позовної заяви з метою деталізації процедури укладення договору було додане графічне зображення покрокового порядку підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 66352 від 24.08.2016 р. сукупна вартість позики складає 1542,00 грн. (а.с.42). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 1000 грн. та відсотки в межах строку дії позики у сумі 542 грн., а вього 1542,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного. Статтею 536\~ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «Веллфін» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову ТОВ «Веллфін». Згідно із ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ТОВ «Веллфін» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial