Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного банку «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. (а.с. 2-3) 08 квітня 2014 року судом у судовому засіданні до участі у розгляді справи було притягнуто в якості співвідповідача Публічний акціонерний банк «Дельта Банк». (а.с. 25) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що 21.03.2008 року між позивачем та АКІБ «УкрСибабнк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 11315686000/4 для забезпечення виконання кредитного договору № 11315686000 від 21.03.2008 року, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Строк припинення поруки у договорі поруки від 21.03.2008 року не був встановлений. 18.05.209 року відповідач на адресу основного позичальника [PERSON] направив заяву-повідомлення про виконання порушеного зобов'язання та вимагав дострокового погашення кредиту, процентів за його користування та сплату штрафних санкцій. Позивач вважає, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 21.05.2008 року, настав 25.11.2009 року, тобто з урахуванням шести місяців, після отримання заяви вимоги основним позичальником. Оскільки відповідач протягом шести місяців з моменту настання строку повернення кредиту за кредитним договором № 11315686000 від 21.03.2008 року, до суду із позовною заявою до позивача не звернувся, тому поруки за укладеним між сторонами договору поруки від 21.03.2008 року припинилась у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, внаслідок непред'явлення відповідачем до позивача, як поручителя, вимог у вигляді позову до суду щодо сплати суми кредиту протягом шести місяців з моменту настання стоку виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 21.05.2008 року, у зв'язку чим позивач звернувся до суду та просив суд визнати договір поруки № 11315686000/4 від 21.03.2008 року, що забезпечує виконання кредитного договору № 11315686000 від 21.05.2008 року припиненим. (а.с. 2-3) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 98) Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що між сторонами дійсно був укладений вищевказаний договір поруки та кредитний договір, внаслідок не виконання основним позичальником умов кредитного договору, відповідачем на адресу основного позичальника та поручителя була направлена вимога про виконання порушеного зобов'язання, оскільки в встановлений в вимозі строк сторони не виконали взяті на себе зобов'язання, які виникли з умов укладеного кредитного договору, відповідач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який 20.05.2011 року заочним рішенням суду був задоволений в повному обсязі, однак у зв'язку з виниклими обставинами в ході скасування заочного рішення, дана позовна заява була залишена без розгляду, яка на даний час буде оскаржуватися відповідачем до апеляційного суду. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що порука за укладеним між сторонами договору поруки від 21.03.2008 року не припинилась, оскільки відповідачем була пред'явлена вимога до поручителя у вигляді позову до суду в встановлений законодавством шестимісячний строк з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, а отже посилання позивача щодо припинення договору поруки від 21.03.2008 року є необґрунтованими, тому представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 98) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що 21.03.2008 року між позивачем та відповідачем АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 11315686000/4, згідно якого позивач зобов'язувався солідарно з [PERSON] нести відповідальність за своєчасне виконання [PERSON] умов кредитного договору та своєчасне повернення кредитних коштів за договором № 11315686000 від 21.03.2008 року, що підтверджується копією договору поруки від 21.03.2008 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5) Судом встановлено, що 18.05.2009 року відповідачем АКІБ «УкрСиббанк» на адресу [PERSON] була направлена заява про повернення простроченої заборгованості, яка виникла у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору № 11315686000 від 21.03.2008 року, тому відповідач використавши своє право, передбачене кредитним договором, заявив [PERSON] про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення, та вимагав негайного виконання позичальником порушеного зобов'язання, а також сплати заборгованості протягом 7 календарних днів від дати отримання цього повідомлення, що підтверджується копією заяви № 133-126/081 від 18.05.2009 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 4) Також, судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, за зобов'язанням, яке виникло на підставі договору про надання споживчого кредиту № 11315686000 від 21.03.2008 року, що підтверджується копією витягу з договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року, копією акту приймання-передачі прав вимог за кредитами від 19.12.2011 року та копією виписки з додатку № 1 (перелік прав вимог за кредитами), наявними в матеріалах справи. (а.с. 12-20) З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору недійсним, відшкодування моральної шкоди. Крім того, 10.07.2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, [PERSON] також було відмовлено в задоволенні позовних вимог до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним. (а.с. 42-46) Встановлено, що 20.05.2009 року відповідачем на адресу позивача [PERSON] була направлена заява від 18.05.2009 року про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, визначеному у договорі, у зв'язку з тривалим невиконанням основним позичальником своїх зобов'язань, тому відповідач використав своє право, передбачене кредитним договором та заявив позичальнику про визнання терміну повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами таким, що настав, а кредитну заборгованість - обов'язковою до повернення основної суми заборгованості та інших нарахованих відсотків, збитків, обумовлених договором. Роз'яснивши при цьому позивачу, що у випадку непогашення простроченої заборгованості позичальником до 25 травня 2009 року, банк буде ініціювати примусове стягнення заборгованості в судовому порядку або у інший спосіб, відповідно до законодавства України, в тому числі і за рахунок майна та коштів поручителя, тому банк запропонував позивачу протягом 7 календарних днів з дати отримання даної вимоги погасити прострочену заборгованість по кредитному договору № 11315686000 від 21.03.2008 року, викладене підтверджується копією заяви № 133-126/084 від 18.05.2009 року, копією списку згрупованих поштових відправлень № 100 та копією квитанції з «Укрпошти» про відправлення зазначеного списку № 100 від 20.05.2009 рок, наявними в матеріалах справи. (а.с. 69-70) З матеріалів справи встановлено, що 09.02.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11315686000 від 21.03.2008 року, внаслідок розгляду даного позову заочним рішенням суду від 20.05.2011 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11315686000 від 21.03.2008 року в розмірі 949 835 грн. 03 коп., що підтверджується копією позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк», копією ухвали про відкриття провадження від 12.02.2010 року, копією супровідного листа суду про направлення сторонам по справі ухвали про відкриття провадження від 12.02.2010 року та копією заочного рішення суду від 20.05.2011 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 59, 71-76, 82-83, 84) Судом встановлено, що 16.11.2011 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-121/2011 виданого 05.07.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11315686000 від 21.03.2008 року в розмірі 949 835 грн. 03 коп., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2011 року, копією супровідного листа про направлення на адресу [PERSON] постанови для належного виконання та відома від 16.11.2011 року та копією виконавчого листа від 20.05.2011 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 77-81) Також, судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 20.05.2011 року було скасовано та справа була призначена до розгляду в загальному порядку, у зв'язку з чим, 12.03.2012 року ухвалою суду до участі у справі як позивача було залучено ПАТ «Дельта Банк» замість ПАТ «УкрСиббанк». Після чого, 12.03.2012 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-2031/2011 за позовом [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору. Однак, 28.02.2014 року ухвалою суду провадження у цивільній справі було відновлено та справа була призначена до розгляду, за результатом розгляду якої, 28.04.2014 року ухвалою суду позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості була залишена без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивача. Викладені обставини підтверджуються письмовими доками, наявними в матеріалах справи. (а.с. 85-97) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договорів. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови основного договору, зокрема строк дії договору, суму основного боргу, терміни виконання основного зобов'язання, свої права та обов'язки за цим договором, вважає їх справедливими щодо нього, і погоджуються з ними. До таких умов кредитного договору належить і зміна терміну погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п. 3.1. договорів поруки сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 251 ЦК України строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Сторони в договорі поруки згідно чинного законодавства на підставі ч. 2 ст. 252 ЦК України визначили термін дії Договору поруки шляхом вказівки на подію, яка має неминуче настати - на повне виконання позичальником або поручителем зобов'язання по кредитному договору № 11315686000. Пунктом 1.5. договору поруки передбачено, що причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 3, 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд при вирішення позовних вимог, приймає до уваги, що позичальник [PERSON] не виконав умови кредитного договору № 11315686000 від 21.03.2008 року стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, у зв'язку з чим, 20.05.2009 року відповідач направив на адресу основного позичальника та поручителів заяву-повідомлення про повернення основної суми заборгованості, відсотків, можливих збитків та інших штрафних санкцій, обумовлених договором, тим самим відповідач визначив термін повернення кредиту, оскільки позивач в визначений в повідомленні строк вимоги відповідача не виконав, 09.02.2010 року відповідач з метою захисту свого порушеного права звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який заочним рішенням суду від 20.05.2011 року був задоволений в повному обсязі. Окрім цього, суд приймає до уваги, що вищезазначене заочне рішення суду від 20.05.2011 року було скасовано ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та справа була призначена до судового розгляду, під час проведення якого, ухвалою суду від 12.03.2012 року провадження у даній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ по цивільній справі № 2-2031/11. З матеріалів справи було встановлено, що рішенням суду по цивільній справі № 2-2031/11, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області було залишено без змін, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, у зв'язку з цим, провадження у справі, яка перебуває в Індустріальному суді м. Дніпропетровська було відновлено. Суд також при вирішенні позовних вимог, враховує, що 28.04.2014 року ухвалою Індустріального суду м. Дніпропетровська цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором була залишена без розгляду, однак як вбачається з наданих представником відповідача до суду письмових доказів та пояснень, при вирішенні питання залишення позову без розгляду суд повідомляв не позивача за даною справою, яким є ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «УкрСибббанк», тому представник відповідача зазначила про підготовку апеляційної скарги для оскарження даної ухвали до апеляційного суду Дніпропетровської області. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач звертаючись 09.02.2010 року до суду захистив свої порушені права з боку позивача та інших сторін в встановлений законодавством строк, що було підтверджено заочним рішенням, яким встановлювались обставини щодо нарахування відсотків за кредитним договором, дії договору поруки та відповідальність позивача виниклої внаслідок укладання договору поруки, однак на даний час відповідач продовжує захищати свої права на повернення кредитних коштів, у зв'язку з порушенням з боку боржника [PERSON] і поручителя [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором. Крім того, суд при вирішення позовних вимог враховує факт того, що в разі припинення договору поруки, зазначене в подальшому призведе до невиконання позивачем можливого рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, тобто до порушення законних прав кредитора ПАТ «Дельта Банк». Суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання припиненим договору поруки № 11315686000/4 від 21.03.2008 року з 25.11.2009 року, виходив з того, що укладаючи договір поруки позивач відповідно до п. 3.1. погодив, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Як вбачається з встановлених в ході розгляду справи обставин, 20.05.2009 року відповідач направив до позивача вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, яка у добровільному порядку не була виконана з боку позивача, тому 09.02.2010 року відповідач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, окрім цього, позивачу було відомо про перебування заочного рішення 20.05.2011 року на виконанні в АНД ВДВС ДМУЮ, що спростовує зазначені позивачем підстави для задоволення позовних вимог. Суд вирішуючи позовні вимоги про визнання договору поруки припиненим, приймає до уваги, що відповідач пред'явив вимогу до позивача, як до поручителя про повернення заборгованості за кредитним договором в строк, передбачений чинним законодавством України, у зв'язку з її невиконанням в добровільному порядку, відповідач звернувся до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з метою захисту свого порушеного права, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування норм закріплених в ст. 559 ЦК України та вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed