Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

18.06.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: - усунути перешкоди у користуванні майном [PERSON] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим будинком, виселення та зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними обставинами, та нормами права. [PERSON] (далі - Позивач) згідно договору визначення часток подружжя у житловому будинку і дарування частини житлового будинку від 27.12.2014 року є власником житлового будинку, що розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до будинкової книги та акту депутата Кагарлицької міської ради [PERSON] (далі-Відповідач) зареєстрований за адресою [ADDRESS] , тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу. Відповідач є колишнім чоловіком Позивача. Сімейні відносини з Відповідачем у Позивача припинились, на даний час вони є зовсім чужими людьми та шлюб розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.06.2017 р. Відповідач не проживає у будинку Позивача вже протягом приблизно 12 років та не з`являється в ньому вже протягом 5 років. Отже, починаючи з 2005 року, Відповідач не проживає у будинку Позивача та в будинку відсутні особисті речі Відповідача. Будучи зареєстрованим, але не проживаючи Відповідач не приходить до будинку, не використовує його для тимчасового або постійного проживання. Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги. Відсутність Відповідача за місцем реєстрації протягом 13 років підтверджується вищезазначеним актом депутата Кагарлицької міської ради. Протягом усього часу відсутності Відповідача за місцем реєстрації Позивач неодноразово зверталась до міської ради із проханням зняти з реєстрації Відповідача, проте оскільки Відповідач не подає заяви, міська рада не може зняти його з реєстрації у будинку. У зв`язку з тим, що Відповідач не подає заяви про зняття з реєстрації, Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Будучи зареєстрованим, Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги. Після припинення шлюбних відносин з Відповідачем Позивач неодноразово просила Відповідача звільнити будинок, який їй належить та подати заяву про зняття з реєстрації. Проте, Відповідач не висиляється з будинку Позивача та не подає заяви про зняття його з реєстрації. У зв`язку з не бажанням висилитись та не подачею Відповідачем заяви про зняття з реєстрації Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Проживання та реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні її власністю. Таким чином, Відповідача слід визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, висилити та зняти з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved