Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

17 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчене сертифікатом [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. Але при виготовленні сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією від 06 березня 1997 року в написанні по батькові її мами була допущена помилка. Замість «[PERSON]» в сертифікаті його власником записана « [PERSON]». Зазначений факт став підставою для відмови [PERSON] в задоволенні позовних вимог апеляційним судом Дніпропетровської області по справі № 193/402/17 від 04 липня 2017 року про визнання за нею, як спадкоємцем першої черги за законом, права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, до вирішення питання в порядку позовного провадження про встановлення факту належності права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективної власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області. В даний час заявник не має можливості відновити втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], тому за вирішенням спору звертається до суду та просить встановити факт належності [PERSON], яка мешкала у с. Андріївка Софіївського району Дніпропетровської області правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року на ім'я «[PERSON]», який посвідчує ії право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Представник заявника заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи - Софіївської районної державної адміністрації, проти заяви не заперечує, просить розглянути справу за відсутності їхнього представнкиа, про що надав відповідну заяву. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви представника заявника, представника заінтересованої особи, суд приходить до наступного: судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [NUMBER], яке видано 06 грудня 2005року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 17). Про те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] свідчить повторне свідоцтво про народження [NUMBER], яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25.09.2015 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП « Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке посвідчене сертифікатом [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. Але при виготовленні сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією від 06 березня 1997 року в написанні по батькові матері заявника була допущена помилка. Замість «[PERSON]» в сертифікаті його власником записана «[PERSON]» (а.с. 18). Зазначений факт став підставою для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] апеляційним судом Дніпропетровської області по справі № 193/402/17 від 04 липня 2017 року про визнання за [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом, права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, до вирішення питання в порядку позовного провадження про встановлення факту належності права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективної власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.21-22). Той факт, що саме [PERSON], а не [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективної власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області та на отримання сертифікату [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією від 06 березня 1997 року, свідчить список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Софіївського району, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER] від 28 листопада 1994 року та в якому під № 320 значиться «[PERSON] місце проживання: с. Андріївка» ( а.с. 16). Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу,сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Інші члени КСП «Маяк» з власним іменем [PERSON], відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, відсутні. Також відповідно до архівної довідки № 491 від 14.09.2017 року, яка видана КЗ «Софіївський районний трудової архів» в КСП «Маяк» працювала [PERSON] Згідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї мами [PERSON]. Крім неї, інших спадкоємців у [PERSON] не має. Відповідно до ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України успадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті мами оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року, [PERSON] знайти не змогла. У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 80-81 за 05 листопада 2016 року було надруковано повідомлення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Згідно до п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94 установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом успадкування. Тому [PERSON], як спадкоємець [PERSON] має право на звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року [PERSON] та на визнання за собою права на земельну частку( пай) в порядку спадкування після ії смерті. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно до ч. 2. ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.14 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, паспорт громадянина України померлого орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає для подальшого їх направлення до територіального підрозділу Державної міграційної служби України. Тобто свідоцтво про смерть громадянина видається на підставі його паспортних даних. Свідоцтво про смерть видано на «[PERSON]», а тому по батькові « [PERSON]» , яке значиться у сертифікаті на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 06.03.1997 року не відповідає її паспортним даним. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Іншим чином внести відповідні зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] не має можливості у зв'язку з внесенням ряду змін до законодавства, які не дають можливості внести виправлення до правовстановлюючого документу. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], а можливість внести зміни в документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Outcome: approved