overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

18 листопада 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 22.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2008 року народження. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Дитина проживає спільно із позивачем. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляді на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Нехайківської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 22 вересня 2007 року, актовий запис № 10. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визнання місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

18 листопада 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивачка зазначає, що 14 лютого 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у хмельницькій області, актовий запис №10. В подружжя є дочка, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, постійні сварки, образи, вчинення домашнього насильства ,а тому позивачка просить розірвати , укладений шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 21 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності, судовий збір та витрати на правову допомогу з відповідача не стягувати, оскільки вони відшкодовано добровільно та винести рішення на підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

18 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на малолітню дочку [PERSON] , у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , посилаючись на те, що за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, однак витрати на утримання дочки значно зросли. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 2006 року по 2011 рік перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на дитину (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Беручи до уваги те, що відповідач працює, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на утримання, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Київського районного суду м. Одеси, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

18 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 14 січня 2017 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 15, 18). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 16, 17). Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 січня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

18 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2006 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки припинені, почуття взаємної поваги та любові втрачено. Оскільки шлюб фактично розпався, позивач просив розірвати його. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка також надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2006 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №06 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала проти позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд, за клопотанням позивача, відносить на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

18 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 26 жовтня 1994 року нею та членами її сім`ї було приватизовано квартиру [ADDRESS] та отримано свідоцтво про право власності на житло. Однак у свідоцтві було допущено помилку у написанні імені власника, замість вірного [PERSON] . Що є перешкодою у розпорядженні належною позивачу частки нерухомого майна. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Управління комунального майна Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні на підставі розпорядження відділу приватизації Хмельницького міськвиконкому №8336 від 26 жовтня 1994 року було задоволено заяву [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS] , 26 жовтня 1994 року видано свідоцтво про право власності на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку із допущеною помилку у написанні імені заявника, остання звернулася до Управління комунального майна Хмельницької міської ради для виправлення імені, у зв`язку із чим 06 листопада 2020 року отримала повідомлення за №487 про неможливість цього. Згідно посвідки про народження від 19 грудня 1946 року серії [NUMBER] , копії паспорту ім`я заявниці [PERSON] . 09 травня 1969 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] . [INFO] у заявниці народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Враховуючи, що співвласниками квартири [ADDRESS] зазначені члени її сім`ї, суд приходить до висновку, що факт належності заявниці свідоцтва про право власності та допущенням помилки при написанні її імені є доведеним. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

18 листопада 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся представник позивача адвокат Лемак Е.М. в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Так, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 лютого 2007 року, про що у виконкомі Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області зроблений актовий запис за № 2 (а.с. 7). Адвокат Лемак Е.М. звернувся в суд в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, яке постійно погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а саме близько восьми років сторони проживають окремо. У зв`язку з цим подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив щодо позову не подав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписом статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України, встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

18 листопада 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 08 червня 2017 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, 07 травня 2021 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.31). Відповідач у судове засідання не з`явився, 07 травня 2021 року надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с.32). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 червня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №876. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

18 листопада 2020 року до суду надійшла вказана заява. Заявники просять розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначають заявники, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам сторін, як зазначено в заяві. Заявники в судове засідання не з`явились, звернулись із заявою про слухання справи у їх відсутність, зазначають, що підтримують заяву та просять її задовольнити. А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заяви за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 березня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №341. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що сторони бажають розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити їх інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

18\~листопада 2020\~року МКП\~«Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідачів\~про стягнення\~заборгованості за\~послуги по\~теплопостачанню в\~сумі \~11\~236\~грн 70\~коп.\~за період\~ з\~1\~листопада 2018\~року по\~30\~вересня 2020\~року.\~На обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що відповідачі\~є мешканцями\~кв.\~ [ADDRESS] , площею 40\~кв.м.та не здійснюють оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив провести заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляд справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не надсилали. Суд із письмової згоди представника позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що місце\~проживання [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у\~встановленому законом\~порядку зареєстровано\~за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 23 жовтня 2020 року. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачам послуги по теплопостачанню за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте останні не оплачують їх в повному обсязі, внаслідок чого за період з 1 листопада 2018 року по 30 вересня 2020 року заборгованість становить 11\~236 грн 70 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами, орендаторами щомісячно. В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 11 236 грн 70 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2\~102 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved