Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

19 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною вище заявою. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] в пологовому будинку м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, вона народила сина [PERSON] . Така інформація має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Частиною першою статті 144 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для притягнення їх до адміністративної відповідальності. [PERSON] в заяві зазначає, що на підставі запису про народження дитини відділ державної реєстрації актів цивільного стану має видати свідоцтво про народження, проте у випадку народження дитини на тимчасово окупованій території виконати цей обов`язок неможливо. Так, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, для реєстрації факту народження дитини, яке відбулось в медичному закладі до органів реєстрації необхідно подати медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 (п. 2 гл. 1 розділу З Правил). Це свідоцтво подається, якщо дитина народилась на території України. Оскільки Автономна Республіка Крим (м. Євпаторія) є територією України, ніякий інший документ у випадку народження дитини в медичному закладі не є підставою для отримання свідоцтва про народження. Однак на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь Російська Федерація здійснює ефективний контроль, тому документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я РФ, яка є неприйнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно п 3. гл. 1 розділу ІІІ Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Місцем народження дитини та місцем проживання батьків в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м. Євпаторія). Звертає увагу [PERSON] у своїй заяві на те, що згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з тим, що [PERSON] позбавлена можливості зареєструвати народження своєї дитини згідно із законодавством України, вона вимушена звернутися до суду. На підставі наведеного, [PERSON] просить встановити факт народження її сина [PERSON] , який народився [INFO] в м. Євпаторія, Автономної Республіки Крим, від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області 19 жовтня 2020 року відкрите провадження у зазначеній справі з призначенням судового розгляду на 19 жовтня 2020 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала з підстав зазначеній у ній, просила таку задовольнити. Додатково вказала, що на момент народження дитини та на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вона зверталась до Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням щодо реєстрації її дитини, проте їй було відмовлено в реєстрації народження дитини у зв`язку з ненаданням нею документів, затверджених нормами чинного законодавства. Представник заінтересованої особи повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином не з`явився. 19 жовтня 2020 року останній подав до суду листа №190/15.13.4-36 від 19 жовтня 2020 року в якому просив справу розглядати без участі представника Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в ньому ж зазначив, що заперечення щодо заяви [PERSON] відсутні. Окрім того, з означеного листа убачається, що Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області змінив назву на Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Суд, заслухавши [PERSON] , вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадянин України. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 червня 2020 року Євпаторійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис 120209910001000272004, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 червня 2020 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 серпня 2020 року виданого Євпаторійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис 120209910001000692005, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Згідно копії медичного свідоцтва про народження серії 35 №056731 від 08 жовтня 2020 року, виданого установою охорони здоров`я в м. Євпаторія, [PERSON] народила [INFO] дитину чоловічої статі. При зверненні до Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] було відмовлено в реєстрації народження дитини у зв`язку з ненаданням нею документів, затверджених нормами чинного законодавства, про що нею було зазначено в судовому засіданні. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження заявницею дитини серії 35 №056731 облікової форми №103/у, видане установою охорони здоров`я в м. Євпаторія та свідоцтво про народження дитини, видане у установі державної реєстрації актів цивільного стану є недійсними на території України та не створюють правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд, як виняток, приймає до уваги дані про народження, які зазначені у вищенаведених документах про народження, виданих на окупованій території. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації народження дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved