Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19.04.2016 заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [INFO] на тимчасово окупованій території України, в м. Луганськ Луганської області, [PERSON], [INFO], громадянина України. Заява мотивована тим, що заявник є донькою померлого, встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та у подальшому для оформлення спадщини та її прийняття. У судовому засідання заявник підтримала заяву, просила суд задовольнити її з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання не надходили. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, заслухавши обґрунтування заявника, суддя приходить до наступного висновку. Дослідженням письмових доказів судом встановлено, що заявник [PERSON] (до заміжжя [PERSON]), [INFO] р. н., є донькою [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ленінським РЗАГС м. Ворошиловград 10.05.1974 /а. с. 13/. З 10.06.2000 [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 30.04.2003 розірвано без зміни прізвища заявника на дошлюбне, що підтверджується копією вказаного рішення суду від 30.04.2003 та згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.06.2003, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська 17.06.2003 серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис № 332 /а. с. 12, 14, 15/. З метою державної реєстрації смерті свого батька [PERSON] заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві та отримала листа № 1811/02/04-32 від 17.03.2016 про відмову, оскільки нею для підтвердження факту смерті надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 за № 1150/13024, а саме подано було лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 22.02.2016 на бланку, затвердженому наказом МОЗ так званої «ЛНР» від 28.08.2015 № 591 /а. с. 8/. [PERSON], відповідно до лікарняного свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого ГУ «Луганська міська многопрофільна лікарня № 8» від 22.02.2016 на бланку форми № 106/у, затвердженому наказом «Міністерства охорони здоров'я ЛНР» № 591 від 28.08.2015, помер [INFO] у вказаній лікарні № 8, що знаходиться в м. Луганськ, вул. Новопромислова, 2 /а. с. 6/. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.02.2016 та довідки про причину смерті, виданій до лікарського свідоцтва про смерть форми № 106/у для поховання, [PERSON] помер від тромбоємболії легеневої артерії у поєднанні з тромбофлебітом глибоких судин нижніх кінцівок /а. с. 7/. Постановою Кабінету міністрів України від 17.03.2015 (№ 254-VIII) «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Луганськ визнано тимчасово окупованою територією України. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не була проведена на території України, оскільки відповідно до наданої довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києва, заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Згідно зі ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті громадянина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved