Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

19.11.2015 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами та просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13 та на земельну ділянку площею 0,0701 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які належать померлому 14.04.2015 року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що з договору дарування вбачається, що право власності на частку житлового будинку не зареєстровано у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. З Державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що право власності на земельну ділянку належить трьом особам на праві спільної сумісної власності без зазначення рівності часток. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках належить житловий будинок № 13 по ІІ провулку Бєлінського в м. Ізмаїл Одеської області на підставі договору дарування незакінченого будівництвом будинку від 30.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1918. Крім цього, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0701 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. ІІ провулок Бєлінського, 13 на підставі договору дарування земельної ділянки від 30.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1921. 20.10.2003 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вищевказану земельну ділянку був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 073028, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2812. Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 13 по ІІ провулку Бєлінського в м. Ізмаїл Одеської області, рік побудови житлового будинку зазначений 1990 рік. Згідно довідки № 2009 від 10.12.2015 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами побудований у 1990 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 410093 від 16.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 14.04.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13 та 1/3 частина земельної ділянки від загальної площі 0,0701 га, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41789253 від 13.10.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-УР № 843717, виданим 11.01.1962 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 399099, виданим 04.06.1968 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І - АВ № 501276, виданим 16.10.1970 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та разом із спадкодавцем не мешкав, що підтверджено будинковою книгою, тобто вважається таким, який не прийняв спадщину. Крім цього, [PERSON] 16.10.2015 року подав приватному нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] заяву, згідно якої повідомляє, що спадщину у встановлений законом строк не прийняв, звертатися до суду з питання поновлення строку прийняття спадщини або інших підстав, що стосується спадщини не буде. Частиною 1 статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] відмовилась від поділу спадкового майна на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя та відмовилась повністю від всієї належної їй частки спадкового майна, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] на користь дочки померлого [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] № 276/02-14 від 27.10.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що згідно п. 4.12, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 30.04.2003 року за реєстровим № 1918, вбачається, що право власності на частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13 не зареєстровано у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. З Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ОД № 073028) від 20.10.2003 року, вбачається, що право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, ІІ провулок Бєлінського, 13 належить трьом особам на праві спільної сумісної власності без зазначення рівності часток. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved