Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

19.07.2021 року до суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівський області, актовий запис № 1877. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Дружина не бажає оформити розлучення в досудовому порядку. 11 жовтня 2013 року вони уклали перший шлюб, який рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 серпня 2014 року було розірвано. (Справа № 377/725/14-ц) З лютого 2016 року вони поновили стосунки і почали мешкати разом в квартирі дружини. Потім у 2017 році вони разом поїхали на заробітки. У жовтні 2019 року вони знов уклали шлюб. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними постійно виникали сварки, змінилось ставлення один до одного, втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сумісне проживання між ними припинено з липня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. 03 серпня 2021 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 28.08.2021 року. 28.08.2021 року справу було знято з розгляду і призначено на 30.08.2021 року. Ухвалою судді 30.08.2021 року розгляд справи відкладено до 05.10.2021 року на підставі ст. 223 ЦПК України. 05.10.2021 року в призначене судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за місцем реєстрації, проте до суду повернуто конверт з процесуальними документами з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також викликалась через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 1877. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Сторони вже перебували у шлюбі з 11 жовтня 2013 року, який рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 серпня 2014 року було розірвано. (Справа № 377/725/14-ц). Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач, не зазначила, що бажає змінити прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - « [PERSON] ». За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved