Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

17 лютого 2014 року позивач звернувся до суду до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Інша ? частина житлового будинку фактично належала його рідному племіннику [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки останній фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав у вказаному будинку, але не встиг за своє життя отримати свідоцтво про право на спадщину . Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], просив суд визнати за ним право власності на ? частину вказаного житлового будинку . Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. [PERSON] та [PERSON] за правом представлення після смерті рідної матері-доньки спадкодавиці звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON].(що підтверджується матеріалами спадкової справи №80/94). 11 вересня 2008 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку спадкового майна, яке складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] не переоформив на своє ім'я отриману спадщину, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав у вказаному будинку, але не встиг за своє життя отримати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вищевказаного житлового будинку. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року. За даними нотаріальної контори (книги обліку та реєстрації спадкових справ, алфавітна книга обліку спадкових справ за 1999-2014 роки) спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] на протязі шестимісячного строку з часу його смерті та по 2013 рік не відкривалась. 03 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових справ після смерті [INFO] року рідного племінника [PERSON], який проживав [ADDRESS]. Постановою державного нотаріусу нотаріальної контори позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті племінника [PERSON] на майно, яке складається з частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого по [ADDRESS]. У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON],оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та фактично прийняв спадщину, оскільки проживає у вказаному житловому будинку, займається його утриманням, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial