Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

18.04.2016 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, треті особи: державний нотаріус Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], Товарна біржа «Універсал» про визнання договору дійсним та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбала будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ромоданівська, буд.15 та складається з: А-1 житловий будинок; Б- літня кухня; В-сарай; Г-сарай; під Г-погріб; Д-сарай; Е, Л теплиця, сарай; Ж вбиральня; З-душ; І,к, №1-10- огорожі та споруди, житловою площею 18,00 кв.м. Договір був посвідчений Товарною біржею «Універсал» та зареєстрований в [PERSON] бюро технічної інвентаризації. Відповідно до положень частини 2 та 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. 04 березня 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ромоданівська, буд.15 та належав їй на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.1997р. посвідченого Товарною біржею «Універсал» та зареєстрований в [PERSON] бюро технічної інвентаризації. 15 березня 2012 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі на її ім.*я свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ромоданівська, буд.15, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам закону. На підставі вищезазначеного просить договір купівлі продажу нерухомого майна від 23 грудня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений Товарною біржею «Універсал» та зареєстрований в [PERSON] бюро технічної інвентаризації 12.03.1998 р. визнати дійсними та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння №15 по вул.. Ромоданівська в м. Дніпропетровську, що складається з: літ.А-1-житловий будинок; літ. Б-літня кухня; літ. В-сарай; Г сарай; під Г погріб; Д-сарай; Е, Л теплиця, сарай; Ж-вбиральня; літ. З-душ; І,к, №1-10 огорожа та споруди, жилою площею 18,00 кв.м.в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 04 березня 2012 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити. В судове засідання представник третьої особи: Товарної біржі «Універсал» не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. В судове засідання представник третьої особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не зявивсь. Про день, місце та час судового засідання сповіщені належним чином. До суду надіслали письмову заяву, в якій просять розгляд справи провести за відсутності їх представника відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 23 грудня 1997 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ромоданівська, буд.15./а.с12/ Договір зареєстровано Товарною біржею «Універсал». Вищезазначений житловий будинок належав продавцеві на підставі договору куплі-продажу від 22.03.1986 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-1674 та зареєстрований в МБТІ м. Дніпропетровська 28.03.1986р. за реєстровим №450-140. Окрім того, у тексті договору складеного на біржі зазначено, що цей договір підлягає реєстрації в БТІ. [PERSON] виконала передбачені договором умови угоди, зареєструвавши будинок у КП «ДМБТІ» [PERSON] міської ради./а.с.56/ 04 березня 2012 року померла [PERSON]. /а.с.16/. Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. Згідно спадкової справи після смерті [PERSON], 15 березня 2012 року до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулася донька померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом./а.с.41 на звороті/. Також, 27 серпня 2012 року до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся співмешканець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом./а.с53/ Постановою нотаріуса від 15 березня 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ромоданівська, буд.15, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам закону. /а.с.55/ Розглядаючи вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд виходить з наступного. На спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року,\~\~чинного на час їх виникнення. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.227 цього Кодексу договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цьогоКодексу). Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Як свідчить укладений договір, при укладанні данного договору між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, відбулося повне виконання договору [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти, а [PERSON] [PERSON] об`єкт нерухомого майна, договір зареєстровано на товарній біржі, відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991р. «Про товарну біржу». Після оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна придбане [PERSON] домоволодіння було зареєстровано у КП «ДМБТІ» ДМР, однак нотаріально не посвідчено. Відповідно до пункту 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»від 3 березня 2004 року право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів:\~\~ договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, за\~\~умови реєстрації\~\~права\~\~власності\~\~в\~\~органах,\~\~що\~\~здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.\~\~ Згідно із Переліком правоустановчих документів на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (додаток до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 7 лютого 2002 року зі змінами, до правоустановчих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності, відносяться Договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом яких є нерухоме майно, про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, договори про задоволення вимог іпотекодержателя, договори про виділ у натурі частки нерухомого майна, про поділ нерухомого майна, що є в спільній частковій чи спільній сумісній власності (пункт 1).\~\~ Посилання на обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів відчуження у зазначеному пункті відсутнє.\~\~ З матеріалів справи вбачається, що даний договір зареєстрований в КП «ДМБТІ» [PERSON] міської ради.\~\~ Таким чином, оскільки вказаний договір купівлі-продажу є правоустановчим документом на домоволодіння, згідно із яким [PERSON]\~\~є його власником, суд не вбачає підстав для визнання його дійсним. Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на нерухоме майно, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], у встановлений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців за законом чи заповітом судом не встановлено, а відтак, є всі підстави для задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння №15 по вул.. Ромоданівська в м. Дніпропетровську, що складається з: літ.А-1-житловий будинок загальною площею 33,4 кв.м. та житловою 18,0 кв.м.; літ. Б-літня кухня; літ. В-сарай; літ. Г сарай; під літ.Г-погріб; літ.Д-сарай; літ.Е.Л-теплиця, сарай; літ. Ж вбиральня;літ. З-душ; І,к, №1-10 огорожа та споруди в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial