Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 березня\~ 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.11.2010 року в розмірі 37670,44 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривні. В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 04.11.2010року банк надав відповідачу кредит у розмірі 21000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписала заяву, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між нею та Банком договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.12.6 Договору Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Згідно п. 2.1.1.5.5 Договору Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів більш як на 30 днів Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629 ЦК України та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 10.02.2019 року в загальній сумі 37670,44 гривень, яка складається з наступного: 19782,11 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8007,12 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 7161,19 гривень нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 450,00 гривень нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 1770,02 гривень штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~24 квітня 2019 року представником відповідача подано заяву про приєднання письмових доказів по справі та виклад своїх аргументів відносно безпідставності позовних вимог, та надано розрахунок відсотків, розмір яких визначається на рівні облікової ставки НБУ, за період з 18.07.2013 року по 10.02.2019 року. В заяві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що необхідною умовою такого правочину як надання кредитних коштів є укладення кредитного договору. Однак, у матеріалах справи відсутній цей договір, натомість наявна анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 04.11.2010 року, що свідчить про те, що між сторонами не було укладено безпосередньо договору кредиту без номера від 04.11.2010 року, як вказує позивач в своєму позові. Тому позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором без номера від 04.11.2010 року є безпідставними, за його відсутності як такого. Анкета - заява від 04.11.2010 року не може вважатися доказом укладення кредитного договору та передання кредитних коштів відповідачу. Така ж позиція висловлена в Ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року (справа № 6- 32662ск 15); від 25 січня 2017 року (справа № 666/5737/15-ц). В анкеті-заяві не зазначений виданий розмір кредитного ліміту, ні процентна ставка, ні строк надання банківських послуг, ні номера картки, ні вибір валюти,ні будь-які інші умови надання банківських послуг, про які \~ \~ \~ \~йдеться у ній. В матеріалах справи відсутня Пам`ятка клієнта. До матеріалів справи не додані будь-які докази про видачу та отримання кредитної картки. Тому відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. В анкеті - заяві зазначено, що відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» та погодив, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». Натомість зазначені Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому позивачем на надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету - заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором №б/н від 04.11.2010 року укладеного між «Приватбанк» та клієнтом (відповідачем у справі) не містять даних про існуючу у відповідача перед позивачем заборгованості саме за тілом кредиту, що виключає можливість нарахування відсотків за користування кредитними коштами, нарахування пені та штрафів на прострочену заборгованість за тілом кредиту. Натомість з цих розрахунків вбачається, що на протязі періоду з 04.11.2010 року по 10.02.19 року відбувалось погашення за користування грошовими коштами, що становить в загальній сумі 85158,26 гривень, це відображено у колонках «Сума погашення за наданим кредитом» та «Сума коштів внесених клієнтом на погашення заборгованості» вищевказаних розрахунків наданих позивачем до своєї позовної заяви. Стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом емісії та передачі останньому кредитної картки, позивач не надав жодного доказу з приводу того, що така картка взагалі коли-небудь видавалася відповідачу, адже жодний з наданих до суду документів не містить жодного посилання на це. Звернувшись до банку із вищезгаданою заявою-анкетою, відповідач висловив пропозицію на отримання банківської картки. В той же час доказів того, чи було задоволено таку його заяву, чи було видано йому платіжний інструмент (банківську картку), матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи й визнання такого факту відповідачем. За таких умов позивачем не було доведено факту видачі відповідачу вищевказаного кредиту, відтак й підстав для стягнення з нього на повернення такого кредиту коштів. 19 червня 2019 року представником відповідача подано додаткову заяву про викладення аргументів відносно безпідставності позовних вимог, в якій зазначив, що позовні вимоги безпідставні, оскільки відсутня заборгованість згідно розрахунку: 43759,25 гривень (сума коштів внесених клієнтом на погашення заборгованості») - 37640,54 гривень («витрати клієнтом кредити коштів»)=6118,71 гривень переплати. 16 липня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на заяву, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповіді на заяву зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Розмір заборгованості за тілом кредиту в двох частинах розрахунках має розбіжності тому, що в першій частині зазначене тіло кредиту станом на 31.05.2015 року, а в другій частині зазначене тіло кредиту станом на 10.02.2019 року. Оскільки після 31.05.2015 року відповідач продовжив користуватися картою як використовувати кредитні кошти, так і погашати заборгованість, розмір тіла кредиту станом на 10.02.2019 року змінився, що відображено в другій частині розрахунку заборгованості, та надав виписку по рахунку. Зауважив, що розрахунок, який здійснив відповідач, не є належним доказом, тому що останній немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку. Судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати наданий Банком розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, \~про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, та через свого представника. Заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. В обґрунтування позовних вимог позивачами надано до суду: ксерокопію анкети-заяви позичальника,\~частину тексту\~даної заяви\~неможливо прочитати, не вбачається, який саме вид банківської платіжної карти отримав відповідач\~\~ після підписання цієї анкети-заяви, та у якому розмірі було встановлено кредитний ліміт на карті. У наданій позивачем анкеті-заяві не вказаний номер картки, яку отримав відповідач, а також умови надання кредиту. Заява клієнта та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримав платіжну картку та ПІН-код.\~ На зворотній сторінці\~даної\~заяви вказано «виявляю бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна», про те інший зміст неможливо прочитати, хто, що, які умови. Крім того\~надано\~ксерокопію\~ витягу з Умов та правил надання банківських послуг» без дати, без підпису того, хто з ким ці умови підписував. Також надано розрахунки заборгованості за договором без номеру від 04.11.2010 року, ксерокопію паспорту на ім`я невідомої особи, оскільки ксерокопії неможливо прочитати взагалі, ксерокопію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається. До приблизного переліку необхідних доказів по даній категорії справ входить письмовий кредитний договір, платіжний документ, що засвідчує отримання позичальником суми кредиту, платіжний документ, що засвідчує повернення позичальником суми кредиту і сплату ним відсотків на суму кредиту до встановленого кредитним договором або законом строку, розрахунок заборгованості за кредитним договором з роздільним зазначенням суми основного боргу, прострочених сплатою відсотків на суму кредиту і (або) неустойки, і інше що позивач вважав би за докази по даній категорії справи. Суд уважно ознайомився з наданими позивачами копіями документів і прийшов до висновку, що ті докази які надані позивачами недостатні для обґрунтування їх вимог. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч.2 п.1). Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1). Згідно вимог ч.4 ст.203 цього Кодексу правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз.1 ч.1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1). Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2). В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач послався на те, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг від 04.11.2010 року, який складають підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті банку, www.privatbank.ua, що підтверджується підписом у заяві. Проте ні витяг з Тарифів, ні витяг з Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які надані суду, відповідачем не підписані, а Пам`ятку клієнта суду взагалі не надано. Всі ці обставини не дають підстав вважати, що позичальнику при оформленні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг були надані для ознайомлення в письмовому виді саме ті Тарифи та Умови і Правила надання банківських послуг і саме в тій редакції, які надав позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що саме вони мались на увазі сторонами при оформленні анкети-заяви і що Пам`ятка клієнта взагалі надавалась. Між тим, в самій анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг не зазначені ні розмір кредитного ліміту, ні процентна ставка, ні строк надання банківських послуг, ні будь-які інші умови надання банківських послуг, про які йдеться у ній. Натомість всі умови надання відповідачу банківських послуг, якими обґрунтовуються позовні вимоги, містяться у Тарифах банку, Умовах і Правилах надання банківських послуг у ПриватБанку, які відповідачем не підписані і не ідентифіковані як частини укладеного договору про надання банківських послуг, про що стверджує позивач у позовній заяві. Відповідно до\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Сторони та\~інші особи,\~які беруть\~участь у\~справі,\~мають рівні\~права щодо\~подання доказів,\~їх дослідження\~та доведення\~перед судом\~їх переконливості.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Дані вимоги\~кореспондуються і\~в ст.81 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.13 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 80 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене, не можна не погодитися з доводами представника відповідача про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів укладення з відповідачем 04.11.2010 року договору про надання банківських послуг, що складається з заяви, Пам`ятки клієнта, Тарифів банку, Умов та Правил надання банківських послуг, на тих умовах, які містяться у Тарифах банку, Умовах та Правилах, витяги з яких надані суду. Цей висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 та від 22 березня 2017 року у справі\~ № 2320цс16. Між тим, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу і мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.2 і 3 цієї статті). За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed