Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

18 квітня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що 06 квітня 2010 року позивач уклала шлюб з [PERSON], від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Згодом рішення суду шлюб було розірвано. Вихованням малолітньої доньки займається позивач, відносини є доброзичливими, умови проживання належні, які сприяють всебічному розвитку дитини. Відповідач, всупереч інтересам дитини, батьківські обов'язки не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться та не спілкується. [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Третя особа орган опіки та піклування виконкому Новогригорівської сільської ради у судове засідання не з'явилася, надано суду заяву про розгляд справи без представника їхнього представника. Підтверджують, що [PERSON] участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає та матеріальної допомоги не надає. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відділу у справах дітей Межівської РДА надав суду заяву, в якій підтримала обставини, викладені у позові, наполягає на їх задоволенні. Просить розглянути справу без їхньої участі. Голова органу опіки та піклування Слов'янської сільської ради у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Одночасно просила взяти до уваги те, що [PERSON] вихованням дитини не займається, жодного разу з донькою його не бачила. Останнім часом відповідач проявляє задовільну поведінку в громадських місцях, спиртними напоями на зловживає, працює по договору з ремонту спортивного залу в с.Слов'янка. Проживає разом з батьком, який раніше був позбавлений батьківських прав. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнає, оскільки [PERSON] не дозволяє спілкуватися з дитиною. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконкомом Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 06 квітня 2010 року, актовий запис №03, сторони зареєстрували шлюб 06 квітня 2010 року, який заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/12/16-ц від 28 січня 2016 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 20 травня 2010, актовий запис №02, [PERSON] народилася [INFO] року, батьком якої записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Виконавчим листом Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/750/16-ц від 10 жовтня 2016 року підтверджується, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2016 року, в особі матері [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно пояснювальної записки класного керівника та директора Новогригорівської середньої загальноосвітньої школи I-III ступенів №64 від 30 березня 2017 року, малолітня [PERSON] являється ученицею 1 класу, яку до школи приводить її мати. Остання регулярно відвідує батьківські збори, завжди присутня на святах, регулярно здає кошти на сніданки та обіди, цікавиться успіхами дитини. За сім місяців навчання малолітньої [PERSON] її батько жодного разу не відвідав школи, не цікавиться успіхами чи потребами доньки. Характеристикою Новогригорівської середньої загальноосвітньої школи I-III ступенів підтверджується, що [PERSON] виявляє велике бажання навчатися, цікавиться читанням, сумлінно ставиться до виконання навчально-трудових завдань, повністю розуміє навчальний матеріал. Приймає активну участь у житті класу, дисциплінована. Мати дівчинки, яка має позитивні характеризуючи дані, цікавиться її навчанням та вихованням, дівчинка завжди забезпечена всім необхідним обладнанням до уроків. Довідкою виконкому Новогригорівської сільської ради Дніпропетровської області №168 від 31 березня 2017 року підтверджується, що до складу сім'ї позивача входить мати [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Актом обстеження умов проживання [PERSON] [INFO] комісією встановлено, що сім'я має хороші побутові умови проживання, в наявності маються необхідні меблі. Дитина забезпечена сезонним одягом, предметами особистої гігієни, в наявності маються продукти харчування. Стосунки в сім'ї теплі, доброзичливі, для дитини створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку. Висновком органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Новогригорівської сільської ради Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] вихованням дитини не займається, її здоров'ям та навчанням не цікавився, матеріальної допомоги не надає. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої [PERSON], і як наслідок необхідність застосування до нього на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Що стосується зазначення відповідачем у своїй заяві незгоди з позовом через ненадання позивачем дитини для спілкування слід вказати на те, що, згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач жодного доказу ненадання йому доступу до дитини не надав, зокрема: не вказав на свідків, які могли б підтвердити дану обставину, звернень до органу опіки щодо встановлення часу побачення з дитиною тощо. Тобто нічим не спростував докази, надані позивачем. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved