Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

19.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], який обґрунтовує тим, що між нею як фізичною особою-підприємцем та відповідачем був укладений договір оренди квартири №б/н від 25.11.2008 року (далі Договір), а саме: квартири [ADDRESS] строком на 3 роки. Згідно із п. 7 вказаного Договору за користування житлом наймач вносить щомісячну плату в розмірі 1500 грн. до 10 числа поточного місяця. Сума сплачується готівкою та фіксується в акті оплати підписами сторін. Строк дії договору до 25.11.2011 року. Договір містить Додаток-1 (Перелік до Договору), Додаток-2 (Акт здачі-приймання квартири та майна до Договору), які є невідємною частиною Договору. На протязі дії Договір виконувався відповідачем добросовісно. Після закінчення терміну дії Договору, сторони уклали додаткову угоду про продовження дії Договору до 25.11.2014 року. Відповідач виконував належним чином Договір до січня 2014 року, після чого перестав сплачувати платежі, визначені угодою. У звязку із чим за 11 місяців виникла заборгованість у розмірі 16500 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Як вбачається із копії договору оренди квартири №б/н від 25.11.2008 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], останній приймає в тимчасове платне довгострокове користування квартиру [ADDRESS]. Наймач зобовязується вносити щомісячну плату в розмірі 1500 грн. до 10 числа поточного місяця. Сума сплачується готівкою та фіксується в акті оплати підписами сторін. Строк дії договору до 25.11.2011 року. Договір містить Додаток-1 (Перелік до Договору), Додаток-2 (Акт здачі-приймання квартири та майна до Договору), які є невідємною частиною Договору (а.с.4-7). 25.11.2011 року між вказаними сторонами була укладена Додаткова угода №1, згідно якої дія Договору продовжена до 25.11.2014 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Положеннями статей 525 та 526 ЦК України визначено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved