Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

18.11.2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. Посилалася на те, що з 10.03.2012 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям не склалися. Разом вирішити будь які питання що до дитини неможливо. Дитина на теперішній час проживає з нею. ЇЇ рідні проживають у Російській Федерації, яких вона разом з сином має намір відвідати. Відповідач категорично, без зазначення причин, відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини.Тому просила надати дозвіл на виїзд за межі державного кордону України без згоди батька, в її супроводі до досягнення дитиною 16-річного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд за її відсутності за участю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 10 березня 2012 року [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] виданого 10 .03.2012 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 09.07.2012 року (а.с.9). Дитина на теперішній час проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,11). Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за межі України, тому що відповідач [PERSON] категорично, без зазначення причин, відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини. Беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та вважає можливим надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України в супроводі матері без згоди батька.

Outcome: approved