Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку, остаточно просив стягнути на його користь аліменти з синів [PERSON] в розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) та з [PERSON] в розмірі 1/ 5 частки його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до покращення його матеріального становища. В обґрунтування цих вимог вказував на те, що має двох повнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Працював на морському судні, часто перебував у відрядженні, однак завжди приймав участь у вихованні дітей, навіть після розлучення займався їх вихованням, допомагав матеріально, приймав участь у їх житті, не був позбавлений батьківських прав. Не припиняв турбуватися про дітей після досягнення ними повноліття, оплачував їх навчання, допомагав працевлаштовуватися. З часом, через непорозуміння їх стосунки погіршились, діти перестали турбуватися про нього, не цікавляться зовсім його життям, не піклуються про нього. На теперішній час він є непрацездатною особою, інвалідом третьої групи, його пенсія складає 1460,00 грн., що є недостатнім для забезпечення необхідних потреб. До того ж, він має захворювання тазостегнового суглобу коксокартроз 4 ступеня, та потребує протезування та лікування. Відповідачі не зважаючи на матеріальну можливість, ніякої допомоги не надають, нехтують своїм обовязком по відношенню до нього, через що він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене, просив позов задовольнити та стягнути на його користь аліменти з відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи судом повідомлялись належно та своєчасно за місцем реєстрації та проживання (а.с. 19-21, 26, 30-32, 38-40, 54-56), у звязку з чим, з урахуванням вимог ст.223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу з межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO] є пенсіонером, перебуває на обліку в Інгульському обєднаному Управлінні Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та отримує пенсію за вислугу років працівника плавскладу. Станом на січень 2017 року розмір пенсії складає 1363,05 грн. (а.с. 10), що підтверджується довідкою від 24.01.2017 року № 1245/02. Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 374838 від 12.12.2016 року (а.с. 6) позивач має загальне захворювання з ураженням опорно-рухомого апарату, на підставі чого йому встановлена безстроково ІІІ група інвалідності. За рекомендаціями МСЕК [PERSON] потребує єндопротезування лівого тазостегнового суглобу (а.с. 7). Позивач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 60-61). Відповідно наданої Державною податковою інспекцією в Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області інформації, станом на 16.10.2017 року по [PERSON] та [PERSON] за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків інформація про доходи відсутня (а.с. 28). Згідно зі ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Потреба в матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримки нормальної життєздатності особи. При визначенні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, слід керуватися прожитковим мінімумом, встановленим законом. Тому з урахуванням наведеної в ч.1 ст. 10 СК України\~вказівки про можливість застосування аналогії закону до сімейних правовідносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, слід виходити з критеріїв, встановлених в ч.4\~ ст. 75 СК України. Відповідно до положень\~ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже і для визначення того, чи потребують батьки матеріальної допомоги та чи мають повнолітні дочка, син можливість надавати допомогу своїм батькам слід виходити з цих же критеріїв. Позивач інших дітей, дружини, батьків не має, доказів того, що позивач був позбавлений батьківських прав щодо своїх дітей, суду не надано. Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України тягар доказування заперечень проти позову покладається на відповідача. В свою чергу, відповідачі неодноразово викликались в судове засідання, однак так і не з'явились, будь-яких письмових відзиву чи заперечень проти позову до суду не направили. Виходячи з того, що відповідачі не довели неможливість надання матеріальної допомоги позивачу та є людьми працездатного віку, самозабезпеченими, доказів перебування на їх утриманні інших осіб суду не надали, суд вважає [PERSON] та [PERSON] спроможними надавати допомогу літньому та хворобу батьку. Згідно зі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, а також з урахуванням можливості одержання утримання від інших дітей, подружжя, батьків, до яких не пред'явлено позову. Як убачається з матеріалів справи, позивач за віком є непрацездатним. Його дохід (пенсія) перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, який становив на час звернення його до суду 1312,00грн., а з 01.12.2017 р. становить 1373грн. Однак, зважаючи на те, що позивач є інвалідом ІІІ групи, йому рекомендовано за довідкою МСЕК спостерігатися та проходити лікування у травматолога, рекомендовано протезування лівого тазостегнового суглоба, в зв'язку з чим потребує лікування, а тому є таким, що потребує матеріальної допомоги. Покладення на відповідачів такого обовязку відповідає морально-етичним стандартам суспільства та загальним засадам цивільного законодавства\~справедливості, добросовісності та розумності (статті 3 ЦК України). Таким чином, з урахуванням викладеного, з огляду на заявлену до стягнення незначну частку доходу відповідачів (по 1/ 5 з кожного), суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сум 1762 грн., тобто з кожного по 881 грн.

Outcome: approved