Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

19.04.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що на праві приватної власності йому належить земельна ділянка площею 0,0641 га, що розташована по вул. Ю. Глухова, 61-а в м. Новоград-Волинський. На зазначеній земельній ділянці у 2005 році позивач почав будівництво будівлі компютерної діагности автомобілів. На даний час обєкт фактично збудований, але не був прийнятий в експлуатацію, оскільки листом від 19.12.2015 року управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Житомирській області відмовило у реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації. Позивач не має можливості узаконити право власності у позасудовому порядку. В судовому засіданні представник позивача\~позовні вимоги підтримав. Представник [PERSON] міської ради проти позову заперечувала, посилаючись на те, що міська рада не є належним відповідачем, оскільки будь-які права позивача не порушує та не може вчинити дій на їх відновлення. Заперечень проти визнання за позивачем права власності на спірне майно не висловила. Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подали письмові заперечення проти позову з посиланням на те, що даний державний орган не є належним відповідачем. Заперечень проти визнання за позивачем права власності на спірне майно не висловили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 46772649 від 02.11.2015 року земельна ділянка, площею 0,0641 га, по вул. Ю. Глухова, 61-а в м. Новоград-Волинський, належить на праві приватної власності [PERSON] (копія а.с. 6) Цільове призначення земельної ділянки розміщення та експлуатація будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. В той же час із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що позивачем на даній земельній ділянці, яка використана ним за цільовим призначенням, було здійснене будівництво будівлі компютерної діагностики легкових автомобілів зі складськими та побутовими приміщеннями. Відповідно до висновку № 107 від 04.12.2015 року побудована будівля з прибудовами на земельній ділянці по вул. Ю. Глухова, 61-А, в м. Новоград-Волинський, розміщені в межах ділянки землекористування і можуть використовуватись за призначенням. (а.с. 27) Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 16.12.2015 року позивачем задекларовано будівлю компютерної діагностики легкових автомобілів зі складськими та побутовими приміщеннями по вул. Ю. Глухова, 61-а в м. Новоград-Волинський, як обєкт, що готовий до експлуатації. (а.с. 30) Згідно листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області № 3-12/4988/15 від 29.12.2015 р., позивачу роз'яснено, що будівля компютерної діагностики легкових автомобілів є виробничим будинком, тому не може бути прийнята в експлуатацію, згідно з Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. (а.с. 28) В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. \~\~Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно висновків, викладених у Звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкції та інженерних мереж обєкта, будівля компютерної діагностики легкових автомобілів зі складськими та побутовими приміщеннями по вул. Ю. Глухова, 61-а в м. Новоград-Волинський, відноситься до ІІ категорії складності обєкта, відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можлива її експлуатація (а.с. 23). Заперечення [PERSON] міської ради, що вона не є належним відповідачем у даній справі суд визнає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 18, 24 Закону України «Про основи містобудування», ст. ст. 2, 6, 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері будівництва, які повязані з реалізацією прав позивача. Крім того, законодавством передбачено можливість передачі безхазяйного майна у власність територіальної громади (ст. 335 ЦК України), що у випадку невизнання права власності за позивачем може становити правомірний інтерес [PERSON] міської ради, на який може вплинути рішення у даній справі. Суд також визнає безпідставними заперечення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про те, що даний орган є неналежним відповідачем, оскільки виникнення права власності у позивача закон повязує з прийняттям обєкта нерухомості до експлуатації, а дана функція відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» покладена на органи державного архітектурно-будівельного контролю, яким є [PERSON] архітектурно-будівельна інспекція України. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що держава в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України фактично відмовила у прийнятті декларації про готовність будинку до експлуатації, що є перешкодою для реєстрації права власності. Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження перешкод, що унеможливлюють реєстрацію декларації позивача про готовність обєкта до експлуатації. Обставина, на яку Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області посилається у листі № 3-12/4988/15 від 29.12.2015 р. (а.с. 28), як на причину відмови у реєстрації декларації, спростовується Звітом від 06.11.2015 року, який складено сертифікованим експертом (а.с. 15-24). Процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження громадських будинків I і II категорій складності визначено Порядком, що затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року №79. Пунктом 1 розділу ІІІ вищезазначеного Порядку встановлено, що прийняття в експлуатацію обєктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі обєкти, за результатами технічного обстеження цих обєктів шляхом реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка складається за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку. Обєкт не може бути прийнятий в експлуатацію згідно з цим Порядком у разі наявності відхилень від вимог державних будівельних норм, визначених такими нормами як недопустимі (заборонені). Будь-яких доказів наявності відхилень від вимог державних будівельних норм суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління у Житомирській області порушив права позивача на реєстрацію декларації в установленому порядку, що є перешкодою для реалізації його права власності на будівлю. Право власності позивача підлягає захисту в судовому порядку, у відповідності до ст. 16 ЦК України. Враховуючи викладене, той факт, що земельна ділянка під будівництво обєкту виділена в передбаченому законом порядку, будова відповідає будівельно-технічним нормам, права будь-яких осіб не порушені, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved