Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

18.03.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4116 гривень 32 копійки. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 25 грудня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 4116 грн. 32 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 08.11.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк»Дельта»), [PERSON] [INFO], було укладено договір № 006-20212-081107 від 08.11.2007 року «на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки». У відповідності до п.1.5. договору кошти використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються держателем картки у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем картки своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою не є договором про надання споживчого кредиту (ч.1 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів»). У відповідності до договору відповідач отримала від позивача грошові кошти, які не повернула, внаслідок чого станом на 25.12.2013 р. відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 4116,32 грн., яка складається з: тіло кредиту - 2563,52 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками-632,28 грн., заборгованість за комісіями-920,52 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема копією кредитного договору, розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4116,32 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved