Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

19 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 23 березня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду 24 вересня 2014 року розірвано. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає, з дитиною не спілкується, не приймає участь у її вихованні, не піклується про стан її здоров'я, має заборгованість по сплаті аліментів та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо сина. Посилаючись на викладене, та на ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо дитини, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У підготовче засідання позивач, представник позивача не з'явилися, направили до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позові. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина. Представники третіх осіб в підготовче засідання не з'явилися, направили до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 23 березня 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 23 березня 2013 року, актовий запис №27 ( а.с.8). [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Гриньківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 21 серпня 2013 року, актовий запис №9 (а.с. 9). Відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 10). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 24 вересня 2014 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 березня 2013 року, розірвано ( а.с.12). Як вбачається з довідки Глобинського районного відділу державної виконавчої служби та розрахунку заборгованості по аліментах від 13 лютого 2018 року, [PERSON] станом на 01 лютого 2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 51406,92 (а.с.13-16). Згідно довідки виконавчого комітету Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 08 лютого 2018 року №48, [PERSON] , [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] в с. Гриньки Глобинського району та до склад їх сім'ї входять: вітчим - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] та її сина [PERSON], останні проживають в складі сім'ї: чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], свекор - [PERSON], свекруха - [PERSON]. Сім'я забезпечена, діти мають всі необхідні речі, у малолітнього [PERSON] є своя дитяча кімната з потрібними речами. Відносини в сім'ї хороші, дитина відвідує дитячий садок. Комісія вважає, що дитина [PERSON] проживає в хороших умовах ( а.с. 17). Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], односельців позивача, [PERSON] допомоги на утримання сина [PERSON] матері не надає, за чотири з половиною роки жодного разу не провідував дитину ( а.с. 18-22). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про стан виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON] стосовно малолітнього сина - [PERSON], визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 55-56). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено що [PERSON] як батько дитини, ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків щодо малолітнього сина - [PERSON], не приймає участі у його утриманні та вихованні. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, сплату судового збору в сумі 704,80 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved