Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

18 квітня 2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON] посилалися на те, що 07.03.1980 року їх батько [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, придбав житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, будинок № 3. 19 грудня 2010 року помер їх батько - [PERSON]. 15 травня 2013 року померла їх мати [PERSON]. Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної районної нотаріальної контори від 21.12.2015 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, будинок № 3, який посвідчений 07.03.1980 року секретарем Вільненської сільської ради на ім'я спадкодавця [PERSON], не був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації у встановленому законом порядку, що суперечить вимогам статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на зазначений будинок 14.12.2006 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2006 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за № 1-3003. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначили в заяві, що їх батько, за життя, не зареєстрував своє право власності на жилий будинок, що перешкоджає їм вступити в спадкові права. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, будинок № 3, в порядку спадкування після матері [PERSON], померлої 15 травня 2013 року. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі її представника. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.03.1980 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, будинок № 3, договір купівлі-продажу посвідчений секретарем Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Судом встановлено, що 19 грудня 2010 року помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 15.05.2013 року звернулася дружина спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. За життя, [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на житловий будинок. Судом встановлено, що 15 травня 2013 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 15 травня 2013 року звернулися діти спадкодавця позивачі [PERSON] та [PERSON]. Постановою нотаріуса Новомосковської державної районної нотаріальної контори від 21.12.2015 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, будинок № 3, який посвідчений 07.03.1980 року секретарем Вільненської сільської ради на ім'я спадкодавця [PERSON], не був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації у встановленому законом порядку, що суперечить вимогам статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на зазначений будинок 14.12.2006 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2006 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за № 1-3003. Встановлено, що 21.04.2016 року Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області було прийняте рішення № 8, відповідно до якого була присвоєна поштова адреса житловому будинку, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2006 року - Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, провулок Київський, будинок № 3; а житловому будинку, який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.1980 року - Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вулиця Київська, будинок № 3. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] не зареєстрував в Бюро технічної інвентаризації своє право власності. Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved