Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

18 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що його братом був [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 010302. Однак, він не може реалізувати своє право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, а саме оформлення спадщини на спадкове майно, так як оригінал Державного акту на право власності на землю втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,70 га в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просив розглянути справу в його відсутність (а. с. 26 ). Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом просив розглянути справу без участі представника сільської ради (а. с. 28). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, просять розглянути справу без участі представника ( а. с. 17). У зв'язку з неявкою учасників процесу, суд розглядає справу без участі сторін, третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З урахуванням статті 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в с. Ганнівка « Т» Білопільського району Сумської області. Його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 3, 5). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00011950772 від 27 березня 2013 року, батьками померлого брата позивача [PERSON] також були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Отже, наведене вище свідчить про те, що позивач по справі [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є рідними братами. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], батько позивача помер [INFO] року, а мати позивача - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а. с. 8, 21). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] 02 травня 20012 року помер брат позивача - [PERSON] (а. с. 7). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 010302, виданого Супрунівською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04 травня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 37, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,70 га (а. с. 6). У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 82 055 грн. 76 коп. (а. с. 12). З довідки, виданої виконкомом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, постійно і на день смерті проживав в [INFO]. [PERSON] прийняв спадщину після батька [PERSON], який помер [INFO] року, шляхом постійно проживання разом і на день смерті в с. Ганнівка-Тернівська Білопільського району Сумської області та зберігання особистих документів. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] виконкомом Супрунівської сільської ради не посвідчувався. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно (а. с. 11). Зі змісту оголошення в районній газеті «Білопільщина» від 11 жовтня 2014 року, загублений державний акт на земельну ділянку серії ІV-СМ № 010302, виданий Супрунівською сільською радою на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а. с. 28,29 ). Згідно інформації, що надійшла із Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області, спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, заводились за заявою [PERSON] (а. с. 18 ). Згідно п. 5. 2 Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на вищевказану земельну ділянку, що залишилась після смерті брата [PERSON], який помер [INFO] року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved