Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

18.12.2013 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття. Свій позов позивачка мотивує тим, що з 26.08.2003 року був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач відмовляється утримувати власних дітей у добровільному порядку, цим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надіслала заяву з проханням справу слухати без її участі, позовні вимоги зменшила, та просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням справу слухати без його участі, зменшені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наявними у справі доказами, з урахуванням ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, встановлено, що всі докази надані. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У судовому засіданні встановлено, що дійсно з 26.08.2003 року сторони по справі перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.10.1996 року, який в подальшому був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.06.2004 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, батьком яких записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved