Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 02.09.2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 957. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з травня 2013 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, відповідач ображає її честь та гідність, тому просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, заперечує проти примирення. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що фактично шлюбні відносини припинені в червні 2014 року, так як ще влітку 2014 року він возив дружину з донькою на море. Вважає, що стосунки з [PERSON] погіршились у зв'язку з його постійними відрядженнями за межі Запорізької області. Так як, позивач вже фактично створила іншу сім'ю, не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує проти стягнення з нього понесених позивачем судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп., тому що не вважає себе винним в розпаді сім'ї. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 02.09.2006 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 02.09.2006 року було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 957). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 25.08.2007 року, актовий запис № 155. При цьому, в судовому засіданні неможливо було встановити дату припинення шлюбних відносин, тому що [PERSON] зазначила в позові - травень 2013 року, а відповідач заперечував та надав пояснення щодо припинення шлюбних відносин з червня 2014 року. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що позов [PERSON] задоволено повністю, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved