Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

17 серпня 2017 року позивач - ТОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 239 109,27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 141208,47 грн. та нарахованих відсотків згідно договору - 97 900,80 грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь судові витрати по оплаті судового збору - 3 586,64 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 15 серпня 2007 року між акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №11198427000, згідно з яким відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 21 500,00 доларів США, зі сплатою 13 відсотків річних. Погашення кредиту та сплата нарахованих відсотків повинна була здійснюватись щомісячно до 15 числа згідно графіку рівними сумами коштів в розмірі 290,00 доларів США (ануїтетними платежами) з кінцевим терміном повернення до 15 серпня 2014 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Натомість відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, внаслідок чого станом на 15 серпня 2017 року у нього утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позов до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості(а.с.74). 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону України «2147-VІІІ від 03.10.2017 року. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2018 року було змінено позивача з ТОВ «Кредекс Фінанс» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал». (а.с.110). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду (а.с.111). У судовому засіданні представник позивача Семенюк Б.С. підтримував позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду, через канцелярію суду надіслав заяву про застосування наслідків строків позовної давності. Просив відмовити у задоволенні позову банку з підстав пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду, оскільки останній платіж було здійснено відповідачем 14.05.2012 року, а тому саме з цього часу ТОВ «Кредекс Фінанс» повинен був дізнатись про порушення свого права. Проте, позовну заяву подано банком лише у серпні 2017 року. При цьому із заявами про поновлення строку позовної давності позивач до суду не звертається. З даної заяви також убачається, що відповідач просить розглядати справу за його відсутності. З огляду на означене, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11198427000, згідно умов якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 21 500 доларів США, зі сплатою 13 відсотків річних (а.с. 5-11). Погашення кредиту та сплата нарахованих відсотків повинна була здійснюватись щомісячно до 15 числа згідно графіку, який вказаний в додатку №1 договору, з кінцевим терміном повернення до 15 серпня 2014 року. Відповідно до п. 2.1 договору кредиту від 15 серпня 2007 року кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки NISSAN TIIDA, 2007 року випуску, cірого кольору. Згідно п.2.1. договору кредиту в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків, можливих інших санкцій, Банк приймає транспортний засіб NISSAN TIIDA, 2007 року випуску, cірого кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Факт видачи Банком кредитних коштів у обумовленому договорі розміру підтверджується випискою по кредитному рахунку та не заперечується відповідачем. Отже, свої зобов'язання АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, натомість [PERSON] в супереч умов кредитного договору здійснював свої зобов'язання не належним чином у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість. Як убачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, прострочена заборгованість у [PERSON] по основній сумі кредиту складає 141 208,47 грн., нараховані відсотки згідно договору - 97 900,80 грн. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12, за умовами якого права вимоги, зокрема за кредитними зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором №11198427000 від 15.08.2007 року укладеним з ПАТ «УкрСиббанк» перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс». (36-39,40). Згідно Протоколу №01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» від 01.08.2018 року, ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. 107, 110). Таким чином, ТОВ «Кредекс Фінанс» є належним позивачем. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку заборгованості за договором №1198427000 від 15.08.2007 року убачається, що прострочення заборгованості та останнє здійснення платежу відбулось 15.05.2012 році. Після чого погашення заборгованості відповідачем не здійснювалось. Дана обставина також не заперечується сторонами, а тому у розумінні ч.2ст. 82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню, оскільки не викликає у суду обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. (а.с. 19-27). Переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено. Із даним позовом до суду позивач звернувся 17.08.2017 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності. За положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. При цьому позивач не наводить підстав поважності пропуску строку загальної позовної давності і не звертається до суду із заявами про його поновлення. А відтак, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності. Поважності причин такого пропуску судом не встановлено. Відповідач просить про застосування наслідків спливу такого строку. Із заявами про поновлення строку загальної позовної давності позивач не звертається. А тому, у позові необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду не відшкодовується. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed