Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, й до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що в період з 16.09.2006 року по 14.08.2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], яка народилась 09 вересня 2009 року, про що 17.09.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 949. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14.07.2017 року в цивільній справі № 494/585/14-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) Олегівни, за участі третьої особи6 Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, місцем проживання дитини - [PERSON], [INFO], було визначено разом з її батьком [PERSON]. Починаючи з 17.04.2014 року, спільна дитина сторін проживає разом з Позивачем та знаходиться на його утриманні, відповідач проживає окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає та на думку позивача, зневажливо відноситься до власних батьківських обовязків стосовно спільної доньки. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Бондар В.Я. та ухвалою якого від 29.01.2018 року було відкрито провадження по справі та призначив підготовче засідання на 14.02.2018 року. В судове засідання 14.02.2018 року сторони не зявились в звязку з чим розгляд справи було відкладено до 19.03.2018 року. 23.02.2018 року через канцелярію Приморського районного суду міста Одеси [PERSON] в особі представника [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В судовому засіданні 19.03.2018 року судом було постановлено ухвалу про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви та в звязку із зясування правової позиції сторін щодо вирішення справи мирним шляхом відкладено розгляд справи до 23.03.2018 року. 23.03.2018 року судом було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.04.2018 року 24.04.2018 року до суду зявився позивач та представник позивача [PERSON], відповідач та представник відповідача до суду не зявились клопотань щодо своєї відсутності не подавали, в звязку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено до 23.05.2018 року. 23.05.2018 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до зміни прізвища [PERSON])Олегівною. Від даного шлюбу, 09.09.2009 року у них народилася донька [PERSON], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що на поточний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, а їх донька [PERSON] [INFO] проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також враховуючи положення ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2018 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 09.09.2027 року. Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved