Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

19 вересня 2018 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду з даною заявою в інтересах заявника [PERSON] Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку окремого провадження (а.с.24). 29 жовтня 2018 року за вх.№7563 від представника заявника - адвоката [PERSON] на адресу суду надійшла уточнена заява, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад п»ять років до часу відкриття спадщини, в період з 10.10.2012 року по день смерті [PERSON], яка сталась [INFO] Вказана заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO] за життя хворіла і не могла сама себе належним чином доглядати, проте у [PERSON] складись теплі стосунки з [PERSON] та в період з 10.10.2012 року вони стали проживати разом в будинку за адресою: [ADDRESS] та проживали разом однією сім»єю до дня смерті [PERSON], тобто по [INFO] Смерть [PERSON] настала вдома внаслідок хвороби, хронічної ішемічної хвороби серця та гострої коронарної недостатності, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. [PERSON] перед смертю хворіла та в силу похилого віку потребувала догляду і [PERSON] доглядала та піклувалась про неї, вони проживали однією сім»єю понад п»ять років, вели спільне господарство та були пов»язані спільним побутом, [PERSON] готувала їсти та забезпечувала сім»ю харчуванням, прала одяг, дбала про порядок в будинку та прибудинковій території весь вказаний період. Після смерті [PERSON], [PERSON] взяла на себе всі витрати та клопоти, пов»язані з похованням померлої. На даний час [PERSON] бажає оформити за собою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки за вказаною адресою, загальною площею 0,1 га., яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. У вересні 2018 року заявник звернулася до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. з заявою про прийняття спадшини, де була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки заявник [PERSON] не відноситься ні до однієї з черг спадкування, так як не має родинного стосунку з померлою, заповіт від померлої на її користь не посвідчувався та рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Зазначає, шо інших спадкоємців після смерті спадкодавця [PERSON] немає. Встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] впливає на спадкові права заявника, а тому просила встановити факт проживання однією сім»єю. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила суд встановити факт проживання однією сім»єю, посилаючись в своїх поясненнях на обставини, викладені в заяві. Представник заявника [PERSON]підтримав підтримав позицію заявника та просив суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Звенигородської міської ради Черкаської області Корчевська А.В. в судовому засіданні заперечень проти заявлених вимог не надала вказавши, що не заперечує, щоб було встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад п»ять років до часу відкриття спадщини, в період з 10.10.2012 року по день смерті [PERSON], яка сталась [INFO] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця [PERSON] з 2012 року почала ходити до її знайомої [PERSON] і з того часу вони почали спілкуватись, з жовтня 2012 року вони почали проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, так як [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду, [PERSON] здійснювала всі необхідні покупки, зокрема купувала ліки. [PERSON] хотіла скласти заповіт на [PERSON], але не встигла це зробити за життя. Після смерті [PERSON], [PERSON] здійснила її поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], з якою проживала однією сім'єю в будинку [ADDRESS] з 2012 року до моменту смерті [PERSON], утримували спільно домашнє господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання в будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2012 року та розповіла, що [PERSON] хворіла, не могла самостійно себе обходити, а [PERSON] доглядала за нею, прибирала, прала речі, купувала продукти харчування, ліки. Здійснила всі витрати на поховання та до сьогоднішнього дня доглядає за її могилою. [PERSON] хотіла скласти заповіт на [PERSON], але не встигла це зробити. Свідок [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Як повідомив в судовому засіданні представник заявниці [PERSON], вказаний свідок за станом здоров»я не може з»явитися в судове засідання, що підтверджується довідкою №144 від 18.07.2016 року, виданою КЗ «Черкаський обласний онкологічний диспансер» Черкаської обласної ради та записом в медичній карті амбулаторного хворого від 05.11.2018 року проводився огляд лікарем за місцем проживання [PERSON], оскільги у неї діагноз: хронічна лейкемія і за станом здоров»я ходити не може. Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи та свідків, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов до таких висновків. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області серії [NUMBER] від 14 березня 2018 року (а.с.10). Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки за вказаною адресою, загальною площею 0,1 га., яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], право власності [PERSON] підтверджується копією свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.04.2014 року, що додано до матеріалів справи (а.с.37,40) У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. з заявою про прийняття спадшини, де 21.03.2018 року за № 127/2018 було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки заявник [PERSON] не відноситься ні до однієї з черг спадкування, так як не має родинного стосунку з померлою, заповіт від померлої на її користь не посвідчувався. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно перевірки в Спадковому реєстрі заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 14.09.2018 року № 9710/02-17, [PERSON], що зареєстрована в [ADDRESS] постійно проживала без реєстрації разом з померлою [PERSON] по [ADDRESS] спільно вели господарство до дня її смерті [INFO], доглядала і поховала за власний рахунок (а.с. 12). Вказане підтверджується актом депутата Звенигородської міської ради від 12.09.2018 року (а.с.16). Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем представник заявника зазначав, що встановлення юридичного факту [PERSON] необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як на даний час заявник бажає оформити за собою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Однак, через недоведення обставин, що спадкодавець проживав однією сімєю із заявником до дня смерті, унеможливлює на даний час оформлення спадщини. На підставі вищевикладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], з жовтня 2012 року проживали однією сімєю до дня смерті останньої, яка сталась [INFO], і, крім того, заявник здійснювала догляд за нею та провела її поховання, що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.13-15), письмовими свідченнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17-19), а також показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 21 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником заявника доведено обставини, на які він зіслався при подачі заяви, надано довідку та акт депутата, які підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з померлою [INFO] [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років, а саме в період з 10 жовтня 2012 року до часу відкриття спадщини - [INFO], тобто по день смерті [PERSON] Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі, оскільки встановлення факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення щодо можливості останньої оформлення спадкових прав. Судові витрати залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved