Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

18.08.2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON], у якій він просив визнати частково недійсними Рішення Виконкому [PERSON] райради депутатів трудящих № 908 від 07.12.1990 р. та Свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння, посвідчене 07.02.1991 р. Житлокомунвідділом Виконкому [PERSON] районної ради трудящих в частині права власності [PERSON] на ? частину домоволодіння в м. Одесі по вул. 2-й Пригородній, 13, встановити факт належності на праві власності [PERSON] 7/50 частин домоволодіння в м. Одесі по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13, визнати за позивачем право власності на вказану частку в порядку спадкування за законом майна [PERSON], померлої 20.11.2016 р. В судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] народився 16.04.1965 р. та є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 1181208, виданим Іллічівським р/ю РАГС м. Одеси (актовий запис № 849). (а.с. 10) [PERSON] помер 30.04.1977 р. у віці 39 років, на підставі чого Жовтневим РАГС м. Одеси видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 429969 (актовий запис № 3505). (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, посвідченого 07.02.1991 р. Житлокомунвідділом Виконкому [PERSON] районної [PERSON] трудящих, видане на підставі рішення Виконкому [PERSON] депутатів трудящих № 908 від 07.12.1990 р., [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частках належала ? частина в м. Одесі по вул. 2-й Пригородній, 13, що складається з двох жилих будинків. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» під № 22630 стор. 44 кн. 220. (а.с. 15) Відповідно до ст. 9-10 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами [PERSON] РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно, обирати рід занять і місце проживання, мати права автора твору науки, літератури і мистецтва, відкриття, винаходу, раціоналізаторської пропозиції, промислового зразка, а також мати інші майнові та особисті немайнові права. Згідно ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки зі смертю [PERSON] 30.04.1977 р., його правоздатність припинилися, йому неправомірно, усупереч вимогам, чинного на той час законодавства, передана у власність частина домоволодіння. Тому вказане свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, посвідчене 07.02.1991 р. Житлокомунвідділом Виконкому [PERSON] районної [PERSON] трудящих та рішення Виконкому [PERSON] депутатів трудящих № 908 від 07.12.1990 р. суд визнає частково недійсними в частині права власності [PERSON] на ? частину домоволодіння в м. Одесі по вул. 2-й Пригородній, 13. Отже, власником ? частин домоволодіння в м. Одесі по вул. 2-й Пригородній, 13 могла бути лише [PERSON] У листі КП «БТІ» [PERSON] міської ради від 07.04.2017 р. № 483520.36.17 вбачається, що станом на 31.12.2012 р.. згідно матеріалам інвентаризаційної справи за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину домоволодіння під № 13 по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна) в м. Одесі на підставі свідоцтва про право власності на будинок. Згідно з довідкою про розрахунок ідеальних часток у домоволодінні частина [PERSON], [PERSON] складала 7/50 частини домоволодіння без урахування самочинного сараю літ. «В», збудованого [PERSON] та [PERSON] Розрахунок зроблений на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.03.2009 р. № 292. Право власності на 43/50 частини зареєстровано за [PERSON], дата прийняття рішення про реєстрацію 08.08.2011 р. (номер запису 22630 в книзі 203доп-30). Встановлюючи факт, що має юридичне значення, а саме факт належності на праві власності [PERSON] 7/50 часток домоволодіння в м. Одесі по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13, суд визначає, що зміна часток відбулася в результаті їх перерозподілу у домоволодінні з ? частки на 7/50 часток. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить реалізація ним права на спадщину після смерті [PERSON] 20.11.2016 р. у віці 76 років померла [PERSON], про що [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 471928. (а.с. 11) Після її смерті до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з відповідною заявою № 395 від 24.03.2017 р. про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] та нотаріусом заведено спадкову справу № 159/2017. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку з тим, що між співвласниками відбувся перерахунок ідеальних часток, тому частки всіх співвласників по житловому будинку після їх перерозподілу не складають одиницю та підлягають переєстрації. (а.с. 14) Таким чином, відкрилася спадщина на 7/50 часток домоволодіння в м. Одесі по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13. Заповіту після своєї смерті [PERSON] не лишила, інші спадкоємці до майна спадкодавця відсутні. Відповідно до довідки № 145 від 02.02.2017 р. (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію), виданої за підписом начальника та бухгалтера дільниці № 7 КП «ЖКС «Черьомушки» [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: м. Одеса, вул. 5-а Заводська, 233, кв. 2. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). [PERSON] в установленому ЦК України (ч. 3 ст. 1268 та ст. 1269) порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], до складу якої увійшли 7/50 частин домоволодіння в м. Одесі по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13, яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд визнає частково недійсними Рішення Виконкому [PERSON] райради депутатів трудящих № 908 від 07.12.1990 р. та Свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння, посвідчене 07.02.1991 р. Житлокомунвідділом Виконкому [PERSON] районної ради трудящих в частині права власності [PERSON] на ? частину домоволодіння в м. Одесі по вул. 2-й Пригородній, 13, встановлює встановлює факт належності на праві власності [PERSON] 7/50 частин домоволодіння в м. Одесі по вул. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13 та визнає за [PERSON] право приватної власності на 7/50 частин вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 20.11.2016 р.

Outcome: approved