Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

18 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у с.Біленченківка померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована одна у будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , на яке відсутні правовстановлюючі документи. Після її смерті залишилася спадщина на вказане будинковолодіння та право на земельну частку (пай) розміром 2,52 га, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Спадкоємцями за законом в рівних долях є позивачка та відповідачі. На даний час відповідачі оформили свої спадкові права по 1/3 частці за кожним на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 06.06.2017 року,а її частка залишилася не переоформленою, тому вона вирішила звернутися до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується матеріалами у справі (а.с.5-6). Згідно виписки з погосподарської книги Біленченківської сільської ради №2 особовий рахунок № [NUMBER] числиться житловий будинок [ADDRESS] . Станом на 05 серпня 1992 року членами двору були: голова двору - [PERSON] . За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка на правах користування площею 0,45 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення селянського господарства. Згідно довідки, виданої Біленченківською сільською радою 08.11.2019 року №02-11/533 померла [PERSON] була зареєстрована та проживала згідно реєстрації з 1949 року по момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих жителів за даною адресою станом на 29.04.1997 року не значилось. Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 35090 грн. Відповідно довідки відділу у Гадяцькому районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на ім`я [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» серії [NUMBER] на площу 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації №499 від 22.10.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» за №54 від 09.01.1997 року по Біленченківській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не видавався. Позивачами надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у спадкоємців документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно від 30.10.2019 року. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] заведена спадкова справа № 514/1997 на підставі заяви [PERSON] 09.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, які рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області визнано недійсними. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] померла у 1997 році, відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Таким чином, факт прийняття спадщини позивачкою [PERSON] доведений матеріалами справи та заявами відповідачів, які не заперечували протии позову. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 21.10.2016 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , проведеної КП «Контур». Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем на майно померлої матері та є власником частини вказаного домоволодіння, на яке відсутні правовстановчі документи та земельної частки (паю).

Outcome: approved