Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

18.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов»язати відповідачку не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. При цьому позивач просить встановити час та дні для його зустрічей з сином та встановити дні, по яким він буде забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах, а саме: вихідні дні через вихідні забирати сина [PERSON] з місця його проживання до себе додому у п»ятницю о 20.00 год. вечора та привозити сина до місця його постійного проживання у неділю о 20.00 год. вечора; щорічна двотижнева відпустка із сином з можливістю відпочинку на курортах України, при можливості та нотаріально посвідченого дозволу матері за межами України. При цьому [PERSON] вказує на те, що з 02.06.2007 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, після розірвання шлюбу їх син [PERSON] залишився проживати з відповідачкою, з якою він дійшов згоди про можливість виховання та спілкування з дитиною. Однак, нещодавно [PERSON] почала чинити йому перешкоди у побаченні з сином, повністю ізолювала дитину від нього, забороняє сину називати його «папою», говорить 6-річному сину, що його «папа» - це її теперішній співмешканець. На його неодноразові звернення не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, відповідачка категорично відмовляється вирішувати дане питання мирним шляхом, на жоден діалог та компроміс не погоджується, ігноруючи той факт, що він являється законним батьком дитини і має відповідні права на побачення з дитиною та на участь у її вихованні. Посилаючись на викладені обставини, положення Сімейного кодексу України, [PERSON] просить задовольнити його позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково. При цьому вказує на те, що не перешкоджає позивачу бачитись з дитиною. Разом із тим, [PERSON] вважає, що зустрічі із малолітньою дитиною можливі лише у її присутності, оскільки син самостійно відмовляється бачитись із батьком, мотивуючи це тим, що батько його образив, безпідставно звинувативши. Крім того, [PERSON] вказує на те, що після розірвання шлюбу позивач один раз на тиждень в одних з вихідних днів брав сина до себе, їх побачення тривали до 23.00 годин, хоча син потребує режиму харчування, дотримання режиму дня та відповідних гігієнічних процедур перед сном. Порушення режиму призводить до тривалого відновлення такого режиму, що створювало побутовий дискомфорт як їй, так і дитині. На думку відповідачки, особисте бажання батька спілкуватися з дитиною не може порушувати її звичний режим дня та звичну обстановку. Відповідачка також зазначає, що позивач створив нову сім»ю, в якій в нього народилась ще одна дитина. За словами сина, вдома у батька він почуває себе незручно через присутність чужої жінки і малої дитини. Для кожної зустрічі з батьком сина потрібно було умовляти, оскільки він не був зацікавлений в цих побаченнях. На даний час дитина самостійно ухиляється від спілкування із батьком, тому що боїться його. Відповідачка вважає, що з огляду на наведені обставини та небажання малолітнього сина залишатися з батьком за її відсутності, неможна вчиняти насилля над дитиною лише заради забаганок позивача. Тому, виходячи перш за все з інтересів дитини, вона заперечує проти вимог позивача про зустрічі та поїздки сина без присутності матері. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить задовольнити вимоги позивача частково та визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], таким чином: кожна друга та четверта субота чи неділя з 10.00 до 16.00 год. у присутності [PERSON] Місце проведення зустрічей за адресою: [ADDRESS]. Представник 3-ї особи: Органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.06.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7,8). Судом також встановлено, що 27.07.2012 року позивач уклав новий шлюб з [PERSON] та [INFO] року в них народився син [PERSON] (а.с.35,36). 18.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов»язати відповідачку не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з його сином від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. При цьому позивач просить встановити такий порядок спілкування із сином: вихідні через вихідні забирати сина [PERSON] з місця його проживання до себе додому у п»ятницю о 20.00 год. вечора та привозити сина до місця його постійного проживання у неділю о 20.00 год. вечора; щорічна двотижнева відпустка із сином з можливістю відпочинку на курортах України та при можливості та нотаріально посвідченого дозволу матері за межами України. Відповідачка заперечує проти способу участі батька у вихованні та спілкуванні із сином, визначеного позивачем та просить визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], таким чином: кожна друга та четверта субота чи неділя з 10.00 до 16.00 год. у присутності [PERSON] Місце проведення зустрічей за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач погодився із вищезазначеними доводами відповідачки щодо визначення способу його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], запропонованим відповідачкою, а саме: кожна друга та четверта субота чи неділя з 10.00 до 16.00 год. у присутності [PERSON] Місце проведення зустрічей за адресою: [ADDRESS]. Вказані вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує наступне. Як зазначено в Декларації прав дитини, дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовій захист як до, так і після народження. Принцип 6-й Декларації прав дитини передбачає, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Конвенція про права дитини, також, визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Частиною1 ст.7 Конвенції передбачено, що дитина… з моменту народження має право на ім»я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прями контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Сімейний Кодекс України також регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір»ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Частиною другою ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, враховуючи вищезазначені положення Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, норми Сімейного Кодексу України, при вирішенні способу і порядку участі позивача у спілкуванні з сином та його вихованні суд дійшов до наступного. Як вбачається з вимог позивача, заявлених в судовому засіданні, [PERSON] просить визначити такий порядок його зустрічей із сином [PERSON]: кожна друга та четверта субота чи неділя з 10.00 до 16.00 год. у присутності [PERSON] Місце проведення зустрічей - за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. При вирішенні зазначених позивачем питань суд враховує вік дитини - 7 років, якій на думку суду, не дозволяє дитині перебувати на зустрічах з батьком без присутності матері. Суд також погоджується з доводами відповідачки, що малолітній син сторін за своїм віком потребує певного розпорядку та режиму дня. Тому в інтересах дитини, для забезпечення її нормального розвитку необхідно забезпечити звичний режим дня та звичну обстановку. Суд також враховує, що на час розгляду справи в суді між батьком та сином склались напружені стосунки, син [PERSON] не бажає зустрічатися з позивачем через образу на нього. При цьому суд вважає, що, якщо батьки люблять сина та бажають йому щастя і благополуччя, то саме в інтересах дитини питання його виховання має вирішуватися батьком та матір»ю дитини спільно, обов»язково з врахуванням віку дитини та стану її здоров»я. Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд погоджується з вимогами позивача і запереченнями відповідачки та вважає доцільним встановити такий порядок спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], - кожна друга та четверта субота чи неділя з 10.00 до 16.00 год. у присутності [PERSON] Місце проведення зустрічей - за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved