Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

18.08.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Георесурси» займається видобутком піску на Кардашинському родовищі будівельних пісків з 2002 року на підставі спеціального дозволу на користування надрами №2633 від 20.02.2002 року. Договором оренди земельної ділянки від 05.10.2005 року, зареєстрованого у Голопристанському відділі філії ДЗК України під номером 040572100321, позивачу було передано в користування земельна ділянка (Кардашинське родовище) без дорозвіданої площі. Згодом в спеціальний дозвіл на користування надрами № 2633 від 20.02.2002 року терміном дії до 20.02.2022 року, який був отриманий позивачем згідно Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами ввійшла й дорозвідана ділянка надр. Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 741 від 13.09.12 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,6210 га у приватну власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та іншим (всього 16 чоловік) для ведення індивідуального садівництва із земель запасу Великокардашинської сільської ради. Рішенням суду визнано незаконним (недійсним) та скасовано вказане розпорядження та визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки розташовані на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області; зобовязано повернути у державну власність земельні ділянки. Але незважаючи на рішення суду громадянином [PERSON] 08.02.2013 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 6522381000:05:064:0014), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та належала йому на підставі визнаного судом недійсним державного акту серії ЯК № 100386 на право власності на земельну ділянку з [PERSON]; та громадянкою [PERSON] 28.01.2013 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1018 (кадастровий номер 6522381000:05:064:0015), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та належала їй на підставі визнаного судом недійсним державного акту серії ЯК № 100387 на право власності на земельну ділянку з [PERSON] Оскільки розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації № 741 від 13.09.2012 року визнано незаконним (недійсним) та скасоване, права власності, державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів визнані недійними, тому відпала правова природа набуття власності. На підставі викладеного позивач просив визнати недійсними з моменту укладення договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,1000 га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (кадастровий номер 6522381000:05:064:0014), укладений 08.02.2013 року [PERSON] з [PERSON]; договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,1018 га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (кадастровий номер 6522381000:05:064:0015), укладений 28.01.2013 року [PERSON] з [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер 6522381000:05:064:0014 та 6522381000:05:064:0015 у Державному земельному кадастрі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачів і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Георесурси» займається видобутком піску на Кардашинському родовищі будівельних пісків з 2002 року на підставі спеціального дозволу на користування надрами №2633 від 20.02.2002 року (а.с. 77). Згідно висновку Голопристанського районного відділу земельних ресурсів про погодження місця розташування земельної ділянки під розширення діючого карєру, рішення Великокардашинської сільської ради XIX сесії IV скликання № 119 від 15.02.2006 року, рішення Голопристанської районної ради двадцять третьої сесії IV скликання № 359 від 22.03.2006 року товариством з обмеженою відповідальністю «Георесурси» від держави був отриманий спеціальний дозвіл на геологічне вивчення № 2983 від 19.07.2007 року, на підставі якого були проведені геологорозвідувальні роботи, в результаті чого запаси будівельних пісків по Кардашинському родовищу за результатами дорозвідки визнані, як достовірні балансові запаси та поставлені на державний облік запасів корисних копалин України. Геологічне вивчення було здійснено для розширення меж родовища та збільшення його площі. Договором оренди земельної ділянки від 05.10.2005 року, зареєстрованого у Голопристанському відділі філії ДЗК України під номером 040572100321, позивачу було передано в користування земельну ділянку (Кардашинське родовище) без дорозвіданої площі (а.с. 80-86). Згодом в спеціальний дозвіл на користування надрами № 2633 від 20.02.2002 року терміном дії до 20.02.2022 року, який був отриманий позивачем згідно Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами ввійшла й дорозвідана ділянка надр. Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 741 від 13.09.2012 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,6210 га у приватну власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та іншим (всього 16 чоловік) для ведення індивідуального садівництва із земель запасу Великокардашинської сільської ради (а.с. 106). Зазначеним громадянам передано у власність земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.04.2013 року визнано незаконним (недійсним) та скасовано розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 741 від 13.09.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Великокардашинської сільської ради»; визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, видані на підставі вказаного розпорядження, в тому числі державний акт серії ЯК № 100387 на право власності на земельну ділянку площею 0,1018 га (кадастровий номер 6522381000:05:064:0015), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, виданий [PERSON]; державний акт серії ЯК № 100386 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 6522381000:05:064:0014), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, виданий [PERSON]. Вказаним рішенням суду також зобовязано громадян, у тому числі [PERSON] та [PERSON], повернути вказані земельні ділянки у державну власність. Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.04.2013 року (а.с. 14-23) залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.06.2013 року (а.с. 24-26), ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2013 року (а.с. 27-28); ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29.11.2013 року (а.с. 29-30); ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2014 року (а.с. 31-33). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Незважаючи на рішення суду громадянином [PERSON] 08.02.2013 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 6522381000:05:064:0014), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та належала йому на підставі визнаного судом недійсним державного акту серії ЯК № 100386 на право власності на земельну ділянку з [PERSON] Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 178. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65428562 від 09.08.2016 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу 08.02.2013 року приватним нотаріусом було зареєстроване право власності (запис про право власності № 107674). Громадянкою [PERSON] 28.01.2013 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1018 (кадастровий номер 6522381000:05:064:0015), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та належала їй на підставі визнаного судом недійсним державного акту серії ЯК № 100387 на право власності на земельну ділянку з [PERSON]. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під номером 138. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65429212 від 09.08.2016 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу 28.01.2013 року приватним нотаріусом було зареєстроване право власності (запис про право власності № 51193). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації № 741 від 13.09.2012 року про передачу у власність спірних земельних ділянок, яке було підставою для видачі державних актів та набуття відповідачами, в звязку з цим, права власності, визнано незаконним (недійсним) та скасоване, державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів визнані недійними, відповідно вимоги позивача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу цих земельних ділянок підлягають задоволенню.

Outcome: approved