Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

19.12.2007 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір, за яким позивач надав [PERSON] (відповідач-1) грошові кошти в сумі 50000 грн. строком по 18.12.2009 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних. Крім того, на забезпечення виконання кредитного договору від 19.12.2007 року між позивачем та [PERSON], 19.12.2007 року між позивачем та [PERSON] (відповідач-2) було укладено договір поруки, згідно якого, в разі невиконання боржником [PERSON] умов кредитного договору, поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення кредиту, нарахованих відсотків за користуванням кредитом, сплаті інших платежів, можливих штрафних санкцій (штраф, пеня). [PERSON] вимог договору не виконує, не сплачує необхідні платежі, внаслідок чого станом на 11.02.2015 року має заборгованність по договору в загальній сумі 109592,63 грн., а з врахуванням заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2013 року, яким з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 85756,73 грн. боргу за кредитним договором станом на 14.04.2013 року, тому цю суму позивач просить відняти від загальної суми заборгованності, а з врахуванням 250 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 1191,80 грн. - штрафу (процентної складової), позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 25277,70 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про повне підтримання позову, слухання справи у його відсутності, згідний на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися в черговий раз, повідомлялися у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомили, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи позицію представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно кредитного договору №107427-CRED від 19.12.2007 року, отримав від позивача кредит в загальній сумі 50000 грн. із сплатою 20 % річних за користування кредитом строком по 18.12.2009 року, однак не сплачує заборгованність по кредиту і відсотків по ньому, чим порушив умови договору, внаслідок чого виник борг по кредиту, відсоткам та штрафних санкціях, що підтверджується доданим розрахунком боргу (а.с.4). В зв'язку з невиконанням відповідачем-1 договору, позивачем правомірно згідно умов Договору за порушення зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів, нараховано штрафні санкції. Враховуючи, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2013 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 85756,73 грн. боргу за кредитним договором станом на 14.04.2013 року, тому цю суму слід відняти від загальної суми заборгованності, а з врахуванням 250 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 1191,80 грн. - штрафу (процентної складової), борг становить 25277,70 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується вимог щодо стягнення суми заборгованності з поручителя [PERSON], то в цій частині слід відмовити у їх задоволенні виходячи з наступного. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова п.11 договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки це суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, на що також вказує п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе обов'язків не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. За таких обставин, у позивача виникло право пред'явити вимогу вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту починаючи з моменту виникнення заборгованності [PERSON] перед банком 14.03.2008 року, протягом наступних шести місяців, однак таку вимгу до поручителя позивач пред'явив лише 13.03.2015 року (а.с.5), тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку. Враховуючи викладене, борг по кредитному договору підлягає стягненню лише з відповідача-1. Крім того, з відповідача-1 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: dismissed