Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

18.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 05 січня 2015 року у віці 79 років померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 7,568 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку посвідчувалося державним актом серії ІІ-ЗП № 006714 від 11.12.2001 року. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, яким все своє майно заповідала позивачу, [PERSON]. Позивач звернувся в установлений законом строк до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як до заяви не було додано жодних документів, які б підтверджували право власності померлої на спадкове майно. Просить суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 7,57 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, нормативною грошовою оцінкою сільськогосподарських угідь 224709,82 грн., в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 05 січня 2015 року. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позов підтримала за тих обставин, які викладені в ньому, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Новомиколаївська сільська рада Гуляйпільського району Запорізької області та третя особа приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, просили розглянути справу без їх участі. Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами встановлено, що 05 січня 2015 року у віці 79 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 317028 (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 7,57 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку посвідчувалося державним актом серії ІІ-ЗП № 006714 від 11.12.2001 року, про що свідчить копія вказаного Держакту ( а.с.10). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, яким все своє майно заповідала позивачу, [PERSON] (а.с.16). У встановлений строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витребуваною судом копією спадкової справи №115/2015 від 12.06.2015 року (а.с.25-28). Постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 05.03.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 5 січня 2015 року [PERSON], так як спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку померлої (а.с.13). Оригінал державного акту на спірну земельну ділянку було втрачено, про що в газеті «Голос Гуляйпілля» розміщено відповідне повідомлення (а.с.14). Суд задовольняючи позов виходить з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженнавсіям її цільового призначення. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного [PERSON] України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що внаслідок втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я померлої [PERSON] порушується право позивача на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна за заповітом, за право на спадщину вказаної земельної ділянки ніхто не сперечається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 7,57 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, підлягають задоволенню. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наявними доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved