Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

17 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить зменшити розмір аліментів за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020 на користь [PERSON] на її утримання з 1/4 частини до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області від 03.03.2020 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття, однак він не припинив її утримання, а також здійснював утримання сина [PERSON] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020 з позивача стягнуто аліменти на користь дочки [PERSON] в розмірі ј частки заробітку (доходу). Вказав, що на теперішній час він сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частки, а на дочку ј частку, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Ухвалою від 30.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу у підготовче засідання. 20.04.2021 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначила, що зазначені позивачем у позові перераховані аліменти не можуть бути достатніми для забезпечення її гармонійного розвитку. Вказала, що вона навчається у Харківському національному аграрному університеті ім. В.В.Докучаєва на денній формі навчання, контракт та не має можливості працювати. Єдиним джерелом доходу є матеріальна допомогу, яку їй надає її мати [PERSON] та мізерна допомога батька [PERSON] (а.с. 40-45). Ухвалою від 07.05.2021 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити його позовні вимоги. Відповідач та третя особа подали заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001, який рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 01.12.2016 було розірвано (а.с. 26). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області від 03.03.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 18). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 15.06.2020 і до закінчення нею навчання, тобто по 30.06.2023, але не довше ніж до досягнення нею 23 років (а.с. 14, 15). [PERSON] працює у СТОВ «Гусарівське», загальна сума доходу з грудня 2020 року по лютий 2021 рік становить 8932,86грн. (а.с. 22). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з довідки № 231 від 02.06.2020 року, виданої Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва, [PERSON] є студентом денної форми навчання 1 курсу, бакалавр, факультету лісового господарства, контракт (а.с.25). У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Згідно договору про підготовку фахівця з вищою освітою № 26430 від 01.09.2019 укладеного між Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва в особі ректора [PERSON] та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги становить 31600 грн. або 7900 грн. за курс (а.с. 49). Згідно ч. 1 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Крім того, враховуючи норми статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Оцінюючи докази в сукупності, беручи до уваги інтереси дитини [PERSON] , майновий стан позивача, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір присуджених до стягнення аліментів за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.08.2020 з 1/4 до 1/5 частки всіх видів доходів позивача. Пунктом 23 Постанови №3\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 15\~травня 2006року\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial