Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

19.06.2020 [PERSON] подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розрвати їх шлюб, зареєстрований 24.07.2018 Кам`янка-Бузьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 74. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2018 він уклав шлюб з відповідачем, в якому в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, сварки, що призвело до втрати поваги та любові між ними. В даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить його інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 08.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позов визнає. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 24.07.2018 відділом ДРАЦС Кам`янка-Бузького РУЮ Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 74, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.07.2018. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] ( арк. справи 4). [INFO] в подружжя [PERSON] народилась дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Радехівським рйонним відділом ДРАЦС ГТУЮ Львівської області, арк. справи 6). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечить його інтересам, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2018. В шлюбі в них народилась дочка, яка на даний час є мололітньою. Однак подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність взаємопорозуміння між ними, поваги, любові, окреме проживання, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву відповідачки, в якій вона просила залишити їй взяте у шлюбі прізвище, що не заперечив позивач, суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище [PERSON] .

Outcome: approved