Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

19 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] з вимогами щодо розірвання шлюбу з відповідачем та просить суд стягнути з останнього на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2\~000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Також просить суд вирішити питання щодо судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 14 грудня 2012 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, а їхні погляди на сімейне життя розійшлися. У зв`язку з цим, більше двох останніх місяців сторони проживають окремо. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення з відповідачем неможливе. Позивач стверджує, що їх спільний син знаходиться на її повному утриманні, адже відповідач не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, проте її доходів недостатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Разом з тим, відповідач здоровий та працездатний, у його власності перебуває нерухоме майно, від здачі в оренду якого останній отримує дохід, інші утриманці у нього відсутні. Оскільки відповідач офіційно ніде на працює і не має постійного доходу, то позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 26 квітня 2021 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала частково. Вказала, що від шлюбу з відповідачем в них народилась одна дитина, яка на даний час поживає разом з нею. Подала заяву, у якій зменшила позовні вимоги про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\~600,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, про що звернувся з письмовою заявою та просив стягнути з нього 50% судового збору по цій вимозі. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті зменшені позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав у повному обсязі, зазначивши, що проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~600,00 грн не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 14 грудня 2012 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №11 (а.с. 5). Як зазначено позивачем та визнано\~відповідачем, подружнє життя сторін не склалось, вони не знаходять спільної мови, мають різні погляди на сімейне життя, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає наступне. Від шлюбних стосунків у сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Крім того, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що у позивача також є дитина від попереднього шлюбу, - син [PERSON] , [INFO] , батьком якого вказаний [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки №227, виданої 18 березня 2021 року Журавським старостинським округом Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить: чоловік [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 10) Під час розгляду справи судом встановлено, що на даний час спільний син сторін [PERSON] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] , окремо від батька - відповідача [PERSON] , оскільки зазначені обставини останнім не заперечувалися. Позивач [PERSON] працює в ТОВ «Журавка» та займає посаду формувальника ковбасних виробів. За період з листопада 2020 року по лютий 2021 року отримала заробітну плату в розмірі 28\~128, 29 грн, що підтверджується копією відповідної довідки про доходи від 18 березня 2021 року №31 (а.с. 11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи стан здоров`я\~дитини,\~оскільки відомості\~щодо її\~інвалідності чи\~наявності у\~неї хронічних\~захворювань у\~суду відсутні, матеріальний стан матері та платника аліментів, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визначити розмір аліментів на утримання сина у розмірі 1\~600 грн, що відповідатиме мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину відповідного віку та буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та належного утримання до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 908 гривень (а.с. 1, 2) за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також 908 гривень - в дохід держави, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у сумі 454 грн (908 х 50%), а інші 50 відсотків судового збору у сумі 454 грн стягнути з відповідача.

Outcome: approved