Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

19.08.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до Слов»янської міської ради Донецької області з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO]. помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], а також земельна ділянка площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 1414100000:01:016:0906. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою слов»янською державною нотаріальною конторою 22 липня 1974 року за реєстровим номером 3847, зареєстрованого в Слов»янському БТІ 30 липня 1974 року за №1226 в книзі 15а-45, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №31964628. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серія ЯЖ №438539 від 15.04.2009р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 10 жовтня 1999 року, рішення Слов'янського міськрайонного суду від 09.04.2008р.(справа №2-1813-2008). Акт зареєстрований в книзі реєстрів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за №010916700282. Вказану спадщину прийняла дружина [PERSON] та матір позивача - [PERSON]. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до Першої слов»янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] та 12 листопада 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] та на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок. Зареєструвала своє право власності на даний житловий будинок в КП БТІ м. Слов»янська, а правовстановлюючий документ на земельну ділянку вона належним чином не встигла оформити та не отримала у відділі Держземагенства у м. Слов»янську Державний акт про право власності на землю. [INFO] померла його матір [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], а також земельна ділянка площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд. Він [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері, інших спадкоємців нема. У встановлений законом строк він звернувся до Першої слов»янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] та 16 серпня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] та зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 16 серпня 2014 року постановою державного нотаріуса Першої слов»янської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS], загальною площею 0,0541 га, оскільки ним не надано документів підтверджуючих право власності спадкодавця [PERSON] на дану земельну ділянку. Вважає, що іншого порядку визнання права власності на земельну ділянку за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ніж судовий, в даному випадку законодавством не передбачено. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку [ADDRESS], загальною площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1414100000:01:016:0906, як отриману в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судове засідання сторони по справі не з»явились, надали заяви у яких: - [PERSON] та його представник - [PERSON],вимоги підтримали, просили їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі; - представник Слов»янської міської ради також просив справу розглянути без його участі, а рішення винести на розсуд суду, з урахуванням наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - [INFO]. помер [PERSON] - батько [PERSON]; - після смерті [PERSON] залишилася спадщина: · житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], який належав йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою слов»янською державною нотаріальною конторою 22 липня 1974 року за реєстровим номером 3847, зареєстрованого в Слов»янському БТІ 30 липня 1974 року за №1226 в книзі 15а-45, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №31964628. · земельна ділянка площею 0,0541 га, кадастровий номер 1414100000:01:016:0906, для будівництва та обслуговування вище вказаних житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала йому згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серія ЯЖ №438539 від 15.04.2009р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 10 жовтня 1999 року, зареєстрованого в книзі реєстрів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за №010916700282. - перелічене вище спадкове майно прийняла [PERSON], яка є матір»ю [PERSON] та на час смерті спадкодавця була його дружиною; - у встановлений законом строк [PERSON] звернулась до Першої слов»янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO].; - 12 листопада 2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] та на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок; - право власності на даний житловий будинок [PERSON] зареєструвала в КП БТІ м. Слов»янська; - правовстановлюючий документ на земельну ділянку [PERSON] не встигла оформити та не отримала у відділі Держземагенства у м. Слов»янську Державний акт про право власності на землю; - [INFO] [PERSON] померла; - після смерті [PERSON] залишилася спадщина: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], а також земельна ділянка площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд. - позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] та спадкоємцем після смерті матері; - [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Першої слов»янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON]; - 16 серпня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS], зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. - 16 серпня 2014 року постановою державного нотаріуса Першої слов»янської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS], загальною площею 0,0541 га, з тих підстав, що [PERSON] не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на дану земельну ділянку. Стаття 61 ч. 1 ЦПК України, передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] після смерті свого чоловіка - [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона фактично прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги - дружина спадкодавця, передбаченої ст.1261 ЦК України. В свою чергу позивач [PERSON] після смерті своєї матері - [PERSON], звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і відповідно до ст. 1268 ЦК України, він фактично прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги - син спадкодавця, передбаченої ст.1261 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України передбачає, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В даному випадку судом встановлено, що позивач [PERSON], має повне право на визнання за ним права власності в порядку спадкування земельну ділянку площею 0,0541 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], з кадастровим номером 1414100000:01:016:0906, яка належала його батькові [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серія ЯЖ №438539 від 15.04.2009р., виданого за рішенням виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 10 жовтня 1999 року, зареєстрованого в книзі реєстрів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за №010916700282 та яку фактично прийняла у спадок матір позивача - [PERSON], яка померла [INFO], подавши про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Першої слов»янської державної нотаріальної контори. Відповідно до роз»яснень ПВСУ пункту 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 слідує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за привалами позовного провадження. Згідно вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved