Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

17 серпня 2021 року заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Островська Г.В., звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки серія [NUMBER] , заповненої 23 квітня 1984 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] має право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років. З приводу чого звернулася за попередньої консультацією до Головного управління Пенсійного фонду України, де їй пояснили, що у трудовій книжці, яку вона надала, її дівоче прізвище було записано як « [PERSON] », що не збігається із прізвищем яке записано у Свідоцтві про шлюб - « [PERSON] ». У зв`язку із чим у трудовий стаж не буде зарахований період з 04.06.2004 по 21.10.2004. А тому заявнику потрібно підтвердити факт належності правовстановлюючого документу - трудової книжки, для подальшого оформлення пенсії за віком. В судове засідання [PERSON] та її адвокат Островська Г.В. не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Адвокат Островська Г.В. надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 19) Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. Заяв та клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 09 березня 1998 року, [PERSON] народилася [INFO] в селі Собич Шосткинського району Сумської області. (а.с. 5,6) Згідно із Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого 17 листопада 1961 року, місце реєстрації - с. Собич Собичський с-ЗАГС Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] в селі Собич Шосткинського району Сумської області, актовий запис №61 від 17.11.1961, її батьками є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7) Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 22 вересня 1984 року, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 22 вересня 1984 року, актовий запис №17 від 22.09.1984. Прізвище після укладення шлюбу дружини [PERSON] . (а.с.7) З трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 23 серпня 1984 року, вбачається, що правовстановлюючий документ виданий спочатку на прізвище [PERSON] , [INFO] , потім змінено прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». (а.с. 8-10) Згідно повідомлення заступника начальника відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, [PERSON] повідомлено, що до її страхового стажу не буде зараховано період з 04.06.2004 по 21.10.2004 у зв`язку з розбіжністю у трудовій книжці [NUMBER] дівочого прізвища з прізвищем вказаним у Свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.11) Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, дані про дату народження, ім`я та по батькові заявника [PERSON] збігаються з даними зазначеними у паспорті громадянина України виданого громадянину [PERSON] , в Свідоцтві про народження та у Свідоцтві про укладення шлюбу, що не викликає у суду сумніву щодо належності трудової книжки заявнику [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що у трудовій книжці серія [NUMBER] неправильно записано дівоче прізвище заявника [PERSON] , а саме, замість правильного - « [PERSON] » зазначено неправильне « [PERSON] », на підставі чого у заявника виникають перешкоди для подальшої реалізації своїх прав на отримання пенсії за віком. Оскільки, внести виправлення у первинні документи неможливо, заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved