overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

17 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] з 21 березня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утримані позивачки. З липня 2014 року сторони проживають окремо. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дітей, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. [PERSON] є працездатною людиною, а тому має змогу матеріально допомагати дітям. [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дітей, в зв'язку з чим, змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З 21.03.2009 року позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Петрівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис про шлюб № 2 (а.с. 5). Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.63) та сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до довідки Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 259/01.28 від 14.07.2014 року діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 7). Таким чином, з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дітей і зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідач є працездатною особою, на утриманні неповнолітніх чи не працездатних немає, будь-які інші аліментні платежі не сплачує. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 7 липня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Усівської сільської ради Згурівського району Київської області 7 липня 2006 року, актовий запис № 2, від якого мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалось, шлюбні відносини між ними припинилися. Вони не змогли створити міцної сім'ї, перестали розуміти один одного. Вважає, що їхня сім'я повністю розпалась, сумісне життя, примирення і збереження шлюбу є неможливим. Між ними не має майнового спору, а також спору про місце проживання та виховання дітей, тому просить шлюб між сторонами розірвати, залишити дітей на вихованні матері та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідачки положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідачка позов визнала повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 7 липня 2006 року, зареєстрований виконавчим комітетом Усівської сільської ради Згурівського районну Київської області 7 липня 2006 року, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір»ю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства понад рік тому. Примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Відповідачка бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Враховуючи право відповідачки на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачкою та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 жовтня 2005 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило шлюбні відносини з 2011 року, [PERSON] проживає з іншим чоловіком, а тому збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку із чим [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2005 року. Мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 2011 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх письмовими заявами, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося, на даний час проживають окремо, він має іншу сім'ю і чекає народження дитини від іншої жінки. В судовому засіданні позивач повність підтримав викладені у заяві вимоги, просить шлюб розірвати, примирення між ними вважає неможливим , оскільки визнав, що є повністю винним в розпаді сім'ї . Відповідач в судовому засіданні позов визнала, також просить не надавати строку на примирення , так як вона вже двічі раніше зверталася з аналогічними позовами до суду і примирення вражає неможливим. Про утримання дітей і матеріальну допомогу вони з чоловіком домовилися, поки що він старається підтримувати з ними стосунки. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 липня 2005 року. , Від даного шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серій [NUMBER] від 11.04.2006 року та серії [NUMBER] від 16.12.2009 року . Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. Сторони миритись не бажають і наполягають на припиненні шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази надані сторонами, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] позивач змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає його залишити. Дане клопотання підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України, де визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошової компенсації за невикористану відпустку при його звільненні в розмірі 8043 грн. 86 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час працював у відповідача, проте за відпрацьований період з 01.02.2010 року по 31.10.2011 року не надавалася відпустка, а тому відповідач повинен сплатити грошову компенсацію за 42 календарних дні в розмірі 8043 грн. 86 коп. При цьому зазначив, що розмір отриманої заробітної плати за останні 12 місяців склав 48071 грн. 69 коп., тобто середньоденна заробітна плата становить 191 грн. 51 коп., в зв»язку з чим визначив розмір грошової компенсації за 42 календарних дні становить 8043 грн. 86 коп. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та наполягав на її задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника та подав письмові заперечення в яких зазначив, що розмір грошової компенсації за невикористану відпустку позивача при звільненні становить 2037 грн. 39 коп. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача з 09.02.2010 року. Відповідно до листа Прокуратури Чернігівської області від 04.02.2011 року Державна служба з охорони прав на сорти рослин наказом виконуючого голови Дерсортслужби за №103-к від 14 листопада 2011 року «про відсторонення від обов»язків» відсторонила [PERSON] від виконання обов»язків начальника Дерекспертцентру та від посади агронома І категорії Дерекспертцентру на час досудового та судового слідства у кримінальній справі. Таким чином, за відпрацьований позивачем період за який надається відпустка з 09.02.2010 року по 08.02.2011 року та з 09.02.2011 року по 19.10.2011 року (останні робочий день явки позивача) загальна тривалість невикористаних днів відпустки становить 41 календарний день. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно наданої відповідачем довідки №21 від 12.08.2014 року розмір грошової компенсації за невикористану відпустку позивача при звільненні становить 2037 грн. 39 коп., середньоденний заробіток становить 49 грн. 69 коп., а середньомісячний 1474 грн. 00 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому позивачем не надано будь-яких беззаперечних доказів про розмір отриманої заробітної плати за 12 місяців, що складає 48071 грн. 69 коп. та доказів про розмір заборгованості грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 8043 грн. 86 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні в розмірі 2037 грн. 39 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 06.08.2005 року. Від спільного проживання у подружжя є донька [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №003-14518-090712 від 09.07.2012 року в сумі 18303 грн. 25 коп. Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, 09 липня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №003-14518-090712 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 50\~000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 14500,00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобовязався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2, договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Відповідач свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, у звязку з чим станом на 06.05.2014 р. сума заборгованості становить 18528,25 грн., з яких тіло кредиту 5760,61 грн., прострочене тіло кредиту 6051,78 грн., заборгованість за відсотками 1659,75 грн., заборгованість за комісіями 4831,11 грн, пеня -225,00грн. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, у відповідності до ст.11 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №003-14518-090712 від 09.07.2012 в сумі 18303грн. 25 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 жовтня 2007 року, про що було зроблено актовий запис № 2444. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2012 року і спільне господарство не ведеться. Сторони проживають окремо один від одного, мають інші сім'ї. Примирення між сторонами неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 26 жовтня 2007 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 жовтня 2007 року, актовий запис № 2444 (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

17 липня 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь на його утримання аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі цієї заяви і до 30.06.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є його рідним батьком. Шлюб його батьків розірваний і до його повнолітня з нього стягувалися аліменти на користь його матері на його утримання. На даний час він є студентом Криворізького коледжу Національного авіаційного університету строком навчання по 30.06.2015 року. Він навчається на денній формі навчання. На час навчання він проживає в м.Кривий Ріг, має великі витрати з оплати проїзду. Окрім цього, у нього є додаткові витрати на харчування та інші необхідні речі. Ніяких самостійний джерел доходу він не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від матері він таку матеріальну допомогу одержує. Вважає, що батько по своєму матеріальному положенню може надавати йому матеріальну допомогу на час його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явився , але надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про визнання позову та просить суд розглянути справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов на підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв,язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ніяких самостійний джерел доходу позивач не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від своєї матері позивач таку матеріальну допомогу одержує. Відповідач є працездатним, тому може сплачувати аліменти на час його навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

17 липня 2014 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 09 травня 1992 року, Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені таки факти та відповідні ним правовідносини. 09 травня 1992 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, проживають вони окремо, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved