Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

18.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що вона з 2007 р. по 2009 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . В 2008 р. між ними були фактично припинені сімейні відносини в вони стали проживати окремо, а в жовтні 2009 р. їх шлюб було розірвано. 21.02.2015 р. вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком [PERSON] , від якого вона має сина [INFO] . З 2016 р. вона не має відомостей про місце знаходження її колишнього чоловіка, який з 2015 р. служив в ЗСУ в зоні проведення антитерористичної операції. З а даними Інформаційного сайту України про осіб, що переховуються від влади, [PERSON] з 17.02.2017 р. переховується від органів досудового розслідування будучи підозрюваним за ст.187 ч. 3, 289 ч. 3 КК України у кримінальній справі, що розслідується Старобільським ВП ГУНП в Луганській області. Аліменти на утримання їх спільного сина він не сплачує. Оскільки вона не має відомостей про місце проживання [PERSON] вже більше 5 років, просить суд визнати його безвісно відсутнім. Це їй необхідно для вирішення питання про позбавлення його батьківських прав та всиновлення їх сина теперішнім чоловіком. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі з участю представника [PERSON] , яка в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Додатково зазначила, що останнє відоме місце проживання [PERSON] не відомо. Відносно [PERSON] у Косівському відділі ДВС відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення аліментів. [PERSON] не виконує дії по погашенню аліментів, у нього відсутні джерела доходів. Виконавцем встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем проживання. Тому є всі підстави визнати його безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування в судове не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про визнання фізичної особи безвісно відсутньою у відповідності до ст. 308 ЦПК України. Згідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Зазначена норма регулює правовідносини у разі їх невизначеності яка викликана тим, що тривала відсутність громадянина у місці його постійного проживання за відсутності відомостей про його місце перебування зачіпає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, з якими він знаходиться у правових зв`язках. Звертаючись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, [PERSON] , посилалась на те, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для позбавлення його батьківських прав, відносно [PERSON] та в подальшому його усиновлення. У частині першій статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] , 30.10.2009 року розірвано шлюб, про що зроблено актовий запис №211, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] ( а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 21.02.2015 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №71, прізвище дружини змінено на [PERSON] ( а.с.7). Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане виконкомом Вербовецької сільської ради Косівського району, Івано-Франківської області, актовий запис №54 ( а.с.8). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.05.2013 р. №266/813/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј часки зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.02.2013 р. і до повноліття дитини ( а.с.9). Виконавчий лист №266/813/13-ц від 24.05.2013 р. перебуває на виконанні в Косівському відділі державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області ВП №38842551. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2013 р. вбачається, що адреса боржника [PERSON] зазначена с. Старий Косів, без зазначення вулиці, будинку, тощо ( а.с.29). З відповіді головного державного виконавця Косівського ВДВС від 23.07.2021 р. №20917/20.6-27 вбачається, що виконавцем проведено ряд виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №266/813/13-ц від 24.05.2013 р., відомості про оголошення [PERSON] , як боржника у розшук відсутні ( а.с.27-28). Як зазначив ВС/КЦС, Постанова від 07.05.18р., справа № 225/1297/17, підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Так місце постійного проживання [PERSON] в заяві по суті не зазначено. Для з`ясування останього місця постійного проживання суд у сторони заявника запитав, за якою адресою проживав [PERSON] відомості про якого у заявника відсутні. На що в судовому засіданні представник заявника вказала, що заявнику взагалі не відома адреса постійного місця проживання колишнього чоловіка. З заяви про визнання особи безвісно відсутньою вбачається, що заявник [PERSON] з 2016 року не спілкується із [PERSON] без буд`якої причини. Не надано також заявником буд`яких доказів про намагання встановити зв`язок з [PERSON] . Крім того згідно роздруківки з сайту про осіб, які переховуються від органів влади, [PERSON] , який обвинувачення за ст. 187 ч. 3, 289 ч. 3 УКК України є особою, яка переховується від органів досудового розслідування Старобільського ВП ГУНП в Луганській області, у зв`язку із чим 17.12.2020 судом надано дозвіл на затримання з метою приводу. (а.с.10). Той факт, що [PERSON] знаходиться у розшуку як підозрюваний, який скоїв тяжкий злочин та переховується від органів досудового розслідування не виключає його відсутність в місці постійного проживання у зв`язку з переховуванням та унеможливлює встановлення юридичного складу, який необхідний для визнання особи безвісно відсутньою. Саме таких висновків дійшов Верховий суд у своїй постанові від 07.05.2018 р. у справі №225/1297/17. Враховуючи вищевикладене, заявником в порушення ч.5 ст.81 ЦПК України не надано достатньо доказів які в своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.

Outcome: dismissed