Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

18 лютого 2014 р. позивач Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд постановити рішення, яким: - Позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]; - Передати [PERSON] органам опіки і піклування для вирішення подальшої долі дитини; - Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], які будуть перераховуватися на особистий рахунок неповнолітньої дитини, відкритий у відділені Державного ощадного банку України; - Закріпити за неповнолітнім [PERSON] житлову площу за місцем його реєстрації та проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. З 13.12.2013 р. неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Батьками неповнолітнього [PERSON] є: батько [PERSON] - відповідач, мати [PERSON] [INFO] р. померла мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] Дитина на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сестрою [PERSON] та вітчимом [PERSON]- чоловіком померлої матері. Батько неповнолітнього, [PERSON], не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, з дитиною не проживає, зустрічей уникає. З 1999 р. з сином не проживає і не спілкується. Останній раз бачився з дитиною в 2007 р. і з тих пір жодного разу не цікавився життям та здоров'ям дитини, її розвитком. На повідомлення спеціалістом служби про смерть матері неповнолітньої дитини, батько жодного разу не зв'язався з сином. Ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинилося. В судовому засіданні представник позивача, прокурор позов підтримали. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний стан та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. [INFO] р. народився [PERSON], про що в свідоцтві про народження міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зроблено відповідний актовий запис № 2095 від 19.06.1996 р., батьком якого є відповідач [PERSON], мати [PERSON] /а.с.4/. Дитина знаходилась повністю на утриманні матері. 04 липня 2003 р. між [PERSON]. - матір'ю неповнолітньої дитини та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, а/з № 822 /а.с.7/. В подальшому шлюб між ними розірвано, однак [PERSON]. та [PERSON] продовжували мешкати разом, однією сім'єю /а.с.12/. З 1999 р. відповідач з сином не проживає і не спілкується. Останній раз він бачився з сином у 2007 р. [INFO] р. померла мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], про що в свідоцтві про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 14522 від 02.11.2013 р. /а.с.6/. З 13.12.2013 р. неповнолітній [PERSON] поставлений на облік служби у справах дітей, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. На теперішній час неповнолітня дитина зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з сестрою [PERSON], [INFO] та вітчимом [PERSON], [INFO] /а.с.10-11/. Батько неповнолітнього, [PERSON], не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, з дитиною не проживає, зустрічей уникає. Ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинилося. Відповідно до листа за підписом начальника відділу кадрів ДНВП «Об'єднання Комунар», [PERSON] працював на ДНВП «Об'єднання Комунар» регулювальником радіоелектронної апаратури і приладів в цеху № 31 з 19.01.1994 р. по 15.09.1995 р., мешкав в гуртожитку ДНВП «Об'єднання Комунар» за адресою: [ADDRESS] Звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП України. /а.с.32/. Згідно характеристики за підписами директора Харківського професійного ліцею машинобудування Ковальової Т.І., заст. директора Сливко Т.С., майстра п/о [PERSON] та кл. керівника [PERSON], батько вихованням сина не займається, батьківські збори не відвідує, успішністю не цікавиться, матеріально не підтримує. За весь час навчання в ліцеї, батько неповнолітнього до ліцею не приходив, керівники групи його не знають. Після смерті матері дитина проживає з сестрою та вітчимом, /а.с.13/. У відповідності зі ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитино повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є вітчимом неповнолітнього [PERSON], з 2003 р. мешкають разом однією сім'єю, вихованням та утриманням дитини займалися мати [PERSON] та він, відповідач з 1999 р. з сином не проживає. Останній раз відповідач бачив сина в 2007 р. Хлопчика на теперішній час виховує та займається їм розвитком виключно він. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], мешкають в сусідніх кімнатах, та дійсно відповідач з сином не мешкав, вихованням та розвитком дитини не цікавився, зі слів матері дитини їй відомо, що останній раз відповідач навідувався до неї та дитини лише у 2007 р. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній [PERSON] пояснив, що він останній раз бачив батька в 2007 р., батько участі у вихованні та його утриманні не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться його здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, з ним не проживає, зустрічей уникає. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками , за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до протоколу № 1 від 20.01.2014 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач родинний зв'язок з дитиною не підтримує, матеріально не забезпечує. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, даних про наявність інших утриманців суду не надано, тому аліменти з нього необхідно стягувати в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги в частині закріплення за неповнолітньою дитиною житлової площі за місцем її реєстрації та проживання, задоволенню не підлягає, оскільки суду надані дані, що дитина значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] /а.с.11/. Таким чином, суд вважає, що маються всі підстави для часткового задоволення позову. Позбавлення батьківських прав щодо відповідача відносно неповнолітньої дитини не суперечить інтересам дитини. При подачі позовної заяви судовий збір не сплачено, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial