Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17 червня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені яких діє законний представник [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому вказують, що вони є співвласниками 1/2 частини житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований в м. Кобеляки, пров. Калініна, 18 Полтавської області. Власником іншої 1/2 частини будинку є відповідач [PERSON] Певний час з відповідачем вони спільно користувалися земельною ділянкою, двором, проїздом. Однак в подальшому [PERSON] без узгодження з ними та всупереч їхнім вимогам, встановив огорожу, закривши проїзд до їхньої частини будинку. Такими діями [PERSON] перешкоджає їм користуватися проїздом. Позивачі просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,6 га, розташованою за адресою: пров. Абрикосовий (Калініна), 18 в м. Кобеляки Полтавської області та виділити їм та відповідачу по 0,3 га. земельної ділянки, а саме виділити їм земельну ділянку згідно варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 24.06.2016 р. 16 липня 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та Кобеляцької міської ради Полтавської області про усунення перешкод у здійсненні права власності. Ухвалою суду від 17.07.2015 р. до участі у справі за зустрічною позовною заявою залучено співвідповідачів - мірошниченко К.О., [PERSON] та їх законного представника [PERSON] В позові [PERSON] вказує, що він являється власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований в м. Кобеляки, пров. Абрикосовий (Калініна), 18 Полтавської області. Згідно акту розподілу земельної ділянки від 14.04.1972 року між попередніми співвласниками їхнього будинку [PERSON] та [PERSON] було проведено добровільний розподіл земельної ділянки для обслуговування будинку за адресою м. Кобеляки, пров. Калініна, 18 Полтавської області. Згідно рішення виконкому Кобеляцької міської ради Полтавської області № 553 від 25.06.2015 року належній йому 1/2 частині будинку за адресою м. Кобеляки, пров. Калініна, 18, присвоєно новий адресний номер м. Кобеляки, пров. Калініна, 18-б. Вказує, що належна відповідачам газова труба проходить вздовж зовнішньої частини його стін, що унеможливлює проведення ним ремонтних робіт, позбавляє його можливості утеплити частину будинку, дає осадку стін, псує інтер»єр. Також з даху відповідачів стікає дощова та тала вода, яка тече по стіні належної йому веранди та попадає всередину веранди, через що вона мокріє, цвіте, вікна погнили через підвищену вологість. Просить суд усунути перешкоди з боку відповідачів у здійсненні права власності та користування житловим будинком, що розташований за адресою: м. Кобеляки, пров. Калініна, 18 б Полтавської області шляхом демонтажу та переносу з його частини будинку газової труби, що належить відповідачам, облаштувати водовідведення стічних дощових та талих вод, які стікають з частини даху, що належить відповідачам, та відвести дощові води від його частини будинку. Також прохав суд провести розподіл земельної ділянки та виділити йому земельну ділянку згідно варіанту №4 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 24.06.2016 р Позивачі [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та не визнали зустрічні позовні вимоги відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та підтримав свої зустрічні позовні вимоги. Представник третьої особи Кобеляцької міської ради, в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачів, відповідача, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги відповідача частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку про пров. Абрикосовий (Калініна), 18 в м. Кобеляки Полтавської області, частка яких в сукупності складає 1/2 частину (а.с. 9-10, 14, 22-25). Власником іншої 1/2 частини будинку є відповідач [PERSON] (а.с. 39). Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці пл. 609 кв.м. Згідно ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об»єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Вирішуючи питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, відповідно до норм ст.120 ЗК України суд повинен визначати розмір земельної ділянки пропорційно до часток осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п.19-21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляду цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Судом не приймається до уваги акт від 14.04.1972 року про розподіл земельної ділянки, оскільки даний акт не є договором про розподіл земельної ділянки. Договір про розподіл земельно ділянки не складався, в інвентаризаційні справі на житловий будинок відсутній (а.с.51). Таким чином суд приходить до висновку про відсутність встановленого порядку користування земельною ділянкою між власниками будинку. Згідно з висновком визначено порядок користування вищевказаною земельною ділянкою між сторонами. Що стосується встановлення порядку користування земельною ділянкою - суд вважає за необхідне, визначити його відповідно до висновку № 265/266 судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи від 24.06.2016 року, згідно якого встановлено порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до варіанту №4. Суд вважає, що саме цей варіант є найбільш доцільним, оскільки згідно нього сторонам виділяються ізольовані частини земельної ділянки, що надасть змогу сторонам у справі користування ними вільно без згоди один одного. Згідно даного розподілу позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділяється в»їзд на територію двору шириною 2,25 м, що відповідає нормам ДБН В 3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», згідно яких, пропоновано проїзд до житлового будинку на надвірних споруд шириною не менше 2,25 м (в умовах реконструкції та малоповерховій забудові з одним напрямком руху). Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.1163 ЦК України фізична особа, майну якої загрожує небезпека має право вимагати її усунення від того, хто її створює. Відповідно до висновку № 265/266 судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи від 24.06.2016 року, частина даху між прибудовами літ. «а» та літ. «а1», а також дах прибудови літ «а», влаштовані таким чином, що атмосферні опади зібрані з частини даху літ. «а», стікають на влаштовану між прибудовами частину асбестоцементного листа. Відсутність водостічної системи на даху основної частини житлового будинку між прибудовами літ. «а» і літ. «а1» та на даху прибудови літ. «а», що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вигляді жолобів та водостічних труб призводить до потрапляння атмосферних опадів на частину земельної ділянки між вищезазначеними прибудовами та не виключена можливість потрапляння талих на дощових вод на нижню частину стіни веранди, що належить [PERSON] з прибудови літ. «а». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права власності та користування житловим будинком, що розташований за адресою: м. Кобеляки, пров. Абрикосовий (Калініна), 18 б шляхом облаштування водовідведення підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог [PERSON] про демонтаж та перенос з його частини будинку газової труби, що належить відповідачам, то суд зазначає наступне. Будинок №18 по пров. Абрикосовий (Калініна) в м. Кобеляки Полтавської області був газифікований згідно «Проекту газифікації жилого дома» з наступним його коригуванням. Аналізуючи встановлені обставини суд зазначає про те, що частина газопроводу, спір про яку вирішується, була збудована до набуття [PERSON] права власності на частину житлового будинку. Відповідно до ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання» заміна газових труб відноситься до розряду робіт з підвищеною небезпекою, тому виконувати переміщення елементів газопроводу можна тільки в разі крайньої необхідності. Суд оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу та перенесення газової труби, оскільки вони не відповідають ст. ст. 57-59 ЦПК України. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також [PERSON] заявлено позов до Кобеляцької міської ради Полтавської області. Однак в ході судового розгляду позивачем так і не було сформовано конкретних вимог до даного відповідача про порушення останнім прав позивача [PERSON] Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений позивачами судовий збір в сумі 243,60 грн. та стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. по 37,50 грн з кожного (за зустрічним позовом). Не підлягають задоволенню вимоги відповідача [PERSON] про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] понесених ним витрат на оплату послуг КП «Кобеляцьке БТІ» за проведення інвентаризаційних послуг, оскільки дані витрати не є судовими витратами в розумінні ст.79 ЦПК України. Також. відповідно до ст. 88 ЦПК України, не підлягає до задоволення вимога [PERSON] про стягнення з іншиої строни понесених ним витрат на проведення судової будівель-технічної експертизи.

Outcome: partial