Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

19.12.2016 [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Шевчука О.П. від 11.01.2017 було відкрито провадження у справі. [PERSON], не визнаючи позову, 21.03.2017 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій просила про визначення місця проживання дитини з матір'ю, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В подальшому ухвалою суду від 03.04.2017 вказана вище зустрічна позовна заява була прийнята судом до спільного розгляду з позовними вимогами [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.01.2018 названу справу було передано до розгляду судді Зотько Т.А. 26.06.2018 в ході підготовчого засідання, судом було винесено ухвалу про роз'єднання позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виділено в самостійне провадження позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 02.07.2018 було вирішено питання про розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін зазначених вище позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позові. Крім того, зазначив, що у зв'язку з тривалим перебуванням раніше об'єднаних позовів сторін по справі, та із внесенням змін до сімейного законодавства, уточнив вимоги в частині мінімально граничного розміру аліментів, які вони просили стягнути з відповідача. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що повністю погоджується з необхідністю утримання спільної з позивачем доньки, однак позбавлений такої можливості, оскільки позивач не відкриває рахунку на дитину для перерахування коштів, а також йому невідоме місце її проживання разом з дитиною. За адресою зазначено в судових документах, вона не проживає. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши подані заяви по суті справи, та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 12.01.2011 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1462, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюбу. Сторони по справі мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження. Як викладено позивачем у поданій зустрічній позовній заяві, спільна донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як було встановлено при розгляді справи, відповідач працює в ПАТ «Київхарчобуд», має на праві приватної власності 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] Також, під час розгляду справи відповідач зазначив, що бажає приймати активну участь у вихованні та утриманні доньки. Так, згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції чинній на час пред'явлення позивачем зустрічного позову до суду) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 (набрав законної сили 08.07.2017) внесено зміни зокрема до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, інших утриманців не має, бажає брати активну участь в утриманні спільної з позивачем доньки, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved