Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

17 жовтня 2017 року позивач кредитна спілка «Буковинський Альянс» звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 вересня 2007 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковинський Альянс» був укладений кредитний договір № 1193 від 19 вересня 2007 року згідно якого спілка за рахунок залучених вкладів (внесків) членів спілки на депозитні рахунки надала кредит в розмірі 2500,00 гривень на засадах зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Зазначає, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору № 1193 від 19 вересня 2007 року КС «Буковинський Альянс» звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області, який 16 грудня 2010 року виніс судове рішення по справі № 2-904/2010 про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 22.10.2010 року в сумі 6445,90 гривень, судові витрати 184,45 гривень, судовий збір в сумі 64,45 грн. та витрат з інформаціно-технічного забезпечення в сумі 120,00 гривень. Також, у звязку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, КС «Буковинський Альянс» звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області, який 22 липня 2014 року виніс судове рішення по справі по справі № 724/911/14-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 23 травня 2014 року в загальній сумі 11441,12 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Оскільки винесення судового рішення від 16 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з [PERSON] зобов'язання не зупиняють, а [PERSON] не погасила перед КС «Буковинський Альянс» в повному обсязі фактичну заборгованість за рішенням суду, тож і правовідносини за зобов'язаннями не є припиненими. Зазначає, що винесення судового рішення про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] без його реального виконання кредитний договір не розриває, а тому станом на 10 жовтня 2017 року нарахована й не сплачена заборгованість [PERSON] згідно ст.ст.611,\~625 ЦК України\~перед КС «Буковинський Альянс» складається з наступного: інфляційне відшкодування згідно індексу інфляції 15992,64 грн., підвищені відсотки 36874,59 грн., пеня 32693,21 грн., а всього на загальну суму 85560,44 грн. Таким чином, [PERSON] повинна відшкодувати КС «Буковинський Альянс» на підставі ст.ст.\~553,\~611,\~625 ЦК України суму 85560,44 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Тому підтримуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 85560,44 грн. та судовий збір. Представник позивача\~[PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить стягнути з [PERSON] заборгованість 85560,44 грн. та судовий збір станом на 10.10.2017 року. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Зі\~змісту ст. 1048 ЦК України\~вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до абзацу 1,2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам надано роз'яснення, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Так,\~статтею 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між КС «Буковинський Альянс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1193 від 19 вересня 2007 року згідно якого спілка за рахунок залучених вкладів (внесків) членів спілки на депозитні рахунки надала кредит в розмірі 2500,00 гривень на засадах зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (а.с.7). Відповідно до п. 3.1. кредитного договору плата за користування кредитом (надалі відсотки) нараховується спілко. За кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом, за базовою ставкою 45% річних, а у випадку прострочення оплати за підвищеною ставкою 75%. Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено нарахування пені за ставкою 84% річних. Також, судом встановлено, що у зв'язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору № 1193 від 19 вересня 2007 року КС «Буковинський Альянс» звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області, який 16 грудня 2010 року виніс судове рішення по справі № 2-904/2010 про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 22.10.2010 року в сумі 6445,90 гривень, судові витрати 184,45 гривень, судовий збір в сумі 64,45 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120,00 гривень (а.с.9-10). Крім того, у звязку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, КС «Буковинський Альянс» звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області, який 22 липня 2014 року прийняв судове рішення по справі по справі № 724/911/14-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 23 травня 2014 року в загальній сумі 11441,12 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. (а.с.12-13). Тому виходячи з вищенаведеного, КС «Буковинський Альянс» просить стягнути з [PERSON] нараховані інфляційне відшкодування згідно індексу інфляції та пеню, які нараховані вже після винесення судового рішення по справі, та підставою їх нарахування є саме неналежне виконання відповідача [PERSON] зобов'язання щодо повернення коштів згідно умов договору, та в подальшому і рішення суду. Оскільки винесення судом рішення про стягнення заборгованості не розриває кредитний договір, дію цього договору не зупиняє та правовідносин не припиняє, то КС «Буковинський альянс» має право на отримання відсотків, інфляційних втрат та пені за неналежне виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК\~виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК). Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом в сумі 36874,59 грн., індекс інфляції в сумі 15992,64 грн. та пеню в розмірі 32693,21 грн., розраховані за період з 24.05.2014р. по 10.10.2017р. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що нарахована за період з 24.05.2014р. по 10.10.2017р. та не сплачена заборгованість відповідача [PERSON] перед КС «Буковинський Альянс» згідно ст.ст.\~611,\~625 ЦК України, яка підлягає стягненню, складається з наступного: інфляційне відшкодування згідно індексу інфляції 15992,64 грн., відсотки 36874,59 грн., пеня 32693,21 грн., а всього на загальну суму 85560,44 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості станом на 10.10.2017 року. З наявного в матеріалах справи розрахунку пені вбачається, що позивачем нараховано пеню в сумі 32693,21 грн. за період з 10.10.2016р. по 10.10.2017р., з врахуванням основного боргу в розмірі 2500,00 грн. Тобто звідси вбачається, що пеня значно перевищує розмір основного боргу (2500,00 грн.). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тож, вказана норма з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 03 вересня 2014 року, у справі № 6-100 цс14). При цьому, питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не належним чином виконував зобовязання за договором, у звязку з чим рішенням Хотинського районного суду від 16.12.2010р. стягнуто з [PERSON] заборгованості згідно кредитного договору №1193 від 19.09.2007р. станом на 22.10.2010 року в сумі 6445,90 гривень. Разом з цим з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач в період з 24.05.2014р. по 29.09.2017р. здійснювала часткове погашення боргу, яке було зараховано позивачем на погашення судового збору, в другу чергу суми пені, в третю чергу відсотків, про що також зазначено в письмових пояснення позивача від 18.01.2018р. З огляду на те, що пеня значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2500,00 грн., яка не перевищує розміру основної суми боргу. При цьому судом враховується, що позивачем також заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за відсотками та індекс інфляції. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1600,00 гривень. При розподілі судових витрат судом враховується, що у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»). На підставі викладеного,

Outcome: partial