Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

18 травня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 10 жовтня 2009 року; шлюб зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 440. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. За клопотанням позивачки [PERSON] судом був наданий строк для примирення, після закінчення якого вона надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати, оскільки відповідач вживає алкоголь, застосовує до неї фізичне насилля на очах у неповнолітньої дитини, просить суд закінчити розгляд справи без її участі В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що згоден з позовними вимогами про розірвання шлюбу, проти надання строку на примирення не заперечував, після закінчення якого в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10 жовтня 2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 440 (л.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 18). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо з 2015 року. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Як зазначила позивачка, будь-яких спроб для налагодження подружніх стосунків відповідач не виявляв, поводить себе агресивно, вживає спиртні напої та застосовує до неї фізичне насилля. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін; адже, незважаючи на те, що суд надавав можливість сторонам зберегти сім'ю, надаючи час для примирення, позитивним результатом для збереження сім'ї це не стало, тому суд вважає, що за таких обставин шлюб між сторонами збережений бути не може і позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved