Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

17 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з ТОВ «АЛВА СЕРВІС» код ЄДРПОУ 35807690, 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Карла Лібкнехта, буд.14, прим. 77 на користь [PERSON] (49000, [ADDRESS]) матеріальну шкоду у розмірі 4999грн., стягнути з ТОВ «АЛВА СЕРВІС» код ЄДРПОУ 35807690, 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Карла Лібкнехта, буд.14, прим.77 на користь [PERSON] (49000, [ADDRESS]) витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., стягнути з ТОВ «АЛВА СЕРВІС» код ЄДРПОУ 35807690, 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Карла Лібнехта, буд.14, прим.77 на користь [PERSON] (49000, [ADDRESS]) витрати на діагностику у розмірі 96грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.05.2015р. позивач придбав у ФОП [PERSON] ІПН [NUMBER] мобільний телефон Samsung Galaxy АЗ SM-A300H Duos 16Gb Pearl White вартістю - 4999грн. 18.09.2015р. в період експлуатації мобільного телефону він був пошкоджений попаданням вологи та перестав працювати, а саме не реагував на функцію включення. 21.09.2015р. позивач звернувся до відповідача, який знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. К.Лібкнехта,14 з заявою про прийняття у ремонт апарату, пошкодженого у результаті впливу вологи та інших речовин, мобільний телефон був оглянутий та прийнятий працівником відповідача [PERSON], також видана квитанція про прийняття у ремонт апарату від 21.09.2015р. о 15год.59хв. за №DN-15094252 в примітці про дефекти корпусу було зазначено, що присутні подряпини, вмятини, сліди від експлуатації. Примітка про причину - стравності - «не вмикається». Жодної відмітки та посилання на подряпину, тріщину (яку можна побачити оглянувши візуально телефон) присутню на дисплеї мобільного телефону не було вказано в звязку з тим, що в момент здачі працівнику відповідача мобільного телефону, не було жодних пошкоджень екрану. 22.09.2015р. позивач зателефонував до офісу відповідача для уточнення вартості ремонту та причини несправності, у ході телефонної розмови працівник відповідача озвучив що ремонт апарату буде коштувати більше 2000грн., тому що необхідна заміна дисплею та модуля зарядного пристрою. Хоча при попередньому огляді апарату [PERSON] була озвучена сума в 400грн. Після отриманої формації позивач, відмовився від ремонту та наголосив на тому, що хоче забрати мобільний телефон, завідомо оплативши послугу діагностики вартістю 96грн. В телефонній розмові з працівником відповідача, позивач наголосив на тому щоб йому оформили акт про проведення діагностики з зазначенням на виявленні несправності, на дане прохання працівник пояснив, що апарат не був розібраний та діагностика несправностей не була проведена, дисплей не знімався, так як при ретельному огляді під мікроскопом на склі (дисплея) була виявлена тріщина, якої на момент здачі мобільного телефону не було, про що свідчить відсутність жодного посилання в заяві про прийняття апарату на діагностику та квитанції про прийняття на ремонт апарату. Цього ж дня, позивач приїхав в офіс відповідача та поспілкувався з начальником сервісного центру [PERSON], та йому надали можливість оглянути його мобільний телефон, при огляді одразу впадало в очі тріщина, яка зявилась на склі дисплея в нижньому правому кутку на підтвердження надаю фото мобільного телефону. На запитання позивача, яким чином зявилась ця тріщина, працівник відповідача стверджував, що вона вже була присутня при здачі мобільного телефону на діагностику, а змогли її виявити тільки під мікроскопом. Пояснення працівника сервісного центру є абсурдними, тому що тріщину видно неозброєним оком. На вимогу позивача видати акт про отримання апарату в ремонт, працівником відповідача було надано лише копію заяви про прийом на ремонт мобільного телефону пошкодженого в результаті впливу вологи та інших речовин. Позивач, залишив мобільний телефон в сервісному центрі до зясування всіх обставин. 24.09.2015р. позивач, звернувся до відповідача з заявою-претензією на імя начальника сервісного центру «АЛВА СЕРВІС» [PERSON] з проханням виконати повний ремонт мобільного телефону за рахунок сервісного центру та отримав офіційний лист за № 05 від 29.09.2015р. від начальника сервісного центру «АЛВА СЕРВІС» [PERSON] про відмову в проведенні ремонту та заперечення того, що тріщина зявилась в процесі діагностики мобільного телефону. 17.10.2015р. позивач, звернувся до Прокуратури Дніпропетровської області зі скаргою (заявою) на дії відповідача, в свою чергу прокуратура направила за належністю скаргу до Дніпропетровської міської ради Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Управління з питань захисту прав споживачів, яке після розгляду заяви повідомили позивача листом № 4-261 від 29.10.2015р., що відповідач у письмових поясненнях наданих з приводу вищевикладеного питання заперечує імовірність пошкодження мобільного телефону позивача в умовах сервісного центру. Виходячи з вищевикладеного позивач вважає, що його права та інтереси були грубо порушені працівниками відповідача та завдано матеріальної шкоди на суму 4999грн. У судове засідання позивач не зявився. Від нього надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшли заперечення на позовну заяву, у яких просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 24 травня 2015 року позивач придбав у ФОП [PERSON] ІПН [NUMBER] мобільний телефон Samsung Galaxy АЗ SM-A300H Duos 16Gb Pearl White вартістю - 4999грн., що підтверджується актом приймання-передачі товарів(послуг), здійснення розрахунків зі споживачем №S2 15170721 00002 від 24.05.2015р. (а.с.8). У період експлуатації мобільного телефону він був пошкоджений, що змусило позивача звернутися до сервісного центру ТОВ «АЛВА СЕРВІС». 21 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. К.Лібкнехта,14 з заявою про прийняття у ремонт апарату, пошкодженого у результаті впливу вологи та інших речовин, у звязку з чим мобільний телефон був оглянутий, прийнятий також була видана квитанція про прийняття у ремонт апарату від 21.09.2015р. о 15год.59хв. за №DN-15094252 та довідка №15094252 про проходження ремонту від 21.09.2015р. (а.с.9,10,19). Позивачем було сплачено вартість діагностики вищевказаного мобільного телефону у розмірі 96грн., що підтверджується квитанцією про оплату (а.с.11). 24 вересня 2015 року позивач, звернувся до відповідача з заявою-претензією на імя начальника сервісного центру «АЛВА СЕРВІС» [PERSON] з проханням виконати повний ремонт мобільного телефону за рахунок сервісного центру (а.с.12). 29 вересня 2015 року позивач отримав офіційний лист за № 05 від начальника сервісного центру «АЛВА СЕРВІС» [PERSON] про відмову в проведенні ремонту та заперечення того, що тріщина зявилась в процесі діагностики мобільного телефону (а.с.13). 17 жовтня 2015 року позивач, звернувся до прокуратури Дніпропетровської області зі скаргою (заявою) на дії відповідача (а.с.14-15). Прокуратура направила за належністю скаргу (заяву) позивача до Дніпропетровської міської ради Департаменту споживчого ринку і сфери послуг управління з питань захисту прав споживачів. 29 жовтня 2015 року листом №4-261 Дніпропетровської міської ради Департаменту споживчого ринку і сфери послуг управління з питань захисту прав споживачів розяснено позивачу, що у письмових поясненнях, наданих до Управління, начальник СЦ «Алва-Сервис» [PERSON] повідомляє, що телефон позивача Samsung SM-A300H/ DS було прийнято на не гарантійний ремонт у звязку з потраплянням вологи. Цей факт позивач засвідчує сам у своїй заяві. Додатково [PERSON] стверджує, що в ході діагностики телефону позивача за допомогою допоміжних приладів, інженером сервісного центру було виявлено тріщину дисплейного модуля, про що позивача було повідомлено в телефонній розмові. Начальник СЦ «Алва-Сервис» [PERSON] заперечує імовірність пошкодження телефону позивача в умовах сервісного центру. Управління в межах наданих повноважень не в змозі вирішити виниклі між позивачем та СЦ «Алва-Сервис» протиріччя та вбачає, що вирішення питання можливо тільки у судовому порядку з залученням свідків по справі (а.с.16). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що приїхавши в офіс відповідача, після телефонної розмови з приводу вартості ремонту мобільного телефону, та поспілкувався з начальником сервісного центру [PERSON], яка йому надали можливість оглянути його мобільний телефон, при огляді одразу впадало в очі тріщина, яка зявилась на склі дисплея в нижньому правому кутку, що підтверджується наданою фотокарткою мобільного телефону (а.с.30,31), але суд критично ставиться до цих зображень та не може визнати їх належними і допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст.58-59 ЦПК України, оскільки ці фотокопії не містять безспірних даних про час та місце пошкодження мобільного телефону. Окрім того, в квитанції про прийняття у ремонт апарату від 21.09.2015р. о 15год.59хв. за №DN-15094252 у графі: дефекти корпусу (до яких належить і поверхнева частина дисплею) зазначено, що є: подряпини, вмятини, сліди експлуатації, данні відмітки завірені особисто підписом позивача у відповідному місці даної квитанції (а.с.10). Також у заяві про прийняття у ремонт апарату, пошкодженого у результаті впливу вологи та інших речовин, також наявний особистий підпис позивачем, що свідчить про те, що позивач особисто ознайомлений з усіма умовами надання послуг відповідачем, які викладені у даній заяві, та які позивач так як і відповідач почали виконувати, а саме у заяві зазначено у разі відмови від подальшого проведення ремонту, а також у випадку неможливості відновлення телефону, позивач зобовязується сплатити вартість тестування згідно діючого прейскуранту, що позивачем й було зроблено, також у зазначеній заяві зазначено, що у випадку посилення поломок, виявлення додаткових скритих прихованих несправностей, а також не вмикання апарату претензій до сервісного центру не предявляю, зазначену умову позивачем виконано не було. На підтвердження заявлених вимог позивачем не надано жодного належного доказу того, в який саме проміжок часу було пошкоджено мобільний телефон, хоча із наданих суду документів вбачається, що звернення до сервісного центру мобільний телефон вже знаходився в неробочому стані. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що жодної відмітки та посилання на подряпину, тріщину (яку можна побачити оглянувши візуально телефон) присутню на дисплеї мобільного телефону не було вказано в звязку з тим, що в момент здачі працівнику відповідача мобільного телефону не було жодних пошкоджень екрану, однак, при ретельному огляді під мікроскопом на склі (дисплея) була виявлена тріщина, якої на момент здачі мобільного телефону не було, однак, позивачем не надано жодного доказу того, що екран мобільного телефону було пошкоджено саме в сервісному центрі. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки\~ст.60 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.27,\~46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, згідно із положеннями ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що цивільний позов не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed