overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 25 травня 2017 року у виконавчому комітеті Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №4. Від даного шлюбу дітей не має. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 25 травня 2017 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу, видане у виконавчому комітеті Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №4 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу з 17 вересня 2005 року. Подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина, за домовленістю сторін, залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 червня 2009 року виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, що вони мають двоє дітей, дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], однак спільне життя між ними не склалося. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, не займався вихованням дітей, постійно проявляв неповагу до неї, вчиняв сварки та ображав, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільно не проживають з червня 2017 року. Ухвалою Теплицького районного суду, від 25 квітня 2018 року сторонам по справі, за проханням відповідача [PERSON] було надано строк на примирення між собою два місяці. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Рузь». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти розірвання шлюбу. Просить надати строк на примирення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2009 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 10. Сторони мають двоє дітей, дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та втрату почуття любові та поваги сімя розпалась. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, а саме надавався строк на примирення. Дані заходи не дали позитивного результату, оскільки позивач після надання строку на примирення наполягає на розірванню шлюбу та після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Рузь». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, судом надавався строк на примирення сторін, однак він не приніс позитивного результату, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON],[INFO] та дочки [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, незважаючи на неодноразові звернення, позивач працює на тимчасових роботах та має нерегулярних дохід. Відповідач працює неофіційно, має дохід, інших дітей у відповідача не має, стягнення з нього за виконавчими документи не проводиться, у звязку позивач просить стягнунти з відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти в розмірі 930 гривень щомісячно на кожну дитину. Судом встановлено, що 09 червня 2009 сторони зареєстрували шлюбу виконавчому комітеті Соболівської сільської ради (а.с.3). Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Батьками яких є сторони, що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] (а.с. 4) та [NUMBER] Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради № 10538 від 28.07.2017(а.с.6), знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інформації щодо поганого стану його здоров'я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач, яка працює та отримує нергулярний дохід. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою , відповідач являючись батьком дідей, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, працює, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2004 року, подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2004 року. Подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина, за домовленістю сторін, залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19 грудня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя, зловживання відповідачем алкоголю. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2009 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

18 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 липня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2013 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини та сторонами не заперечуються. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 19 квітня 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

18 січня 2018 року КС «Подільська» звернулася до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №5040 від 16 березня 2016 року та договорами поруки в сумі 81 080 грн 74 коп. та понесених судових витрат, посилаючись на те, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за умовами договорів виконували не належним чином, внаслідок чого існує заборгованість перед кредитною спілкою, яку вони в добровільному порядку погасити відмовляються. З огляду на викладене, позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідачів не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16 березня 2017 року між КС «Подільська» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5040, за яким остання отримала кредит в сумі 15 000 грн. під 50 відсотків річних, з кінцевим строком повернення 16 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, 16 березня 2016 року між КС «Подільська» та [PERSON], а також [PERSON] було укладено договори поруки №5040 А, №5040 Б відповідно, до умов яких, поручителі взяли на себе зобов'язання перед кредитором виконати зобов'язання боржника по поверненню кредиту в сумі 15 000 грн., сплатити проценти з розрахунку 50 відсотків річних, а також відшкодування можливих витрат. Поручитель із боржником відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.2.2 Договору поруки). П.4.2 обох Договорів поруки визначено, що строк її дії становить 30 місяців з моменту укладення договору. КС «Подільська» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконала, надавши кошти в сумі 15 000 грн. 16 березня 2016 року, що підтверджується копією видаткового касового ордеру. Про те, позичальник свої зобов'язання перед кредитною спілкою виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 26 грудня 2017 року його заборгованість становить 27 940 грн 37 коп., з яких тіло кредиту 13 125 грн 00 коп., відсотки за користування кредитними коштами 12 156 грн 16 коп., пеня в сумі 8 400 грн 00 коп. (0,5% за кожен день прострочення (відповідно до п.10.1 Кредитного договору). Також відповідно до ст.625 ЦК України був нарахований борг з урахуванням індексу інфляцій за період з травня 2016 року по листопад 2017 в сумі 2 659 грн 21 коп. Оскільки умовами кредитного договору (п.10.1) та договорів поруки (п.5.1.2) визначена індивідуальна відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань, поручителів у виді пені, розмір якої становить 1% за кожен день прострочення, кредитор,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

18 січня 2018 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування\~позову вказав,\~що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 18.01.2015 року за місцем проживання відповідача, а саме: вул. ХХІІ Партзїзду, 30/2 у м. Дніпрі, було зафіксовано вид порушення п. 48 Правил,\~ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме самовільне підключення електропроводки (розетки) до електромережі власника будинку поза приладом обліку відкритим способом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

18 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом зазначаючи, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. Від шлюбу мають дві неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що між сторонами постійно виникають конфлікти, сварки у звязку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного, фактично сімя розпалася. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Ухвалою Василівського районного суду від 19 січня 2018 року провадження у даній справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду від 07 березня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, оскільки збереження сімї є неможливим.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року (а.с.3). Від шлюбу мають дві неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося і позивач проти нього заперечує, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved