Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

18.12.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2019 року позовна заява передана до провадження судді Тітової Т.П. Ухвалою суду від 26.12.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. 25.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову. 23.03.2020 року від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь на відзив, в якому він просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.03.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», (надалі Банк), та [PERSON] було укладено договір № б/н на отримання кредиту у розмірі 3 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний ліміт (його збільшення або зменшення) встановлюється за рішенням банку, на що відповідач дала згоду. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.09.2019 року має заборгованість у розмірі 58 809,25 грн., яка складається з наступного: - 122,32 грн. - заборгованості за кредитом; - 50210,39 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; - 5199,91 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 2776,63 грн. штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі, а також надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності та строк позовної давності ними дотримано. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надіслала до суду телефонограму в якій просила справу розглядати за її відсутності. Крім того, 25.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просила в задоволенні позову відмовити та застосувати строк позовної давності, та зазначила, що відсутні правові підстави для стягнення з неї на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначених сум, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в частині заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 50210,39 грн, заборгованості за пенею та комісією - 5199,91 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 2776,63 грн. через відсутність передбаченого обов`язку по їх сплаті позивачу у анкеті заяві від 23.03.2011 року, оскільки Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, судом встановлено наступне. 23.03.2011 року, відповідно до укладеного договору № б/н між «ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 3 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, була повідомлена про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у самій анкеті-заяві. 21.05.2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). Як вбачається з наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості, відповідач порушила умови договору, не сплачувала нараховані банком відсотки, не погашала взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого у позичальника станом на 30.09.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 58 809,25 грн., яка складається з 122,32 грн. - заборгованості за кредитом, 50210,39 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5199,91 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2776,63 грн. штраф (процентна складова). Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку, останній платіж за кредитним договором відповідач здійснила 28.04.2015 року. Строк дії картки до 10.2014 року, будь-яких операцій з травня 2015 року відповідач не вчиняла. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтнресу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. 25.02.2020 року відповідач [PERSON] надала до суду заяву, про застосування строків позовної давності. Враховуючи, що позовна заява надійшла до суду 18.12.2019 року, позивачем пропущено загальну позовну давність на звернення до суду з даним позовом, оскільки з моменту внесення останнього платежу відповідачем від 28.04.2015 року і до подання позову пройшло понад три роки. Крім того, суд також не приймає до уваги п.1.1.7.31 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (далі-Витяг), оскільки зміна строку позовної давності погоджується між кредитором і позичальником та укладається в письмовій формі, яка підписується сторонами договору. Витяг відповідачем не підписаний, а отже, суд приходить до висновку, що сторони не погодили зміну строку позовної давності строком на 50 років у відповідності до вимог закону. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про те, що АТ КБ «ПриватБанк» було порушено строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] , на застосуванні якої наполягає відповідач. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, сплачений судовий збір залишається на позивачеві.

Outcome: dismissed