Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

17 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO], та стягнення на її утримання аліментів в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до її повноліття. В обґрунтування цих вимог позивач вказувала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі по 13.10.2006 року. В шлюбі, [INFO] року, народилась їх донька - [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не піклується про долю їх дитини, матеріальної допомоги не надає, не займається її вихованням, не дбає про її фізичний та духовний розвиток вже більше 10 років. Посилаючись на нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, позивач просить про позбавлення його батьківських прав, та стягнення на утримання доньки аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила про вищевикладене. Зазначила, що відповідач пішов від неї коли дитині було 8-м місяців, та з того часу не проявляє будь-якого інтересу до дитини, не цікавиться її долею. Відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та з оголошенням у пресі. Свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] З 2003 року її брат виїхав за кордон і до теперішнього часу не з'являвся. Періодично вони спілкується по телефону та соціальним мережам, і вона повідомила про заявлений позов щодо позбавлення його батьківських прав. Місце свого перебування брат не повідомляє. Будь-якої матеріальної допомоги своїй доньці він не надає, її життям не цікавиться. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є близькими друзями позивачки. Спілкуються з 2006 року. [PERSON] до дитини не з'являється, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Представник служби у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації пояснила, що позивачка звернулася до служби з приводу надання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON]. Комісія служби провела перевірку за фактом ухилення відповідача від батьківських обов'язків, та дійшла висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Шлюб між сторонами розірвано 13 жовтня 2006 року (а.с. 10). За даними М-Погорілівської сільської ради, неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 17, 21). Згідно характеристики М-Погорілівської сільської ради, [PERSON] зареєстрований в с.М-Погорілове, але не проживає більше 10 років. Його донька - [PERSON] проживає з колишньою дружиною. В період з 2003 року до цього часу [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займається (а.с. 18). Вказане також підтверджується даними навчального закладу, в якому виховується дитина (а.с. 20). Згідно висновку Жовтневої державної районної адміністрації від 18 березня 2016 року № 861/01-29/27-16, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON], 2002 року народження. Не проживає з сім'єю з 2003 року, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, свідомо та без будь-яких поважних причин, з чого Жовтнева районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 37). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріального утримання, тощо. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] року народилася донька [PERSON]. З 2003 року відповідач з сім'єю не проживає, не піклується про доньку, не проявляє інтересу до її долі та життя, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України судом з'ясована думка неповнолітньої [PERSON] щодо позбавлення відповідача відносно неї батьківських прав. Положення ч.1 ст. 3 і ч. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, у тому числі і при вирішенні судом питань про права батьків та інших осіб щодо дітей. З пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], 2002 року народження, створенню для неї належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, що відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам цієї дитини. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу на утримання [PERSON] до її повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 551грн. 20 коп., та на користь позивачки понесені нею судові витрати за вимогами про позбавлення батьківських прав в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved