Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

19.04.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 24.07.2018 року, просить змінити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] з ? частини до 1/8 частини доходу платника аліментів щомісячно, покликаючись на те, що має дитину від іншого шлюбу, офіційно не працює, постійного місця роботи не має, добровільно надає кошти на утримання дочки. Зазначає, що розмір аліментів, які стягуються становить 2078, 25 грн., що перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. 18.05.2018 року відповідач подав відзив на позов, у якому вказала на безпідставність вимог позивача. Зазначила, що останній працездатний, постійно перебуває на заробітках за кордоном. 14.01.2019 р. у судове засідання сторони не з'явилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 21.02.2018 р. у справі № 459/591/18 з позивача у користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 21.02.2018 р. до повноліття дитини. Згідно копії трудової книжки позивача Серії [NUMBER], останній не працює. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, обставини, на які позивач послався як на підставу позову, з часу визначення розміну аліментів судовим наказом не змінилися, на існування інших обставин, що мають істотне значення, він не послався. Виходячи з фактичних обставин справи, аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed