Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

18.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені [PERSON] Московської», в якому ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату у розмірі 4150,13 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 45687,83 грн., та одноразової виплати у звязку з виходом на пенсію за віком в розмірір трьох середньомісячних заробітків в сумі 4496,09 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 02 червня 2011 року по 03 вересня 2014 року позивач перебувала у трудових відносинах, де працювала гірничим робітником 2 розряду поверховим. У звязку із виходом на пенсію вона була звільнена з підприємства 03.09.2014 року. Проте, відповідач не провів з позивачем розрахунок всіх належних виплат при звільненні. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та одноразову виплату у звязку з виходом на пенсію за віком в розмірі трьох середньомісячних заробітків. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, суд приходить до наступного висновку. Щодо вимог позивача по стягненню заборгованості із заробітної плати та стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до п.32\~ \~Постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої\~ \~постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100\~ \~(із подальшими змінами та доповненнями). Так, згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом достовірно встановлено, що позивач з 02 червня 2011 року була прийнята на роботу до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендного підприємства «Шахта імені [PERSON] Московської» в якості гірничого робітника 2 розряду поверховим. 03.09.2014 року її було звільнено у звязку із переходом на пенсію на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з виплатою одноразової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітків (а.с. 8).\~ З матеріалів справи вбачається, що за період з червня по липень 2014 року\~ відповідачем не було виплачено [PERSON] заробітну плату в сумі\~ 4150,13 грн. та одноразову виплату у звязку з виходом на пенсію в сумі 4496,09 (а.с. 9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до п.32\~ \~Постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої\~ \~постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100\~ \~(із подальшими змінами та доповненнями). Так, згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Вираховуючи середньоденну заробітну плату позивача, суд виходив з того, що середній заробіток обчислюється виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передували події, з якою повязана відповідна виплата, шляхом ділення\~ заробітної плати за фактично відпрацьовані\~ протягом двох місяців робочі дні. Отже, за липень 2014 року позивачу було нараховано заробітної плати у сумі 290,07 грн., кількість відпрацьованих днів згідно виробничого календарю становить 3 днів, за червень 2014 року 1950,81 грн., відпрацьовано 15 дні. Таким чином розрахунок має наступний вигляд: (290,07+1950,81)/(3+15)=124,49 грн. Отже, вираховуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, судом взятий період з 03.09.2014 року по 22.03.2016 року включно, який становить 378 робочих днів при пятиденному робочому тижні (2014 рік - вересень 20, жовтень 23, листопад 20, грудень 23; 2015 рік січень 20, лютий 20, березень 21, квітень 21, травень 18, червень 20, липень 23, серпень 20, вересень 22, жовтень 21, листопад - 21, грудень 23, 2016 рік січень 19, лютий 21, березень - 16), а отже середній заробіток складає 93078,72 грн. з розрахунку 124,49 грн. помножити на 392 робочі дні дорівнює 48800,08 грн. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно\~ до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах\~ заявлених\~ позивачем\~ вимог\~ та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до\~ статті\~ 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та\~ з\~ урахуванням\~ положення\~ частини четвертої\~ статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити\~ незаявлену\~ вимогу,\~ задовольнити\~ вимогу\~ позивача\~\~ у більшому\~ розмірі,\~ ніж\~ було\~ заявлено)\~ суд\~ має\~ право\~ лише\~ у випадках,\~ прямо передбачених законом. Оскільки позивачем взятий період для розрахунку станом на 17.02.2016 року, у той час як до винесення рішення позивачем заявлені вимоги уточнені не були, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача середній заробіток у розмірі 45687,83 грн. (із розрахунку 367 робочих днів х124,49грн.). Отже на користь [PERSON] слід стягнути 4150,13 грн. заборгованості по заробітній платі, одноразову виплату у звязку з виходом на пенсію 4496,09, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 45687,83грн. За таких обставин, позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Оренднепідприємство «шахта імені [PERSON] Московської» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди слід задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки ціна позову становить\~\~ 54334,05грн., то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», який діяв у день подання позову, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378 грн.

Outcome: approved