Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

18.07.2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. В належній позивачам на праві власності квартирі [ADDRESS] з 16 травня 2013 року значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] в належній позивачам на праві власності вищезазначеній квартирі з часу реєстрації не проживав і не проживає, членом сім'ї не являється, до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачами та ведуть спільне господарство не відноситься. Будь-яких договірних відносин з приводу користування вищезазначеною квартирою у відповідача з позивачами , як з співвласниками квартири, не існувало і не існує. Факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі обмежує права як співвласників у праві розпорядження нею. Ухвалою суду від 19.07.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 24.09.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. В судове засідання позивача-1, позивач-2, з'явилися позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON], та свідок [PERSON], в судовому засіданні надали пояснення, та підтвердили відсутність відповідача в спірній квартирі понад шість місяців. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Київським квартирно-експлуатаційним управлінням МО України 25 травня 2005 року, зареєстроване Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 20 січня 2006 року, записане в реєстрову книгу за № 9460, договору дарування частини квартири від 28 січня 2013 року та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 189721 від 29.01.2013 року. (а.с.7-9). Судом встановлено, що в належній позивачам на праві власності квартирі [ADDRESS] з 16 травня 2013 року значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що Відповідач [PERSON] в належній позивачам на праві власності вищезазначеній квартирі з часу реєстрації не проживав і не проживає, членом сім'ї не являється, до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачами та ведуть спільне господарство не відноситься. Будь-яких договірних відносин з приводу користування вищезазначеною квартирою у відповідача з позивачами , як з співвласниками квартири, не існувало і не існує. Відповідач протягом шести місяців не проживає за даною адресою та не сплачую за комунальні послуги. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ч.2 ст.. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., які сплачено позивачами за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 321, ЦК України та

Outcome: approved