Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

18.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він працював у відповідача з січня 2013 року по листопад 2013 року на посаді головного інженера по підготовці виробництва металургійного бюро технічного відділу. Позивач вказує, що він 30.04.2013 року був звільнений в зв'язку зі скороченням чисельності, в зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці. За період роботи у відповідача позивачу не виплатили заробітну плату, за довідкою № 030/400 в розмірі 14290,79 грн., за довідкою № 030/4001 в розмірі 3311,60 грн. Як вказує позивач, 11.04.2014 року відповідач виплатив йому заборгованість в розмірі 1500 грн., однак на теперішній час заборгованість по заробітній платі складає 16102,39 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 16102,39 грн. В судовому засіданні 19.05.2014р. представник позивача, за угодою [PERSON], востаннє уточнив заявлені позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітку плату в розмірі 14290,79 грн., мотивуючи частковою сплатою розміру заборгованості, середньомісячну заробітну плату за період невиплати заборгованості по заробітній платі в сумі 22623,23грн. В судове засідання, призначене на 28.05.2014р. позивач та його представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, якою останній просив розглянути справу на підставі наявних в ній доказів, взявши за основу довідку про розмір середньоденної заробітної плати № 030/400 від 07.04.2014р. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнав частково: щодо заборгованості по заробітній платі - в розмірі 14290,79грн. не заперечував проти задоволення позовних вимог, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку визнав в сумі 20452,20грн. за період з 01.05.2013р. по 28.05.2014р., розрахувавши вказану суму із середньоденної заробітної плати [PERSON] в розмірі 76,60грн. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] працював на посаді провідного інженера по підготовці виробництва металургійного бюро технічного відділу у Публічному акціонерному товаристві «Херсонський завод карданних валів» з 19.09.2012 року, згідно наказу № 46 від 19.09.2012 року, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці, виданій на ім'я [PERSON] Відповідно до наказу №11 від 30.04.2013 року [PERSON] був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України, по скороченню чисельності, в зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці. За довідкою ПАТ «Херсонський завод карданних валів» за вих.№ 030/400 від 07.04.2014 року, заборгованість з виплати заробітної плати перед [PERSON] за січень - квітень 2013 року складає 14290,79 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. За ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовну вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати такою, що підлягає задоволенню, оскільки на момент звільнення [PERSON] розрахунок із ним не було проведено, як того вимагає діюче трудове законодавство. За нормами ст.117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З довідки № 030/400 від 07.04.2014р., наданої ПАТ «Херсонський завод карданних валів», вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 124,50грн. Однак, надсилаючи до суду свої заперечення проти позови представник відповідача, обґрунтовуючи часткове визнання позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зазначає вже менший розмір середньоденної заробітної плати в сумі 76,60грн. Таку суму він обґрунтовує наявністю на підприємстві наказу № 129 від 18.07.2013р., за яким середньоденна заробітна плата на 0,2 ставки за графіком роботи згідно зазначеного наказу становила 76,60грн. при роботі: понеділок, вівторок по 4 години, інші дні вихідні. На підтвердження цієї обставини представником відповідача було надіслано на адресу суду та прикладено до заперечень довідку № 030/592 від 27.05.2014р. Проте, суд не приймає до уваги надану представником відповідача довідку № 030/592 від 27.05.2014р. з наступних підстав. Наказ, на підставі якого було зменшено ставку за графіком роботи на підприємстві було винесено 18.07.2013р., в той час як позивача було звільнено за три місяці до того - 30.04.2013р., а тому він не міг підпадати під цей наказ та працювати за скороченим графіком роботи на меншій ставці. Крім того самого наказу, як того вимагає ст.60 ЦПК України, відповідачем не надано, інших відомостей, що підтверджували графік роботи позивача до 30.04.2013р. за скороченою ставкою на адресу суду не надходило. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо відшкодування йому середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та вважає її такою, що підлягає задоволенню в розмірі 33241,50грн. Вказана сума розрахована з наступного: 124,50грн. (середньоденна заробітна плата за довідкою № 030-400 від 07.04.2014р.) * 267 (кількість днів за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.05.2013р. по 28.05.2014р.). При цьому слід зазначити, що кількість днів затримки розрахунку при звільненні учасниками процесу не оспорювалась. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved