overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 29 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON], який після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, та просила розглянути справу за її відсутності. З'ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 29 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб, а [INFO] у них народився син [PERSON], який після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний мешкає та надалі, за згодою відповідачки, буде мешкати з позивачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечували, що дитина проживала разом з позивачем. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Безверха) [PERSON] (а.с. 4). Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з червня 2010 року, оскільки відповідач практично постійно проживає за межами території України, там працює, зустріла іншого чоловіка, з яким створила сімю. Позивач за цей час, також створив іншу сімю з іншою жінкою. Шлюб носить формальний характер, фактично шлюбних стосунків не мають, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лебедь) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 12 (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 31 серпня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя дітей немає. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач вказує, що відповідач зрадила йому у подружній вірності. Зазначає, що проживають окремо, не спілкуються, шлюб фактично носить формальний характер. Спір про поділ майна відсутній. Примирення і збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Зазначає, що розірвати шлюб через відділ РАЦСу неможливо. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати по справі покласти на нього. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки, виданої Закаталовським міжколгоспним будівельним управлінням Республіки Азербайджан, а також вкладиша до трудової книжки серії [NUMBER], виданого Баранівським фарфоровим завдом, посилаючись на те, що його по батькові, зазначене в цих документах, не збігається з по батькові, зазначеним у його паспорті. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з»явилися, про час і місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересованою особою - управлінням Пенсійного фонду України в Романівському районі Житомирської області також до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника вказаної заінтересованої особи. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України по батькові заявника зазначено Кязім огли. Згідно свідоцтва про народження батьком заявника є [PERSON]. В трудовій книжці, заведеній Закатальським міжколгоспним будівельним управлінням, а також у вкладиші у трудову книжку [NUMBER], заведеному Баранівським фарфоровим заводом по батькові заявника зазначено Кязімович. Належність вказаних документів [PERSON] для суду є очевидною, а відмінність зазначення по батькові заявника у цих документах, зумовлена тією обставиною, що він народився в Республіці Азербайджан. Особливістю ж утворення по батькові чоловіків у тюркомовних народів, до яких належать азербайджанці, є додавання до імені батька у називному відмінку слова огли. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки пов»язаний із його правом на пенсійне забезпечення. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 17 вересня 2003 року зареєструвала з відповідачем шлюб, а [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 17 вересня 2003 року зареєстрували шлюб, а [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що [INFO] в с.Тарасівка Костянтинівського району Донецької області помер її батько, [PERSON]. Крім неї спадкоємців першої черги після смерті батька не мається. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 8,2343га, розташованої на землях Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Вона у встановлений законом строк не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки не знала про наявність спадкового майна і знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку у будинку батька у березні 2015 року. Від прийняття спадщини вона не відмовлялась і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустила по зазначеній поважній причині і, тому, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача, - Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с.Тарасівка Костянтинівського району Донецької області помер батько позивача, [PERSON] (а.с.10). Крім позивача [PERSON] спадкоємців першої черги після смерті батька не мається (а.с.19-20). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 8,2343га, розташованої на землях Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.9). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є дочкою померлого [PERSON] (а.с.7,10), не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняла спадщину. Суд вважає, що нею строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] пропущений з поважної причини, тому що вона не знала про наявність спадкового майна і знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку у будинку батька у березні 2015 року У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька у два місяці, що є достатнім строком для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей Добропільської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись в позовній заяві на те, що відповідно до рішення Добропільської міської ради від 13 березня 2013 року № 187, вона призначена опікуном на малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], бо їх матір [PERSON] спочатку постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2012 року була взята під варту, потім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2013 року була засуджена за ст.ст. 307 ч.1, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 311 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. В 2014 році [PERSON] була звільнена від покарання за амністією. Повернувшись з місць позбавлення волі, не вирішила питання щодо місця проживання дитини, та її утримання та виховання. Батько дитини записаний в порядку ст. 135 СК України. За рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] зобовязана сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, але аліментів не сплачує, хоча працює підсобним робітником в котельні. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник виконкому Добропільської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, вважає, що вони обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення її від своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дітей. Наполягає на позбавленні відповідача батьківських прав, бо на прийняті заходи протягом тривалого часу, [PERSON] не змінила відношення до дітей. Прокурор Перекупка К.І. не заперечує проти позбавлення [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявились, надала заяву про слухання справи в її відсутність (арк.справи 44), не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи в відсутність відповідача, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на час навчання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування зазначених вище позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, навчається у Старобільському обласному медичному училищі на 3 курсі з 13.02.2012 р. і буде продовжувати навчання до 30.06.2016 р. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення суду від 06 лютого 2007 року у справі № 2-84 відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданої довідки №61 від 08.04.2015 року, [PERSON] навчається у Старобільському обласному медичному училищі на 3 курсі, денна форма навчання (бюджет) термін навчання з 13.02.2012 по 30.06.2016 р. включно. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка та син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки № 914 від 19.10.2015 року, [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] Оскільки відповідач визнав позов, суд вважає встановленою його спроможність надавати допомогу доньці, яка навчається, стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на час навчання доньки, але не більше як до досягнення донькою [PERSON] 23 років. З відповідача слід стягнути на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору. На підставі ст.ст.191,198- 200 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2013 року, від якого сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Пояснює, що спільне життя з відповідачем не склалося; шлюбні відносини припинили своє існування і нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Вказує, що батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: довідку про склад сімї (а.с. 6), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 7), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 8), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 9), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

17 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, який підтримала у судовому засіданні, і просить визнати [PERSON] Петровичатаким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS], пославшись на те, що вище згадувана квартираналежить їй на підставі ухвали від 03.06.2015 р., якою затверджена мирова угода по справі про поділ майна з відповідачем, з яким вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.11.2013 р. , і який зареєстрований у квартирі, де знаходиться спірне житло. Відповідачз жовтня 2014 року у спірному житловому приміщенні не мешкає та ним не користується, вартість нарахованих на нього комунальних послугне оплачує, інших витрат по утриманню житла не несе,протеу добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.Наявність реєстрації відповідача перешкоджає їй здійснювати та реалізовувати право власності належним їй майном. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, до суду не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Заслухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які, допитані кожен окремо, підтвердили доводи позивачки щодо не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні з жовтня 2014 року, дослідивши письмові докази по справі, суд дістає таких висновків. У відповідності до статті 391 ЦКУкраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення знаходиться у квартирі [ADDRESS]. Зазначена квартира на підставі нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 20.08.2002 р. належала сторонам як колишньому подружжю на праві власності в рівних частках (а.с.9). Судовим рішенням від 06.11.2013 р., що набрало законної сили 16.11.2013 р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). В рамках розгляду цивільної справи по поділ спільного майна сторін як колишнього подружжя Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалою від 28 травня 2015 року затверджена мирова угода, згідно з якою за [PERSON] визнано право власності зокрема на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.06.2015 р. відбулася державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 Постанови від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»розяснив, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Оскільки право власності спірним житлом відповідач втратив, позовні вимоги позивачки про визнання його як попереднього власника таким, що втратив право користування спірним житлом, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved