Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

18.02.2014 \~\~р. позивач [PERSON] звернувся в суд з \~\~позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру № 36, що знаходиться в м. Харкові по вул. Матюшенко в будинку № 9 та визнати право спільної часткової власності по 1/2 частини за ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 23.03.1996 р. сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 11.06.2012 р. Під час шлюбу подружжям було набуто спірну квартиру, про що з відповідачем та продавцем було укладено договір купівлі-продажу від 07.06.2001 р. Після укладання зазначеного договору в нотаріальному порядку та його подальшої реєстрації в КП «Харківське міськБТІ» сторони набули права спільної сумісної власності на майно. Однак між сторонами як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб визначення часток із сумісного спільного володіння не досягнуто. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідач, будучи допитаною в судовому засіданні, позов визнала повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 23.03.1996 р. сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.03.1996 р., видане Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова (а.с.11). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2012 р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Під час шлюбу подружжям було набуто квартиру № 36, що знаходиться в м. Харкові по вул. Матюшенко в будинку № 9, житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 35,6 кв.м., про що з відповідачем [PERSON] та продавцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу від 07.06.2001 р. (реєстровий номер 2-1770), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності є одним із видів права спільної власності. Разом з тим, право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за такими ознаками: 1) визначеністю часток, оскільки у спільній сумісній власності частка кожного із співвласників не визначена, тоді як у спільній частковій власності частки визначаються законом або домовленістю сторін; 2) підставами виникнення й припинення права спільної власності, тобто, на відміну від підстав виникнення спільної часткової власності, право спільної сумісної власності виникає лиш у випадках, передбачених законом чи договором. Після укладання зазначеного договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку та його подальшої реєстрації в КП «Харківське міськБТІ» позивач та відповідач набули права спільної сумісної власності на майно. Приписами ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом достовірно встановлено та на заперечується сторонами, що спірна квартира придбана під час шлюбу подружжя та відповідно до ст. 60 СК України належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. З огляду на вищевикладене, суд також приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved