Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

18 грудня 2014 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором кредиту №500255773 від 17.02.2012 року в сумі 223454,38 гривень та судового збору у розмірі 2234,54 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовних вимогах просив розглядати справу без участі його представника, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, від отримання листа відмовився, що зазначено працівником поштового зв'язку на конверті. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №500255773, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 150 000,00 гривень з кінцевим строком погашення до 20 лютого 2017 року, та фіксованою процентною ставкою 25% річних. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] 17 лютого 2012 року. Відповідно до договору факторингу №2013-1 від 23 грудня 2013 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за зазначеним вище договором кредиту, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов вказаного кредитного договору, у нього станом на 23 грудня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 223454,38 гривень, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 148624,00 гривень; прострочені відсотки за користування кредитом у розмірі 47847,38 гривень; прострочена комісія у розмірі 16883,00 гривень; пеня у розмірі 10100,00 гривень. З метою досудового вирішення питання про сплаті відповідачем заборгованості по договору кредиту, позивач неодноразово звертався до [PERSON] у тому числі з письмовою вимогою про погашення простроченої заборгованості (копія вимоги від 29.05.2014 року за вих. №2-1879). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 1 ст. 622 ЦК України сплата боржником неустойки за порушення зобов'язання не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання в натурі. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не виконав умови договору, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2234,54 гривень.

Outcome: approved