Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

19.10.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю надійшли вище зазначені матеріали цивільної справи (а.с. 191), з яких встановлено, що 03.02.2020 ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення основної заборгованість за спожитіжитлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , в розмірі 22 080,63 грн.; суму інфляційних втрат у розмірі 1130,03 грн. та 3% річних у розмірі 689,91грн.; основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , в розмірі 21122,13 грн.; суму інфляційних втрат у розмірі 1060,80 грн. та 3% річних у розмірі 650,74 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 47 від 05.12.2012) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».Наказом ТОВ «Перший український експертний центр» № 31/2 від 01.07.2013 прийняло житловий будинок [ADDRESS] на подальшу експлуатацію. Крім того зазначено, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2015, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] .Згідно розрахунку заборгованості б/н від 15.01.2020 по особовому рахунку № [NUMBER] відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири [ADDRESS] з позивачем, станом на 14.01.2020 існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 22 080,63 за період з 01.03.2018 по 14.01.2020. На даний час заборгованість не сплачена та завдає збитків товариству, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 1130,03 гри. та 3 % річних у розмірі 689,91 грн. Крім того позивач зазначає, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 36 від 16.01.2015, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості б/н від 15.01.2020 по особовому рахунку № [NUMBER] відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири [ADDRESS] , станом на 14.01.2021 існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 21122,13 за період з 01.03.2018 по 14.01.2020. На даний час заборгованість не сплачена, чим завдано збитки Товариству, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 1060,80 грн. та 3 % річних у розмірі 650,74 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2020 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Бориспільського міськрайнного суду Київської області (а.с. 185-186). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 195). У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву та просила задовольнити. Відповідач у призначені судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяв та відзиву до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд», житлові будинки [ADDRESS] , [ADDRESS] та з 01.07.2013 житлові будинки [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , було передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр», яке прийняло житловий будинок по [ADDRESS] на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується витягом № 6 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 05.12.12 №47, наказом № 31/2 від 01.07.2013 та актом приймання-передачі на баланс обслуговування житлового будинку ( а. с. 24, 25, 26-30). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2015, який зареєстровано в реєстрі за № 720 (а. с. 16-18) та власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу прав № 3350/РН-К, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а. с. 20-23, 169-173). Відповідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг. Так, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що споживач повинен оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 66 Житлового кодексу Української РСР визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено, ТОВ «Перший український експертний центр», відповідно до Акту приймання-передачі будинку є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку за адресою : [ADDRESS] . З березня 2018 року по грудень 2019 року відповідач отримує житлово-комунальні послуги, та, як стверджує позивач, отримує рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості, із заявами про відмову від користування житлово-комунальними послугами та скаргами щодо обсягу та якості наданих послуг до позивача не звертався. Підтвердженням того, що позивачем надавались житлово-комунальні послуги є копії актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, копії Договору № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012, Договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012, Договору № 47 від 01.10.2012 ( а.с. 40-162). Згідно із розрахунком заборгованості доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , - за період з 01.03.2018 по 14.01.2020 становить 22 080,63 гривень (а. с. 8-9). Крім того за вказаний період позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму заборгованості нараховано інфляційні витрати в розмірі - 1130,03 гривень та три відсотки річних - 689,91 гривень, що підтверджується розрахунком ( а.с. 10). Відповідно до розрахунку за житлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , - заборгованість за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 становить 21122,13 гривень, інфляційні витрати в розмірі - 1060,80 гривень та три відсотки річних - 650,74 гривень ( а.с. 11-13). Правильність розрахунку плати за комунальні послуги не викликає у суду сумнівів, оскільки розрахована на підставі встановлених тарифів та площі належних позивачу квартир та підтверджена уповноваженою посадовою особою позивача. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості, а також доказів, які ці обставини підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Правильність розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних (а.с.10,13) перевірена судом та не викликає зауважень. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 Житлового кодексу Української РСР власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт погашення боргу перед позивачем, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути : суму основної заборгованість за спожитіжитлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , в розмірі 22 080,63 грн.; суму інфляційних втрат у розмірі 1130,03 грн. та 3% річних у розмірі 689,91грн. та основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги надані за адресою : [ADDRESS] , в розмірі 21 122,13 грн.; суму інфляційних втрат у розмірі 1060,80 грн. та 3% річних у розмірі 650,74 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2102 гривень (а.с. 7), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved