Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

18 вересня 2015 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, після уточнень позовних вимог в судовому засіданні, просить: визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області; визнати недійсним заповіт від 30 жовтня 2012 року [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу [PERSON], в частині розпорядження ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області. В обґрунтування позову зазначається, що позивач народився 20 січня 1977 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1979 року по 15 лютого 2001 року до моменту смерті матері позивача. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом і спадкоємцями першої черги є батько позивача [PERSON] та сам позивач [PERSON] 24 лютого 2005 року батько позивача [PERSON] повторно зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON], а 24 вересня 2014 року він помер. За життя [PERSON] склав заповіт згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області, заповів дружині відповідачу [PERSON] Проте, вказане домоволодіння було збудоване у період шлюбу батьків позивача, тому було спільною сумісною власністю подружжя і ? його частка належала покійній матері позивача [PERSON], а враховуючи те, що позивач [PERSON] проживав з матірю на час її смерті однією сімєю, тому фактично прийняв спадщину. Разом з тим, покійний батько [PERSON] приховав від позивача [PERSON], що до складу спадкового майна входить і спірне домоволодіння. Про дану обставину позивач дізнався лише в середині серпня 2015 року в звязку із оголошенням відповідачем [PERSON] про свій намір на відчуження (продаж) спірного домоволодіння. Оскільки після смерті матері [PERSON] залишилися лише 2 спадкоємці батько позивача [PERSON] та сам позивач [PERSON], у звязку з чим позивачу у спірному домоволодінні належить 1/4 частина, тому батько позивача не мав права розпоряджатись в заповітному розпорядженні тим майном, яке фактично йому не належало. На час відкриття спадщини спірне домоволодіння мало статус робітничого двору. 21 грудня 2015 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву згідно якої просить визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області, яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., допоміжною площею 64,0 кв.м. та господарських будівель і споруд: літня кухня з гаражем (Б), вбиральня (В), як на спадкове майно після смерті [PERSON], що помер 23 вересня 2014 року. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що з 24 лютого 2005 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON], який помер 23 вересня 2014 року. Після його смерті на території України відкрилась спадщина на житловий будинок по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 жовтня 2012 року, що видане Летичівською селищною радою Летичівського району Хмельницької області. Інше майно померлого [PERSON] знаходиться на території [PERSON] Федерації. За життя [PERSON] повідомив [PERSON] та [PERSON] про те, що у разі його смерті будинок в Україні переходить [PERSON], а майно, яке розташоване у [PERSON] Федерації, переходить [PERSON] Враховуючи це 30 жовтня 2012 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого заповів своїй дружині [PERSON] спірне будинковолодіння, вказаний заповіт не змінено і не відмінено. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу. [PERSON] вважає, що єдиним спадкоємцем, який має право на спадкування житлового будинку, є особа, яка визначена в заповіті. Крім того, право власності на спірне домоволодіння у спадкодавця [PERSON] виникло під час шлюбу зі [PERSON], а саме 29 жовтня 2012 року. В названому судовому засіданні представник первісного позивача [PERSON] позов підтримала та просить такий задовольнити, зустрічний позов визнає частково щодо права [PERSON] на спірне домоволодіння, як на спадкове майно, в розмірі 3/4 частки. Представник первісного відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просить такий задовольнити. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що первісна та зустрічна позовні заяви підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до паспорта громадянина [PERSON] Федерації [PERSON] народився 28 лютого 1957 року в с. Суслівці Летичівського району Хмельницької області (а.с. 141). Згідно паспорта громадянина [PERSON] Федерації [PERSON] народилася 12 липня 1959 року в с. Ларяк Нижньовартовського району Тюменської області [PERSON] Федерації (а.с. 54, 92-98, 120). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 03 березня 1979 року, який зареєстровано в Управлінні записів актів цивільного стану адміністрації м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 20 січня 1977 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 114). Згідно акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника, що складений в присутності [PERSON] 05 липня 1999 року, комісією оглянуто домоволодіння по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області та встановлено, що підставою для будівництва був паспорт на забудову, який виданий селищною радою 26 квітня 1978 року №96, забудову розпочато у 1980 році, завершено у 1999 році. Прийнято рішення забудову вважати прийнятою в експлуатацію (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], померла 15 лютого 2001 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югра (а.с. 6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 24 лютого 2005 року, який зареєстровано в Управлінні записів актів цивільного стану адміністрації м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 56, 100). 30 вересня 2012 року ФОП [PERSON] складено висновок про визначення оціночної вартості будинковолодіння в складі житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами №3/1, що знаходиться по вул. Б.Хмельницького в смт. Летичів і визначено, що загальна вартість становить 156128,00 грн. (а.с. 16, 37). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів, виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Летичівською селищною радою 29 жовтня 2012 року, Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 29 жовтня 2012 року, власником житлового будинку по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів на підставі рішення Летичівської селищної ради №85 від 23 липня 1999 року є [PERSON], загальна площа приміщень становить 142,9 кв.м, з них житлова площа 78,9 кв.м., допоміжна площа 64,0 кв.м. (а.с. 10-12, 15). 30 жовтня 2012 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON], згідно якого на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження - житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, смт. Летичів, вул. Б.Хмельницького, буд. 3/1, заповів своїй дружині [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 53, 101). Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі про що свідчить Витяг від 30 жовтня 2012 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], помер 23 вересня 2014 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югра (а.с. 7, 98, 113). 22 жовтня 2014 року та 03 березня 2015 року [PERSON] звертався із заявами, які посвідчені нотаріусом нотаріального округу м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області [PERSON] Федерації [PERSON], [PERSON], тимчасово виконуючою обовязки нотаріуса нотаріального округу м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області [PERSON] Федерації [PERSON], в яких повідомляє, що приймає спадщину, яка залишилась після смерті 23 вересня 2014 року батька [PERSON] (а.с. 103, 112). 16 січня 2015 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса [PERSON] в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області [PERSON] Федерації та повідомила про те, що приймає спадщину після смерті 23 вересня 2014 року чоловіка [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 30 жовтня 2012 року (а.с. 91-92). Згідно довідки від 06 березня 2015 року [PERSON], [INFO], на день смерті проживав [INFO], з ним на день смерті проживав син [PERSON], [INFO] (а.с. 115). 23 березня 2015 року нотаріусом нотаріального округу м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області [PERSON] Федерації [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину по закону згідно якого [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], який помер 23 вересня 2014 року. Спадкове майно складається з квартири, що знаходиться [ADDRESS] (а.с. 117). 06 квітня 2015 року приватним нотаріусом [PERSON] повідомлено [PERSON], представника [PERSON], що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на імя свого довірителя, оскільки є заповіт, за яким спадкоємцем померлого 23 вересня 2014 року [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с. 110). 09 вересня 2015 року приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] повідомлено [PERSON], що вона не може оформити право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, відносно спадкування якого є спір, у звязку з наявністю інших спадкоємців. Рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на вказане нерухоме майно (а.с. 57, 123). Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 03 березня 1979 року по 15 лютого 2001 року до моменту смерті [PERSON] Будівництво спірного будинковолодіння розпочато у 1980 році та завершено у 1999 році, тобто в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 22 КЗпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки вони будували таке спільно і в кожного з них було наявне право на 1/2 частки вказаного нерухомого майна. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР на 1/2 частку належного їй вказаного нерухомого майна є її син [PERSON] та чоловік [PERSON], тобто кожному з них належить по 1/4 частки. У звязку з тим, що [PERSON] про наявність спірного домоволодіння дізнався у серпні 2015 року, на день смерті матері проживав з нею, що не оспорюється первісним відповідачем, тому спадщину після смерті матері прийняв відповідно до положень ЦК Української РСР. Враховуючи зазначене позов [PERSON] щодо визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частки будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області після смерті матері [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після смерті 15 лютого 2001 року [PERSON] її чоловік [PERSON] успадкував 1/4 частку і набув право власності на 3/4 частки у спірному домоволодінні. 24 лютого 2005 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] та 30 жовтня 2012 року склав заповіт, яким заповів їй житловий будинок по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області. 23 вересня 2014 року [PERSON] помер. Отже, після смерті [PERSON] спадкоємцем спірного будинковолодіння за заповітом є його дружина [PERSON], тому у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України за нею слід визнати право власності на 3/4 частки у спірному домоволодінні. 29 жовтня 2012 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі рішення від 23 липня 1999 року і став власником житлового будинку по вул. Б.Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області. Оскільки право на 1/2 частки майна, як спільну сумісну власність належало покійній дружині [PERSON] [PERSON], тому [PERSON] не мав права розпорядитись тією частиною, яка йому не належить, у звязку з чим заповіт в цій частині не підлягає застосуванню. Разом з тим, визнати частково заповіт недійсним немає підстав, оскільки умови, що визначені ст. 215 ЦК України, для визнання заповіту недійсним, відсутні. Підстави для визнання заповіту недійсним у відповідності до ст. 1257 ЦК України також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи зазначене в задоволенні позову [PERSON] щодо часткового визнання заповіту недійсним необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як зазначено у висновку про оцінку вартості будинковолодіння, вартість житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами №3/1, що знаходиться по вул. Б.Хмельницького в смт. Летичів становить 156128,00 грн. [PERSON] сплатив судовий збір 1561,28 грн., тобто 1% від загальної вартості спадкового майна, хоча просив визнати за собою право власності на 1/4 частку будинковолодіння і мав сплатити 390,32 грн. Разом з тим, мінімальна ставка судового збору становить 551,20 грн. У звязку із зазначеним сума переплати становить 1010,08 грн., яка підлягає поверненню позивачу. Однак, в процесі розгляду справи представником позивача збільшено позов на одну вимогу, яка не була оплачена судовим збором в сумі 551,20 грн. Тому, всього позивач мав сплатити судовий збір в сумі 1102,40 грн. Таким чином, сума переплати судового збору, яка має бути повернута [PERSON], становить 458,88 грн. Представником позивача за первісним позовом подано заяву про забезпечення позову, яка була оплачена судовим збором в сумі 275,60 грн. Заяву було задоволено. За зустрічною позовною заявою [PERSON] сплачено судовий збір 1561,28 грн., тобто 1% від загальної вартості спадкового майна. Отже, оскільки позовні вимоги за первісним позовом задовольняються частково (1/4 частки), тому судовий збір в сумі 1378 грн. (1102,40+275,60) підлягає стягненню із позивача за зустрічним позовом. У звязку з тим, що позовні вимоги за зустрічним позовом задовольняються частково (3/4 частки), тому із первісного позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1170,96 грн. (1561,28*0,75). 08 грудня 2015 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] і постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 3/1 в смт. Летичів Хмельницької області (а.с. 40-41). 02 лютого 2016 року державним виконавцем Відділу ДВС Летичівського РУЮ винесена постанова про закінчення виконавчого провадження яким накладено арешт на спірне домоволодіння на підставі ухвали Летичівського районного суду від 08 грудня 2015 року (а.с. 79-80). У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року вказано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. В звязку із зазначеним застосований судом захід забезпечення позову діє до набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: partial