overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вона обґрунтовує свою заяву тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 травня 2000 року, а також земельна ділянка по вказаній адресі загальною площею 0,1га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №208883. Але вона не має можливості у повні мірі розпоряджатися цією земельною ділянкою, оскільки у вказаному державному акті власником земельної ділянки вказана [PERSON]. Таким чином, у цьому документі її прізвище вказано невірно, оскільки відповідно до даних паспорту, ідентифікаційного номеру, правильним її прізвищем є [PERSON]. Цю помилку в теперішній час виправити неможливо, а встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу необхідно їй для здійснення права на розпорядження майном, що належить їй на праві власності. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи - управління Держземагенства у Костянтинівському районі Донецької області в судовому засіданні не заперечує проти встановлення такого юридичного факту, оскільки виправити помилку в написанні прізвища заявниці у державному акті на право власності на земельну ділянку в теперішній час неможливо. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданому 26 січня 2001 року Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] року в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.4). Такі ж відомості підтверджуються свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14). Таким чином, прізвищем заявниці є [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №208883, виданого 25 січня 2008 року відділом земельних ресурсів у м.Костянтинівка, власником земельної ділянки площею 0,1га по [ADDRESS], наданої на підставі рішення Костянтинівської міської ради від 29 грудня 2007 року №5/22-442 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, помилково вказана [PERSON] (а.с.7). Враховуючи викладене, а також належність на праві приватної власності саме [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22 травня 2000 року, суд вважає встановленим, що наведений у рішенні суду державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №208883, в якому власником земельної ділянки площею 0,1га по [ADDRESS] вказана [PERSON], належить [PERSON]. Оскільки виправити допущену помилку в даний час не представляється можливим і вона є перешкодою в здійсненні права [PERSON] розпорядження належним їй на праві власності нерухомим майном, необхідно встановити факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.11.2013 між нею та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі відділення №1 Горлівського МВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № D_110650536. Предметом договору є розміщення позивачем у відповідача депозитного вкладу у сумі 50 000 грн. на строк 368 днів з виплатою відповідачем на користь позивача відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 21 відсоток річних. 25.02.2014,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 30 квітня 2011 року. Від данного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач відмовляється добровільно надавити допомогу на утримання дружини. Позивач у судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи, за її відсутності в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач у судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи, за його відсутності позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання дружини. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони дійсно перебувають у шлюбі з 30 квітня 2011 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 76. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства . За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивачка при подані позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що дитина проживає з нею, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, нікому аліментів не сплачує, на своєму утриманні нікого не має, працездатний і може таку допомогу надавати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково та просив стягувати аліменти в розмірі 400 гривень. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою. Ці обставини визнаються учасниками процесу та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Також, згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним та за станом свого здоров'я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти, а тому аліменти слід стягувати у частці від його заробітку. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], суд відповідно до ст. 182, 184 СК України, визначає в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується, що відповідач є працездатним та інших утриманців не має.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2010 року. Від шлюбу дітей не мають. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, вже два з половиною роки вони проживають окремо, у неї є інший чоловік, з яким вона бажає укласти інший шлюб, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, а відповідач також і про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 06 листопада 2010 року [PERSON], 1989 року народження, та [PERSON], 1992 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №62 (а.с.5). Позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований по [ADDRESS]. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою встановлення факту належності її чоловікові [PERSON] державних актів на право власності на земельні ділянки виданих на ім'я «[PERSON]» серії ЯЕ № 895181 від 13 серпня 2010 року на підставі розпорядження № 262-р від 17 червня 2009 року Новоселицької РДА Чернівецької області, серії ЯИ№ 895181 від 13 серпня 2010 року на підставі рішення від 22 січня 2010 року 27 сесії 5 скликання Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, серії I-ЧВ № 013571 від 02 квітня 1998 року на підставі рішення XV сесії XXII скликання від 0 грудня 1997 року Рідківської сільської ради народних депутатів Новоселицького району, посилаючись на те, що 24 лютого 2013 року після смерті чоловіка відкрилась спадщина дані земельні ділянки. Вона як спадкоємець за законом своєчасно звернулася до приватного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини. Однак у зв'язку з тим, що при видачі вищевказаних державних актів помилково прізвище чоловіка вказано «[PERSON]», замість «[PERSON]», нотаріус відмовляється оформити спадщину. Просила встановити факт належності вищевказаних держаних актів на земельні ділянки виданих на ім'я «[PERSON].» її чоловікові «[PERSON]», померлому [INFO]. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав Представник Рідківської сільської ради Новоселицькому районі Чернівецької області в судове засідання не з'явився однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу. Факт належності [PERSON] державних актів на земельні ділянки виданих на ім'я «[PERSON]» підтверджується наступними письмовими доказами, зокрема копією свідоцтва про народження дітей заявниці, копію свідоцтва про укладання шлюбу, копією свідоцтва про смерті її чоловіка та іншими матеріалами справи. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], встановити опіку над [PERSON], та призначити її опікунами позивачів, на користь яких стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 20 травня 2014 року Золочівським районним судом Харківської області позовну заяву задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO] Встановлено піклування над [PERSON], [INFO], та призначено її піклувальниками [PERSON] та [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У рішенні від 20 травня 2014 року судом не розглядалося питання про розподіл судових витрат, а тому було прийнято рішення про винесення додаткового рішення у справі для вирішення питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до положень ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені часткового, судовий збір з відповідача стягується у частині від задоволених вимог у сумі 121, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

18 березня 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення простроченої кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту. В судовому засіданні представник позивача - керуюча ТВБВ № 10001/035 Олексієнко Л.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з таких міркувань. 02.08.2006р. між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 2863, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 170 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом 16 річних строком на 10 років на будівництво житлового будинку з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.08.2016р. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту, в повному обсязі. Згідно пункту 1.5 Кредитного договору відповідач зобов'язувався щомісячно починаючи 02.08.2006р. проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1416 грн. 66 к. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 02.08.2006р. на відповідні рахунки позичальника відкриті в банку. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 34356 грн. 13 коп., з них: - кредит - 25787 грн. 33 коп.; - проценти за користування кредитом - 830 грн. 88 коп.; - пеня - 7737 грн. 92 коп. Відповідачу надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг сплачено не було. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦП України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач заборгував ВАТ «Ощадбанк» 34356 грн. 13 коп., то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 343 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18 березня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 21 лютого 1998 року він уклав шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №09. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння,несумісності характерів, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON] що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

18 березня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 05 травня 1984 року згідно з актовим записом №92. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаєморозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 05 травня 1984 року відділом реєстрації актів цивільного стану згідно з актовим записом №92 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

18 березня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, свої позовні вимоги мотивуючи тим, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, який зареєстровано 24 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області згідно з актовим записом №168. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені. З червня 2013 року позивачка з відповідачем разом не проживають, з цього часу спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов не надав, тому суд вважає за можливе слухати справу за його відсутності.. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 24 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області згідно з актовим записом №168 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18 березня 2014 року до суду подано цю заяву, в якій зазначено, що [INFO]. помер батько заявниці [PERSON], після якого відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк заявниця прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, доглядає за житловим будинком померлого, користується його предметами повсякденного вжитку. Заявниця в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Черемошненської сільської ради в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе, заяву задовольнити повністю з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с.9) заявниця прийняла спадщину, оскільки фактично вступив в користування, управління і володіння спадковим майном, доглядає за житловим будинком померлого, користується його предметами повсякденного вжитку, здійснила поховання спадкодавця (а. с. 11-13). Дані правовідносини регулюються: - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно з яким у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; - п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] після смерті [INFO]. батька [PERSON] прийняла спадщину, то цей факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved