Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

17 травня 2017 року до суду з позовною заявою звернулася позивач, в якій вона просить позбавити батьківських прав відповідачів: [PERSON], [PERSON] відносно їхньої дитини [PERSON], [INFO], а також відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої дитини [PERSON], [INFO], передати дітей їй та призначити її опікуном над дітьми і стягнути аліменти з відповідачів на її користь на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Батьки [PERSON] та [PERSON] проживають окремо від своїх дітей, своїх батьківських обов'язків не виконують, не беруть участі у вихованні та утриманні дітей. Мати, [PERSON] також не виконує своїх батьківських обов'язків, не працює, зловживає спиртними напоями, часто не з'являється додому. Молодшу дочку [PERSON] вона часто водить з собою до своїх друзів, які вживають алкоголь та наркотичні засоби. Вихованням дітей не займається, не цікавиться успіхами в школі та дитячому садку. До початку розгляду справи по суті від відповідача [PERSON] надійшла до суду зустрічна позовна заява до [PERSON], [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якій він просив виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про нього, [PERSON], як батька дитини, і об'єднати дану зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою. Ухвалою суду від 02 серпня 2017 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини і об'єднано її в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що діти протягом багатьох років знаходяться на її утриманні. Так, [PERSON] проживає разом з нею, коли йому виповнилося три місяці, а [PERSON] проживає разом з нею, коли їй виповнилося три роки. Відповідачі вихованням дітей не займаються, зловживають спиртними напоями. Відповідачі на протязі багатьох років не мають постійного місця роботи та доходів, належної матеріальної допомоги на дітей не надають. Батьки самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, не піклуються про їх здоров'я, моральний та духовний розвиток, тому повинні бути позбавлені батьківських прав. Також з відповідачів підлягають стягненню аліменти на її користь на утримання дітей в мінімальному розмірі з кожного. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримала та пояснила, що відповідачі ухилилися від виконання батьківських обов'язків, діти знаходяться на утриманні позивача, яка займається їх вихованням. Тому з метою захисту прав та законних інтересів дітей доцільним буде позбавлення батьківських прав відповідачів. Нею була проведена бесіда напередодні з відповідачем [PERSON], в ході якої він повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На її запитання, як він виконує батьківські обов'язки, [PERSON] пояснив, що на сьогодні він не працює, кошти на утримання дитини не надає, востаннє дівчинку бачив у вересні місяці поточного року. [PERSON] був запрошений до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди не з'явився. Також нею була проведена бесіда із відповідачем [PERSON], який також заперечував проти позбавлення його батьківських прав. На її запитання, як він виконує батьківські обов'язки, [PERSON] пояснив, що надавав кошти на його утримання. [PERSON] було запропоновано з'явитися до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди він також не з'явився. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є племінницею позивача, часто буває в неї дома і бачиться з дітьми. Утримання та вихованням дітей займається позивач. Відповідачі вживають алкогольні напої, наркотичні речовини і життям дітей не цікавляться. Малолітній свідок [PERSON] суду показав, що він і його сестричка [PERSON] проживають разом з бабусею, яка займається їх вихованням та утриманням, вона ходить на батьківські збори, контролює навчання. Свого батька він побачив вперше в 10-11 років, з цього часу він декілька разів зустрічався з ним, проте батьківської турботи він до нього не проявляє. Декілька разів давав йому кошти. Мати періодично з'являється вдома, проте його життям не цікавиться. Вважає, що його батьків [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON]. Батьком неповнолітнього [PERSON] є відповідач [PERSON], а батьком малолітньої [PERSON] є відповідач [PERSON]. Так, згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 26 травня 2010 року, складено відповідний актовий запис № 48 про народження 24 січня 2003 року [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 16 червня 2010 року, складено відповідний актовий запис № 111 про народження 08 червня 2010 року [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]( а.с.31). Згідно довідки, виданої відділом реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON], а також чоловік позивача [PERSON], та її син [PERSON] (а. с. 23). Згідно побутової характеристики КП «ЖКЦ», за час проживання за адресою: [ADDRESS], скарг на [PERSON] від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 47). Як зазначено у повідомленні Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності: 09.09.2008 року за ст. 198 КУпАП; 23.01.2012 року за ст. 184 КУпАП. Кримінальна відповідальність в зв'язку з закінченням терміну знята (а. с. 52). Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 32). Відповідно до побутової характеристики КП «ЖКЦ», за час проживання за адресою: [ADDRESS], скарг на [PERSON] від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 47). За результатами проведеної бесіди з відповідачем [PERSON] щодо захисту прав та законних інтересів дитини, службою у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області було складено відповідну довідку, згідно якої [PERSON] спростував факти щодо ухилення його від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] та заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. На запитання, як він виконує батьківські обов'язки, [PERSON] пояснив, що надавав кошти на утримання сина. [PERSON] було запропоновано з'явитися до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди він також не з'явився (а. с. 103). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області (а. с. 33). Відповідно до довідки, виданої відділом реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: відповідач [PERSON] та його дочка [PERSON] (а. с. 23). За змістом свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], відповідачу у справі [PERSON] та його дочці [PERSON], по 1/4 частці кожному (а. с. 24). В побутовій характеристиці КП «ЖКЦ» зазначено, що на [PERSON], проживаючого за адресою: [ADDRESS], за час проживання з 17.10.2001 року за вказаною адресою скарг від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 46). З листа Славутицького МВ ГУМВС України в Київській області № 3390 від 13.11.2013 року вбачається, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 30.06.2009 року -за ст. 187 КУпАП; 26.08.2009 року за ст. 187 КУпАП; 26.09.2009 року за ст. 187 КУпАП; 30.10.2009 року за ст. 187 КУпАП; 14.12.2009 року за ст. 173 КУпАП; 21.04.2010 року за ст. 187 КУпАП; 15.06.2013 року за ст. 178 КУпАП. Крім того, [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності: 15.02.2002 року за ч. 1 ст. 307 КК України; 07.08.2002 року за ч. 1 ст. 122 КК України; 01.03.2007 року за ч. 2 ст. 309 КК України; 05.07.2010 року за ч. 2 ст. 309 КК України; 24.09.2013 року за ч. 2 ст. 125 КК України (а. с. 51). З довідки служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області вбачається, що проведена бесіда з [PERSON], в ході якої він повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На запитання, як він виконує батьківські обов'язки, [PERSON] пояснив, що на сьогодні він не працює, кошти на утримання дитини не надає, востаннє дівчинку бачив у вересні місяці поточного року. [PERSON] був запрошений до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди не з'явився(а. с. 102). Згідно листа Славутицького міського центру зайнятості № 614/02 від 17.07.2017 року, [PERSON] перебувала на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості як безробітна з 27 липня 2016 року по 13 липня 2017 року. Станом на 17.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості як безробітний не перебувають (а. с. 49). Актом від 10.05.2017 року, складеного жителями під'їзду № 3 будинку № 9 Бєлгородського кварталу [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що батьки та мати дітей [PERSON] і [PERSON] не займаються вихованням дітей, не проводять час разом. Мати пиячить, вдома проживає періодично, постійно кудись зникає на тривалий час (а.с. 15). З акту обстеження житлових умов проживання № 01-19/27 від 19.04.2017 року у квартирі [ADDRESS], де зареєстрована та проживає: [PERSON], встановлено, що разом з нею проживає її онук [PERSON], [INFO], та онучка [PERSON], [INFO]. В квартирі санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, охайно, прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено наступні умови: [PERSON] проживає у кімнаті разом із мамою [PERSON], де спить з нею на одному ліжку, [PERSON] проживає у кімнаті з дідусем [PERSON] Діти мають місце для занять, забезпечені сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування, іграшками та ін. Ситуація в родині напружена. Зі слів [PERSON] її дочка [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не цікавиться їх здоров'ям, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Батьки [PERSON] та [PERSON] також ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не беруть. Стосунки бабусі з онуками теплі та доброзичливі (а.с. 16). Як вбачається з характеристики ЗОСШ № 1 м. Славутича на учня 8 класу [PERSON], за місцем навчання він характеризується позитивно. За час навчання зарекомендував себе дуже старанним і наполегливим учнем. Добросовісно ставиться до доручень класного керівника. Бере активну участь у громадському житті школи і класу, різних спортивних заходах. Сором'язливий, доброзичливий, спокійний. В учнівському колективі підтримує дружні стосунки. Батьки не відвідують батьківські збори (а.с. 17). Згідно психологічно-педагогічної характеристики дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 1 «Калинка» Славутицької міської ради Київської області на [PERSON], дитина відвідує заклад стабільно, пропусків без поважних причин не має. До закладу приходить охайною, в чистому одязі. [PERSON] виховується в старшій групі, має середній рівень знань. Активна, дружелюбна, ініціативна, рівень морального розвитку в нормі. Мати, [PERSON] декілька разів забирала дитину з дитячого закладу, проте жодного разу не цікавилась успіхами дитини, всі свої материнські обов'язки переклала на бабусю (а. с. 18). Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 265 від 02.08.2017 року при проведенні молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 % (а. с. 90). Враховуючи положення ст. ст. 8-11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 385 від 10.07.2017 року, з метою захисту законних прав та інтересів дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на належне виховання, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] та дочки [PERSON], [PERSON] відносно сина [PERSON], [PERSON] відносно дочки [PERSON] (а. с. 64). Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 4). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. За змістом статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно довідки служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про результати проведеної бесіди щодо захисту прав та законних інтересів дитини - [PERSON], останній пояснив, що він проживає з бабусею [PERSON], щодо позбавлення батьківських прав його батьків він не заперечує, та в подальшому бажає проживати з бабусею [PERSON] (а. с. 101). Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків [PERSON], [PERSON] свідчать про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з часу проживання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], тобто з квітня 2003 року, коли його сину виповнилося три місяці, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться його станом здоров'я, не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідач [PERSON] з часу проживання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], тобто з червня 2013 року, коли його дочці виповнилося три роки, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її станом здоров'я, не цікавиться її навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, з часу проживання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], тобто відповідно з квітня 2003 року та червня 2013 року. Вона не цікавиться їх станом здоров'я, навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Відповідачі не працюють і не мають бажання офіційно працевлаштуватися на роботу, щоб самостійно утримувати своїх дітей. Зазначені обставини суд вважає винятковими обставинами в розумінні принципу 6 Декларації прав дитини, які дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дітей внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами зі шкідливими наслідками для здоров'я та морального розвитку дітей. Доказів на спростування цих обставин відповідачами суду не надано. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а [PERSON] та [PERSON] - відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування . Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Як зазначено у ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч. 2 цієї статті, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. 02 серпня 2017 року в судовому засіданні представником органу опіки та піклування надано подання органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, погоджене рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 10.07.2017 року № 385 , про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], та піклувальником над неповнолітнім [PERSON] (а. с. 65). Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1 від 16.05.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON], син [PERSON], онук [PERSON] (а. с. 23). В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем та її чоловіком [PERSON], що по відношенню до них є бабусею, вона піклується про них, утримує їх, цікавиться навчанням, створила всі необхідні умови для їх проживання. [PERSON] надав згоду на призначення [PERSON] відповідно піклувальником та опікуном (а. с. 14). Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], [PERSON], позивач у справі, зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 25 вересня 1993 року зроблено запис № 144 (а. с. 12). Як зазначено у довідці управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком. Загальна сума доходу з грудня 2016 року по травень 2017 року складає 5694 гривень (а. с. 13). Згідно висновку ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» про стан здоров'я заявника [PERSON] медичних протипоказань бути опікуном та піклувальником немає (а.с. 19). Відповідно до довідок ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» [PERSON], чоловік позивача, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а. с. 22). Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 24.04.2017 року, неповнолітня дитина [PERSON] страждає на ВСД, скаліоз (а. с. 20). Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 24.04.2017 року, малолітня дитина [PERSON] здорова (а. с. 21). За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON], позивача у справі, необхідно призначити опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилом ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не працює та постійного доходу немає. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги нормальний стан здоров'я відповідача [PERSON], оскільки доказів іншого не надано, матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, враховує її працездатний вік, обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відсутність інших осіб на її утриманні, та вважає правильним визначити аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд виходить з того, що він є його батьком, офіційно не працює та постійного доходу немає. Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], [INFO], нормальний стан здоров'я відповідача [PERSON], оскільки доказів іншого суду не надано, його матеріальний стан, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні. Позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] є батьком дитини, офіційно не працює та постійного доходу немає. Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], нормальний стан здоров'я відповідача [PERSON], оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальний стан відповідача, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні. За правилом п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, за вимоги майнового характеру. Також з відповідачів в рівних частках з кожного підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved