Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

17 вересня 2013 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивачка у позові та своїх поясненнях під час судового засідання зазначила, що з березня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружніх відносин мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він жорстоко поводився, принижував позивачку, знущався з неї, через що вона вимушена була покидати місце проживання. Позивачка зверталась з письмовими заявами до міліції, але кожен раз заяву забирала через погрози з боку чоловіка. Відповідач не приділяв доньці ніякої уваги з самого її народження, не брав участі у її вихованні, матеріальної допомоги на її утримання не надавав, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки. 08 червня 2007 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON]. В жовтні 2007 року позивачка з відповідачем розірвали шлюбні відносини. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з позивачкою. Відповідач дитиною не цікавився, спілкуватися з нею не проявляв бажання, злісно ухиляється від сплати аліментів. Вироком Баглійського районного суду від 06.09.2012 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину відносно малолітньої, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, але він і надалі ухиляється від матеріального утримання дитини. Згідно довідки Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції заборгованість по аліментам станом на 31.08.2013 року становить 41485 грн. Крім того, відповідач веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Вихованням, навчанням, матеріальним утриманням дитини займається позивачка та її чоловік, з яким вона зареєструвала шлюб у вересні 2009 року. Турбуючись про долю своєї малолітньої доньки [PERSON], враховуючи її інтереси, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Також під час судового засідання позивачка повідомила, що перебуває з 2009 року у шлюбі з [PERSON], якого дитина і вважає своїм батьком, який повністю займається її вихованням та утриманням. Пояснила, що з часу народження дитини відповідач ніяких батьківських почуттів до доньки не виявляв, вона не знає його як батька; позивачка зі свого боку не чинила жодних перешкод йому у спілкуванні з дитиною, але ініціативи він не виявляв, його батьки теж не намагались ніколи встановити контакт з дитиною. Аліменти відповідач продовжує не сплачувати, відносно нього вдруге порушено карну справу за ухилення від їх сплати, але слідство не закінчено, від відбування умовного строку, призначеного йому вироком суду, він теж ухиляється і перебуває у розшуку. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, згідно довідки СКР Баглійського РВ від 06.02.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває у державному розшуку, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб - органу опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська в судовому засіданні заперечень проти позову не мали. Представник служби у справах дітей виконкому районної ради Шурай В.О. в судовому засіданні позов підтримав, орган опіки та піклування заявив клопотання про розгляд справи без участі представника, надав суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Прокурор прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська Бай М.Г. у судовому засіданні підтримала заявлений позов, оскільки у наявності підстави, визначені ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення батьківських прав: відповідач є особою, яка скоїла злочин відносно дитини, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Допитана у суді свідок [PERSON] повідомила, що тривалий час знайома з родиною позивачки та дуже тісно спілкується, їй відомо, що неповнолітню доньку позивачки виховує відчим і сама позивачка; коли дитині було 6 місяців позивачка та відповідач стали проживати порізно, так як він часто застосовував фізичну силу до позивачки; з розмов не чула, щоб він за весь цей час намагався поцікавитися життям дитини, позивачка йому ніколи не перешкоджала, але з його боку відповідних кроків не спостерігала; донька його не знає як батька, вважає своїм батьком [PERSON], який виховує дитину з 2-річного віку; знає, що відповідач не допомогає дитині матеріально, дитину утримує і повністю займається вихованням сама позивачка та її теперішній чоловік. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивачку, свідка, взявши до уваги позицію органу опіки та піклування, прокуратури, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами зареєстровано 12 березня 2005 року (л.с.9), сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], у відповідності до свідоцтва про народження якої, актовий запис № 528 від 27 вересня 2005 року зроблено відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (л.с. 7), її матір'ю є позивачка, а батьком - відповідач. Шлюб між сторонами розірвано, про що 12 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 322 (л.с. 11). Відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від обов'язків по вихованню доньки: матеріально її не забезпечує, долею та життям дитини не цікавиться. Згідно рішення суду від 08.06.2007 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення донькою віку повноліття (л.с. 10). З довідок відділу Державної виконавчої служби на адресу відділу внутрішніх справ (л.с.23-26) вбачається, що відповідач ухилявся від обов'язку утримання доньки майже від її народження, позивачка вимагала вжити до нього заходів і від отримання аліментів не відмовлялася; не сплачував їх і після порушення проти нього карної справи та засудження вироком суду від 06.09.2012 року за ч.1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання доньки (л.с.20). При цьому з довідки Баглійського РВ вбачається, що заява [PERSON] по факту продовження несплати аліментів її колишнім чоловіком [PERSON] вже протягом 2013 року внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато досудове розслідування. З довідки СКР Баглійського РВ від 06.02.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває у державному розшуку. Таким чином відповідач протягом усього життя його неповнолітньої доньки матеріально її не утримував, з часу стягнення з нього аліментів ухилявся від їх сплати взагалі їх не сплачував і ніякої іншої допомоги на утримання доньки не надавав, не розпочав сплачувати аліменти і після притягнення його до кримінальної відповідальності та після відкриття провадження у даній справі про позбавлення його батьківських прав. Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.09.2012 року [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], заборгованість з аліментів на 31.08.2013 року складає у грошовій сумі 41485 грн. 79 коп. (л.с.25-26). Крім того, як встановлено у судовому засіданні, відповідач дійсно практично від народження доньки не приймав будь-якої участі у її вихованні та матеріальному утриманні, до спеціалістів служби у справах дітей він не звертався, до суду теж, не прагнув розпочати спілкування з дитиною та реалізувати свої батьківські права. Таким чином відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки. Суд знаходить слушними доводи позивачки про те, що звернутись до суду її змусили інтереси доньки - її дорослішання, необхідність вирішувати організаційні питання її життя без участі відповідача, який фактично лише формально залишається батьком, а реально не бере ніякої участі у житті доньки протягом усього її життя, не виконував навіть своїх обов'язків з її утримання, вчинивши таким чином злочин відносно неповнолітньої дитини, за що був засуджений вироком суду. З довідок навчальних закладів (л.с.18, 19) вбачається, що вихованням та утримання маловнолітньої [PERSON] займається виключно її мати, позивачка у справі, та її чоловік, [PERSON] Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв'язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою, якщо засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухилився від обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, вчинив злочин по відношенню до дитини, за що був засуджений вироком суду, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси маловнолітньої, позбавити відповідача відносно неї батьківських прав. Задовольняючи позов, суд виходить виключно з інтересів маловнолітньої [PERSON] і, враховуючи, що відповідач перебуває у розшуку, зважає на те, що він за наявності бажання спілкуватись з дитиною може реалізувати своє право відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України, а за умов дійсної зміни свого ставлення до батьківських обов'язків згідно зі ст. 169 Сімейного кодексу України має право звернутись до суду з заявою про поновлення його батьківських прав, при чому суд перевірить, наскільки змінилася його поведінка та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановить рішення відповідно до інтересів дитини. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді, а саме судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. на користь позивачки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved