Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

18 вересня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] (далі по тексту - боржник) заборгованість за кредитним договором №б/н від 07 жовтня 2011 року у розмірі 16402 грн. 66 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 07 жовтня 2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання виконав та надав обумовлені договором кошти, в свою чергу позичальник умови договору не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 жовтня 2011 року у розмірі 16402 грн. 66 коп., яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредиту 11\~043 грн. 58 коп., пені 5370 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 757 грн. 27 коп. Зважаючи на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 жовтня 2011року у розмірі 16402 грн. 66 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1762 грн. 00 коп. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не зявився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні пред'явленого позову належить відмовити з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.\~1\~ст.\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року [PERSON] підписала анкету - заяву №б/н між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» і отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. З вищевказаного договору видно, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків не виконала, зв'язку з чим станом на 21 серпня 2018 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 16402 грн. 66 коп., яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредиту 11\~043 грн. 58 коп., пені 5370 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 757 грн. 27 коп. Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). Частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафу. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь Банку наступних сум: нарахованих відсотків за користування кредиту 11\~043 грн. 58 коп., пені 5370 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 757 грн. 27 коп. Разом з тим, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за наданим кредитом підлягають задоволенню та в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, а їх розмір відповідно ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Проте, суд позбавлений можливості розрахувати розмір процентів за кредитом відповідно ст. 1048 ЦП України та стягнути суму заборгованості за наданим кредитом, оскільки сума заборгованості по тілу кредиту у довідці - розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07 жовтня 2011 року, не вказана. Відтак, банком не надано доказів існування заборгованості за наданим кредитом та, у разі його наявності, не конкретизовано дійсний розмір (тіло кредиту). У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Зважаючи на той факт, що суд не може вийти за межі позовних вимог, а представник позивача позовні вимоги не уточнив та не змінив, доказів на підтвердження заявлених вимог не надав, суд вважає за доцільне залишити позов без задоволення. Судові витрати, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed