Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

19 вересня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про відновлення межі земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивачі у справі володіють земельною ділянкою площею 0,0601 га за адресою м. Луцьк, вул. Далека, 9, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. До вказаної земельної ділянки суміжна земельна ділянка відповідача. В 2015 році відповідач без погодження із позивачам самовільно почав переносити розподільчі стовпчики, розширюючи межу своєю земельної ділянки. Оскільки відповідач не бажає добровільно відносити межі своєї земельної ділянки, позивач з посиланням на приписи ст.152 ЗК України просить суд відновити межі належної їм на праві власності земельної ділянки в м. Луцьку, вул. Даленка, 9, площею 0,0601 га, кадастровий номер 0710100000:41:038:0017 до меж закріплених у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №124114, виданого [PERSON] та [PERSON] [PERSON] міською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №011007701026. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні, після закриття підготовчого провадження у справі та початку розгляду справи по суті, просили суд залишити позов без розгляду. Однак суд відхиляє вказане клопотання з тих підстав, що відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки клопотання [PERSON] про залишення позову без розгляду було заявлено після початку розгляду справи по суті, суд його відхиляє та продовжує розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 15 листопада 2017 року замінено відповідача у цивільній справі №161/14367/17 з [PERSON] на [PERSON] (м. Луцьк, вул. Далека, 7). Позивача [PERSON] Л А. та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Інший позивач, [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча про нього повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що позивачі у справі володіють земельною ділянкою площею 0,0601 га за адресою м. Луцьк, вул. Далека, 9, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. До вказаної земельної ділянки суміжна земельна ділянка відповідача (а.с.4-5). За клопотаннями позивача суд ухвалою від 15 листопада 2017 року призначив в даній цивільній справі судову земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: 1) чи відповідають площа та межі земельної ділянки (загальною площею 0,0601 га) кадастровий номер 0710100000:41:038:0017 з цільовим призначення до обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у м. Луцьку по вул. Далека, 9, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЛ 124114 та технічної документації до нього із землеустрою щодо складання документів, о посвідчують право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], [PERSON] фактично використовуваним на даний час позивачами площі та межам земельної ділянки? 2) чи відповідають площа та межі земельної ділянки (загальною площею 0,0601 га) кадастровий номер 0710100000:41:038:0017 з цільовим призначення до обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у м. Луцьку по вул. Далека, 7, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на імя [PERSON] фактично використовуваним на даний час відповідачем площі та межам цієї земельної ділянки? 3) чи має місце накладення земельних ділянок, що розташовані у м. Луцьку по вул. Далека, 9 та по вул. Далека, 7 у місті Луцьку, між собою та яка площа такого накладення, виходячи з площі та меж земельних ділянок згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЛ 124114 на імя [PERSON], [PERSON] та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на імя [PERSON]? 4) встановити та відновити відповідно до поданої технічної документації та каталогу координат в натурі (на місцевості) межі належної [PERSON], [PERSON] на праві власності земельну ділянку кадастровий номер 0710100000:41:038:0017 (пл. 0,0601 кв.м.) власність на земельну ділянку підтверджуєься державним актом серія ЯЛ №124114. Справа двічі поверталася на адресу суду у звязку з несплатою позивачем [PERSON] коштів за проведення експертизи, а також у звязку з подачею нею клопотань експерту про повернення матеріалів справи до суду. Статтею 109 ЦПК України визначено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Проаналізувавши процесуальну поведінку позивача [PERSON] слід дійти висновку, що вона постійно ухилялася від проведення експертизи, оскільки не здійснювала її оплату, а також надавала експерту суперечливі клопотання, від яких під час судового розгляду відмовлялася. Частиною третьою статті 153 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З аналізу вищенаведених норм матеріального та процесуального права слідує, що тягар доказування існування порушених, невизнаних чи оспорених прав на земельну ділянку лежить саме на позивачеві. Однак позивачі стверджуючи про порушення відповідачем межі земельної ділянки не надали суду будь-яких належних чи допустимих доказів цього, а позивач [PERSON] свідомо ухилялася від проведення судової земельно-технічної експертизи, яка могла б підтвердити чи спростувати обґрунтованість вимог позивачів. Враховуючи вищевикладене, оскільки суду не було надано будь-яких доказів порушення відповідачем земельних прав позивачів, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed