Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

19 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, з проханням встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 04 листопада 1994 року, виданого відділом комунальної власності та приватизації Балаклійської районної Ради народних депутатів на підставі розпорядження (наказу) № 632 від 04 листопада 1994 року. Обґрунтовуючи заяву вказала, що зазначене свідоцтво про право власності на житло - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], було видано на її ім'я та на ім'я її батьків [PERSON] та [PERSON]. На підставі цього свідоцтва Балаклійським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано за ними право власності на квартиру. Після смерті батька [PERSON] вона 19.03.2012р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 1/3 частки вказаної квартири. На даний час вона має намір продати належну їй частку квартири, однак під час звернення з цього питання до нотаріуса при перевірці документів було встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло її прізвище вказано «Слесик», а в її паспорті «Слесік», та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Іншим шляхом встановити факт належності заявникові свідоцтва про право власності на житло немає можливості. Заявник просила розглянути справу за її відсутності, задовольнити заяву та повернути їй частину судового збору в розмірі 320,00 гривень, сплачену в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Заінтересована особа заперечень проти задоволення заяви не має, просила справу розглянути за відсутності їхнього представника. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: паспортом громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 листопада 1994 року відділом комунальної власності та приватизації Балаклійської районної Ради народних депутатів на підставі розпорядження (наказу) від 04 листопада 1994 року № 632, цим свідоцтвом було посвідчено, що квартира за адресою: м. Балаклія, пров. Серпуховський, б. 18, кв. 106, загальною площею 48,9 кв.м., належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Зазначене свідоцтво зареєстровано Балаклійським бюро технічної інвентаризації за № 6049 (зворот а.с. 6). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.03.2012р. державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-487, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер 11.05.2011р., є його донька [PERSON], 29.05.1988р.н. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Ця частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.11.1994р. відділом комунальної власності та приватизації Балаклійської районної Ради народних депутатів на підставі розпорядження (наказу) № 632 від 04.11.1994 року (а.с. 7). Право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину зареєстровано за реєстраційним № 35883232, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 26.04.2012р., виданим Балаклійським бюро технічної інвентаризації (а.с. 8). У технічному паспорті, виготовленому 18.04.2012р. Балаклійським бюро технічної інвентаризації станом на 29.12.2011р., зазначено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], 21.02.1968р.н., [PERSON], 29.05.1988р.н., та [PERSON], 29.05.1988р.н. на 1/3 частку (а.с. 9, 10). Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що той факт, що заявник є співвласником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Балаклія, пров.Серпуховський, б. 18, кв. 106, сумніву не викликає. У свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника вказано як «Слесик» замість «Слесік». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право власності на житло. Факт встановлюється для реалізації права заявника на розпорядження належною їй часткою квартири. Іншим шляхом встановити вказаний факт немає можливості. Як вбачається з матеріалів справи, заявником за подання до суду заяви сплачено 640 гривень судового збору (а.с. 1). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI розмір судового збору, який мав бути сплачений заявником при поданні до суду цієї заяви, становить 320 гривень (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). У зв'язку з тим, що судовий збір був внесений заявником у більшому розмірі, ніж встановлено законом, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» частина судового збору в сумі 320 гривень (640 320 = 320) підлягає поверненню заявнику. На підставі викладеного,

Outcome: approved