overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2008 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 квітня 2008 року року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №60 (а.с. 8). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №259 (а.с. 7). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляду справи у його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступни факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 16 серпня 2007 року виконкомом Кивачівської сільською радою Теплицького району Вінницької області (а.с.5). Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER], виданими відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.6-7). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, через постійні суперечки між ними, протягом останніх двох років вони з чоловіком не підтримують сімейних відносин, на даний час спільно не проживають. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 29 вересня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання їй права на шлюб як особі, яка не досягла шлюбного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що уже більше року зустрічається з [PERSON], [INFO], з яким мають намір створити сім'ю. Крім того, вказала, що вона є вагітною. Термін вагітності становить 7 тижнів. Звернувшись до відділу реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського РУЮ із заявою про реєстрацію шлюбу, заявник дізналась, що їх шлюб не може бути зареєстрований, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Вважає, що укладення даного шлюбу буде відповідати як її інтересам, так і інтересам її нареченого [PERSON] Посилаючись на зазначені обставини, просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що на даний час досягла сімнадцятирічного віку, перебуває на обліку в жіночій консультації Камінь-Каширської ЦРЛ, має намір створити сім'ю з [PERSON], на що просить надати їй право. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Вважає, що надання [PERSON] права на шлюбу та подальша його реєстрація буде відповідати інтересам заявниці. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, заяву визнає повністю, просить надати [PERSON] право на укладення з ним шлюбу. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 1997 року встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і на даний час досягла 16-річного віку. Згідно паспорта серії [NUMBER] (а.с. 4) [PERSON] народився [INFO], тобто є повнолітнім. З оглянутої в судовому засіданні довідки Камінь-Каширської ЦРЛ № 668 від 16 квітня 2014 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність, термін вагітності становить 6-7 тижнів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що реєстрація шлюбу заявниці до досягнення нею шлюбного віку відповідатиме її інтересам, а тому заяву слід задовольнити та надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 4 березня 1978 року у Львівському Палаці урочистих подій, актовий запис № 533. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що 4 березня 1978 року у Львівському Палаці урочистих подій вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 533. Від спільного шлюбу у них є двоє дітей,які вже дорослі. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом всього спільного життя відповідач постійно зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, конфлікти, погрожував позивачці розправою. [PERSON] неодноразово зверталась за допомогою до працівників міліції. Протягом останнього часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між ним та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, а також долученим до матеріалів справи оголошенням про виклик в судове засідання відповідача в газеті «Високий замок» № 73 (5137) від 23-25 травня 2014 року. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дітей, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

17 квітня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивач аргументує тим, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 травня 2008 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. З початку 2010 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 22 травня 2008 року під актовим записом №146 між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.16). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила задовольнити (а.с.15). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 22 травня 2008 року під актовим записом №146 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

17 квітня 2014 року до Харківського районного суду Харківської області з позовом звернулася [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №7. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що з 25.04.2006 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають сварки, він не піклується про добробут та матеріальне забезпечення сім'ї. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25.04.2006 року в Будянській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №7 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

17 квітня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він народився [INFO] року в місті Маріуполі Донецькій області. 01 серпня 1978 року був прийнятий на роботу до Краснодарського Управління проектно- монтажних робіт ЦНПО «Каскад» на посаду інженера. Наказ про прийняття на роботу № 187-л від 02.08.1979 року. Наказом Міністра № 435С від 04 жовтня 1982 року Краснодарське управління проектно - монтажних робіт ЦНПО «Каскад» перейменоване в монтажне-технологічне управління «Ікар» ЦНПО «Каскад». 17 вересня 1985 року був звільнений за згодою сторін по ч. 1 ст. 29 КЗпП РСФР, наказ про звільнення № 115-л від 17.09.1985 року. Згідно трудової книжки серії [NUMBER] виданої на моє ім'я, під час заповнення була допущена помилка, а саме в прізвище записано помилково - [PERSON] замість [PERSON]. На підставі викладеного просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON], до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник зацікавленої особи до судового засідання не з'явився. Від начальника Управління ПФУ в Орджонікідзевського району м. Маріуполя І.В. Темір надійшла заява, згідно якої, УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, як зацікавлена особа за заявою [PERSON] про встановлення юридичного факту приналежності правовстановлюючих документів, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народився [PERSON] в місті Маріуполі Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України, серія [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 10 березня 2000 року. З довідки № 12/108 від 13.04.2010 року вбачається, що 01 серпня 1978 року був прийнятий на роботу до Краснодарського Управління проектно- монтажних робіт ЦНПО «Каскад» на посаду інженера. Наказ про прийняття на роботу № 187-л від 02.08.1979 року. Наказом Міністра № 435С від 04 жовтня 1982 року Краснодарське управління проектно - монтажних робіт ЦНПО «Каскад» перейменоване в монтажне-технологічне управління «Ікар» ЦНПО «Каскад». 17 вересня 1985 року був звільнений за згодою сторін по ч. 1 ст. 29 КЗпП РСФР, наказ про звільнення № 115-л від 17.09.1985 року. Згідно трудової книжки серії [NUMBER], під час заповнення була допущена помилка, а саме в прізвище записано помилково - [PERSON] замість [PERSON] При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що трудова книжка [NUMBER] заповнена 02 серпня 1978 року належить заявнику [PERSON], [INFO]. На підставі вказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17 квітня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення 10 лютого 2014 року по справі №490/14984/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила суд її задовольнити посилаючись на те, що на судових засіданнях вона не була присутня, адже не була сповіщена про дату та час слухання справи. Крім того, дитина часто хворіє та потребує додаткових витрат. Представник позивача по справі у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін,вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 10 лютого 2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, дійсно, в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення відповідачки про дату слухання справи, але заявник не посилається на жодні докази, які можуть мати значення для вирішення справи. Так з мотивувальної частини заочного рішення вбачається, що підставою для задовлення позову стало знаходження на утриманні [PERSON] ще одної неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], а не обставини втрати ним роботи чи догляду за непрацездатним батьком , які заперечувала [PERSON] Із урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

17 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.04.2014р. о 16 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.04.14р. о 16 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, агресивний, виказує маячні ідеї відношення на адресу дружини. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

17 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.04.2014р. о 21 год. 50 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.04.14р. о 21 год. 50 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий збуджений, агресивний, стурбований. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved