Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

19.10.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрація місця проживання дитини, згідно якого просить суд надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] малолітнього [PERSON], [INFO], та здійсненні його реєстрацію за місцем проживання разом з матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], без згоди батька [PERSON]. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами був розірваний по рішенню суду від 14.03.2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю і спору про місце його проживання немає, однак без згоди батька неможливо зареєструвати сина за фактичним його місцем проживання разом з матір'ю. За таких обставин позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 06.11.2018 р. відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву з проханням розглянути дану справу без його участі, зазначив, що вимоги позову визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення. Позивач [PERSON] 21.11.2018 р. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та просить суд задовольнити. Представник по довіреності третьої особи, служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, головний спеціаліст служби у справах дітей Куп'янської міської ради Ратушна О.В. також подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши позиції сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4, 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний по рішенню Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2011 року (а.с.5). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03 квітня 2013 року з [PERSON], [INFO], уродженця с. Ківшарівка, Купянського району, Харківської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 12.02.2013 року (а.с.6). Між сторонами мається спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітнього сина з попереднього місця реєстрації та подальшої його реєстрації за місцем фактичного проживання разом з матір'ю. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, всупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає право дитини на житло. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання ї батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016року № 207 передбачено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників,у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). За положеннями ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця реєстрації. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та свідчить про те, що між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини із матір'ю і спору, який підлягав би вирішенню на підставі статті 161 СК України, між сторонами немає. Даний спір виник у зв'язку із бажанням матері зареєструвати місце проживання дитини за іншою адресою та відмовою батька надати у добровільному порядку письмову згоду на це. За таких обставин, оскільки відсутність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за фактичним місцем проживання разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], суперечить інтересам та суттєво обмежує реалізацію прав дитини, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров'я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини за фактичною адресою проживання без згоди батька обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved