Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

18.01.2021 року заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Тимоцко А.В. звернувся в суд в інтересах держави в особі Славської селищної ради Сколівського району Львівської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з останнього на користь Славської селищної ради Сколівського району Львівської області шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Окрім цього, в позовній заяві позивач просить проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 09.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі. Розгляд справи відбувся 08.04.2021 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року у справі № 453/736/20, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Внаслідок вчинення відповідачем вказаного кримінального правопорушення Славському ДЛГП «Галсільліс» заподіяно майнову шкоду у сумі 84 630 грн. 91 коп. Оскільки в добровільному порядку вказана шкода відповідачем не була відшкодована, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути таку в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. 10.03.2021 року на адресу суду надійшло клопотання голови Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Беги В.М. про розгляд справи без участі представника. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як вбачається з вироку Сколівського районого суду Львівської області від 26 червня 2020 року, [PERSON] , 15.05.2020 року, близько 15 години, перебуваючи поблизу с. Верхня Рожанка, Сколівського району, Львівської області в урочищі «Високий Верх» на території кварталу №27, виділу 10 Тухлянського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісі, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання в господарстві, а саме для ремонту будинку, всупереч вимогам п. п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою КМУ №761 від 23.05.2007 року, без виданих уповноваженим органом документів (лісорубного квитка, ордеру), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручного інструменту, оснащеного двигуном внутрішнього згоряння, типу ланцюгової бензопили марки «Start», шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку восьми сироростучих дерев породи «Смерека», діаметр пнів яких, згідно польової перелікової відомості, становить 58 см, 50 см, 46 см, 42 см, 41, см, 40 см та 38 см. Після чого, на місці рубки, використовуючи бензопилу, марки «Start», [PERSON] порізав стовбури вказаних дерев на 37 колод, довжиною 5 метрів та 1 колоду, довжиною 4 метри, які за допомогою автомобіля марки «ЗІЛ», реєстраційний номер [NUMBER] , перевіз незаконно зрубані дерева у виді 38 сортиментів на [ADDRESS] , які в подальшому вилучені органом досудового розслідування та передані на відповідальне зберігання ДП «Славське лісове господарство». Внаслідок незаконної порубки восьми сироростучих дерев породи «Смерека», [PERSON] заподіяв істотну шкоду Славському ДЛГП «Галсільліс» на загальну суму 84 630 грн. 91 коп. Вказаним вироком суду затверджено угоду про визнання винуватості від 17 червня 2020 року, укладену між прокурором Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Капалом Андріаном Ігоровичем, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12020140300000263 за ч.1 ст. 246 КК України, з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Визнано винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Як встановлено в судовому засіданні, вирок Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року відповідачем у справі в апеляційному порядку не оскаржувався та 28.07.2020 року набрав законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави не пред`являвся. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що вісім сироростучих дерев породи «Смерека», діаметр пнів яких, згідно польової перелікової відомості, становить 58 см, 50 см, 46 см, 42 см, 41, см, 40 см та 38 см., внаслідок порубки яких [PERSON] наніс державі істотну шкоду, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №12020140300000263 та відповідно до зазначеного вище вироку, повернуті Славському ДЛГП «Галсільліс». Відповідно до листа директора Славського ДЛГП «Галсільліс» [PERSON] від 06.04. 2021 року та 16.04.2021 року, лісопродукція в кількості 38 сортиментів ділової деревини загальною кубомасою 16,0 кубометра була передана на відповідальне зберігання лісничого Тухлянського лісництва. Окрім цього зазначено, що на даний час така деревина реалізована в кількості 29 сортиментів кубомасою 10,006 кубометра категорії С (ділова деревина) на загальну суму 13 773 грн. 56 коп. та 6,001 кубометра категорії D на загальну суму 4 786 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», одним із поноважень виконавчого органу сільської ради у галузі охорони навколишнього прродного середовища є здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Згідно ст. 16 цього Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Враховуючи те, що відповідачем заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу на території Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, вказаний орган місцевого самоврядування виконує функції держави у даних спірних відносинах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди до зведеного бюджету України та уповноважений представляти інтереси держави в якості позивача. Як вбачається з листа секретаря Славської селищної ради Сколівського району Львівської області №0218/1581-1 від 21.12.2020 року, Славська селищна рада Сколівського району Львівської області про стягнення шкоди з [PERSON] в судовому порядку не зверталася та на така на даний час не відшкодована. Згідно вимог ч. 1 і ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. А згідно з положеннями абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи фактичні обставини справи, встановлені в судовому засідання, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази і зокрема вирок суду, який набрав законної сили, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою, завданою Славському ДЛГП «Галсільліс» є безпосередній причинний зв`язок. Однак, враховуючи те, що зазначена вище деревина, незаконною порубкою якої, [PERSON] наніс лісовому господарству шкоди в сумі 84 630 грн. 91 коп., на підставі вироку Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року повернута в Славський ДЛГП «Галсільліс» та станом на час розгляду справи частково реалізована державним підприємством на суму 18 560 грн. 36 коп., суд приходить до висновку що з відповідача підлягає до стягнення шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 66 070 грн. 55 коп., тобто за виключенням суми на яку реалізована вказана деревина. Позивач (юридична особа) звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 771 грн. 96 коп. судового збору, так як вимоги позивча задоволені на 78,06%.

Outcome: partial