Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

18.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт належності договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] від 03 вересня 1969 року [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/2 частину будинку [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], 1922 року народження, яка була родичкою позивача та залишила на його користь заповіт на все своє майно, володіла та користувалась спірним майном - 1/2 частиною будинку [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.1969 року. Вказує, що померла, будучи на прізвищі «[PERSON]» придбала спірну частину будинку, а на момент своєї смерті носила прізвище «[PERSON]» і не змінила за час свого життя правовстановлюючий документ на спадкове майно на прізвище, яке мала на день своєї смерті. Тобто, пояснює, на даний час виникає необхідність для встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу частини будинку від 03.09.1969 року [PERSON], 1922 року народження, яка на день своєї смерті мала за паспортом прізвище «[PERSON]». Також вказує, що оскільки спірна 1/2 частина будинку вже належить спадкоємцю [PERSON] на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України і це право не визнається відповідачем, то просить суд визнати за ним право власності на спірне майно у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві та уточненнях до неї. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Додатково пояснив, що заповіт було складено на ім'я позивача і останній своєчасно звернувся до органу нотаріату, а тому підлягає встановленню факт належності правовстановлюючого документу і необхідно визнати право власності на спірне майно за позивачем. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій просять провести судовий розгляд без участі їх представника (а.с. 26). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи до майна [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію рішення Народного суд Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 1978 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого останній присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 15); копію договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] від 03 вересня 1969 року [PERSON] (а.с. 35-36); копію витягу з домової книги (а.с. 45-51); копію актового запису про смерть [PERSON] № 13 від 03 січня 2013 року (а.с. 82); повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00013837426 від 06 травня 2014 року щодо актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 81), суд приходить до висновку, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити факт належності договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] від 03 вересня 1969 року [PERSON]. 19 квітня 2002 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок її смерті все її майно заповіла [PERSON] (а.с. 28). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] за життя склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON]; за життя [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина будинку [ADDRESS], а тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на зазначене майно померлої.

Outcome: approved