Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

17.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою де просить: - стягнути з [PERSON], [INFO] уродженця с. Шарівка Олександрійського району, Кіровоградської області на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини доходу (заробітку), до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO], а потім 1/3 до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO], а потім по 1/4 до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду; - стягнути з [PERSON], [INFO] уродженця с. Шарівка Олександрійського району Кіровоградської області на її користь аліменти на її утримання - [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку), починаючи з дня подання позову до суду. Позов мотивує тим, що з 03 вересня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2014 року. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення проживання однією сім'єю, відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач є працездатним і повинен відповідно до ст. 180 СК України надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; а відповідач - повторно не з'явився на розгляд справи, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та постановити рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226, 228 ЦПК України на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст., ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 03 вересня 2010 року Шарівською сільською радою Олександрійського району зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). З позовної заяви вбачається, що сторони є батьками дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3, 4, 5). Відповідач не надає позивачці в достатній мірі коштів на утримання дітей чи іншої матеріальної допомоги. Суд вважає, що відповідач будучи працездатною особою, не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд, з врахуванням вищевикладеного, погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою на утримання трьох малолітніх дітей - 1/2 частина заробітку (доходів) відповідача та вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дітей. Але після досягнення повноліття найстаршою дитиною, суд стягує на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] аліменти відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, а не 1/3, а в подальшому 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, як просить позивач. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 17 листопада 2014 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно до ст.84 СК дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що згідно даного рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходів). При цьому, суд враховує, що ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. Таким чином, оскільки з зарплати (доходів) відповідача вже утримується 50 %, то в позовних вимогах щодо стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини зарплати до виповнення дитині трьох років - необхідно відмовити. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial