Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

18.02.2014 року представник заявника в особі в.о. головного лікаря ОПТД №6 І.О.Кушнарьова звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що з 07.10.2013 року у [PERSON] виявлено рецидив туберкульозу з бактеріовиділенням. 10.10.2013р. він направлений на госпіталізацію в Обласну туберкульозну лікарню № 1 м. Харкова, але на госпіталізацію не поїхав. На підставі медичного висновку Кушнарьової І.О. від 28.01.2014р., яка є лікуючим лікарем [PERSON], хворий має заразну форму туберкульозу та потребує госпіталізації у стаціонарному режимі. З 28.01.2014р. по 11.02.2014р. [PERSON] знаходився на лікуванні в Обласній туберкульозній лікарні № 1 м. Харкова, самовільно покинув стаціонар. [PERSON] зловживає алкоголем, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, створює реальну загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, крім того, спільно з ним мешкають його малолітні діти, які мають ризик захворіти на туберкульоз. В зв'язку з викладеним, представник заявника просить прийняти рішення про примусову госпіталізацію гр. [PERSON] до протитуберкульозного відділення Обласної психіатричної лікарні № 1 для лікування терміном на 3 місяці. В судовому засіданні представник заявника в особі Кушнарьової І.О. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] згідно ст.285 ЦПК України в судове засідання не викликалася, оскільки згідно даних протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби. Представник заінтересованої особи - захисник [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав: Згідно зі ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» - особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно гр.[PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу, потребує госпіталізації у стаціонарному режимі строком на 3 місяці, що підтверджується випискою з протоколу № 12 від 18 лютого 2014 року засідання лікарсько-контрольної комісії. В зв'язку з захворюванням [PERSON] є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. Крім того, з ним мешкають його малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сам [PERSON] ухиляється від лікування, самовільно покинув стаціонар в Обласній протитуберкульозній лікарні № 1 м. Харкова. Відповідно до ч.2 ст.286 ЦПК України рішення про задоволення заяви підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За таких обставин, заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню та [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації для лікування від активної форми туберкульозу строком на три місяці.

Outcome: approved