Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

18 грудня 2018 року КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] суму боргу за період з 01 липня 2012 року по 30 листопада 2018 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у розмірі 8645,37 грн., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн., посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 липня 2012 року по 30 листопада 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 8645,37 грн. Представник позивача Канаєв І.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає частково у межах строку позовної давності, а також просив звільнити відповідача від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та є споживачем послуг з водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 липня 2012 року по 30 листопада 2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритому на ім`я [PERSON] , існує заборгованість у розмірі 8645,37 грн. (а.с. 6). На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 18 грудня 2018 року, тобто у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 18 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року. Таким чином, поза межами строку позовної давності знаходиться заборгованість, яка утворилася за період з 01 липня 2012 року по 17 грудня 2015 у розмірі 3227,09 грн. Як видно з виписки з особового рахунку № [NUMBER] , за період з 18 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року, тобто у межах строку позовної давності, по особовому рахунку є заборгованість у розмірі 5418,28 грн. (8645,37 грн. - 3227,09 грн. = 5418,28 грн.). З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем обов`язку з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у межах строку позовної давності за період з 18 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року у розмірі 5418,28 грн. У задоволенні частини позовних вимог про стягнення боргу за період з 01 липня 2012 року по 17 грудня 2015 у розмірі 3227,09 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. (а.с. 1). Як видно з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 01 червня 1952 року, відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи (а.с. 31). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідача звільнено від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне судові витрати у розмірі 1104,29 грн., які підлягали сплаті відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial