Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

18.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.02.2013 року змінено рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2012 року, стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби. На даний час дитина проживає разом з позивачкою в м. Суми. Позивачка працює в ТОВ «Престиж Лайн» на посаді головного бухгалтера з окладом згідно штатного розкладу в сумі 4200,00 грн. Інших додаткових премій та виплат не має. Їх спільна донька [PERSON] навчається в КЗ Сумська гімназія №1 м. Суми. На даний час [PERSON] відвідує різні гуртки, є вихованкою КП «Муніципальний спортивний клуб «Тенісна Академія» Сумської міської ради, за ці зайняття позивачка додатково сплачує 800 грн на місяць. Крім того, з моменту встановлення розміру аліментів минуло 6 років. Потреби дитини значно зросли. Збільшилися ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, товари для школи тощо. Аліментів в розмірі 500 грн. на місяць не вистачає на утримання дитини. Відповідач працює за кордоном, періодично їздить туди на роботу, придбав квартиру в м. Київ, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Просила стягувати аліменти по 2500 грн. 14.03.2019 року від представника позивачки в порядку ст.49 ЦПК України, надійшла заява про зміну позовних вимог. Після зміни позовних вимог 14.03.2019 року, позивачка просить змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] за рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.02.2013 року з твердої грошової суми та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідач на даний час сплачує за рішенням суду аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., яких недостатньо для утримання дитини, тому просить змінити розмір аліментів на частку та стягувати ј частину від усіх видів заробітку щомісячно, так як відповідач працює за кордоном, відпочиває за кордоном і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. У судове засідання відповідач не зявився з невідомих суду причин, відзиву не надав, про слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до положень ст. ст.128-130 ЦПК України, тому суд, в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.02.2019 року було відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 13.03.2019 року. В звязку з неявкою сторін в судове засідання протокольною ухвалою справу було відкладено на 21.03.2019 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.02.2013 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2012 року змінено в частині розміру аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, та Законом України № 24750-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, тобто судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини. Оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону України про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року (провадження № 61-11279св18). А тому суд вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дітини, так як розмір аліментів, які стягнуті рішенням суду від 26.02.2013 року на утримання неповнолітньої доньки, є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини та не відповідає вимогам частини 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує те, що дитина проживає разом з матірю, навчається у Сумській гімназії №1 м. Суми, знаходяться на утриманні матері [PERSON] (а.с.10-11), яка працює в ТОВ «Престиж Лайн» з окладом згідно штатного розкладу в сумі 4200 грн (а.с.12). Дитина також є вихованкою КП «Муніципальний спортивний клуб «Тенісна Академія» Сумської міської ради, відвідує тренування, що підтверджується довідкою (а.с.13). Також, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, відповідача [PERSON], який є працездатним, інших осіб на утриманні не має і має можливість заробляти кошти на утримання своєї доньки, що відповідачем не спростовано. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із\~практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних субєктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій обєктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обовязків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач не надав суду заперечень проти позову, не надав доказів у спростування викладених позивачкою у позові обставин. Суд приймає також до уваги доводи позивачки про те, що відповідач періодично здійснює перетин кордону, що підтверджується відповідною довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України(а.с.35), а тому має кошти і можливість утримувати дитину на належному рівні. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальний стан обох сторін. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, на думку суду, стягувані аліменти за рішенням суду є недостатніми для належного забезпечення дитини, а також те, що на даний час розмір аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно є в порівнянні до мінімального розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку заниженим, дитина потребує більше коштів у звязку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, крім того купівельна спроможність стягнутих коштів на утримання дитини значно зменшилася, та те, що дитина повинна бути забезпечена матеріально як за рахунок матері, так і за рахунок батька також, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 26 лютого 2013 року по справі № 1813/5987/2012 та стягувати з [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати [PERSON] На підставі\~ст.141 ЦПК України, так як позивачку було звільнено від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved