Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

19 жовтня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: розірвати попередній договір від 12.08.2013 року, укладений між сторонами; стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (забезпечувальний платіж у подвійному розмірі) в сумі 175 648,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем згідно умов договору 30 156,50 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму 64 195,50 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми зі сторони відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2012 року між позивачем та ТОВ «Давір-фінанс» (далі - Продавець) було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був посвідчений нотаріально. За умовами Договору позивач, як Покупець перерахував на рахунок Продавця грошові кошти на загальну суму 127 980,50 грн. Третя особа зобов'язувалась в строк до 30.05.2013 року укласти з позивачем Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, проте зобов'язання не виконала, договір не укладений, квартиру не передано. На початку серпня 2013 року позивач отримала від третьої особи лист в якому було повідомлено, що вони передали свої зобов'язання ТОВ «Тренд компані». 12.08.2013 року укладений попередній договір з відповідачем та посвідчений нотаріально. В той же час будівництво будинку не велось. Як зазначає позивач, враховуючи небажання відповідача повертати грошові кошти та неможливість отримати у власність квартиру на яку розраховував позивач, договір у відповідності до вимог статей 651, 652 ЦК України може бути розірвано за рішенням суду. Також позивач вважає, що є підстави для стягнення у відповідності до п.5.1 Попереднього договору від 12.08.2013 року подвійного розміру забезпечувального платежу, що становить 175 648,00 грн. та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлявся про судове засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, будь-які пояснення чи заперечення до суду не надійшли. Третя особа представника в судове засідання не направила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Так як сторони по справі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, суд на місці ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.224 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечував представник позивача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2012 року ТОВ «Давір-Фінанс» та [PERSON] підписали попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрований в реєстрі за №6170. За умовами вказаного договору Сторони зобов'язувались в майбутньому в строк до 30.05.2013 року укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири №6, що розташована на другому поверсі в будинку [ADDRESS] Київської області, загальною площею 41,69 кв.м. Як було встановлено в судовому засіданні, основний договір купівлі-продажу укладений між сторонами не був. Як зазначила позивач в позовній заяві, вона на виконання умов попереднього договору сплатила 127 980,50 грн., водночас в матеріалах справи містяться квитанції на загальну суму 117 980,50 грн.. 13.07.2013 року між ТОВ «Давір-Фінанс», як продавцем та ТОВ «Тренд-Компані», як покупцем був укладений Договір купівлі-продажу незавершеного будівництва за яким ТОВ «Давір-Фінанс» прийняв у власність об'єкт житлової нерухомості, незавершене будівництво, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] В серпні 2013 року на адресу [PERSON] надійшов лист за підписом директорів ТОВ «Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд Компані» в якому зазначено, що 30.07.2013 року ТОВ «Давір-Фінанс» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого право власності на об'єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] було передано ТОВ «Тренд-Компані». Також зазначено, що до ТОВ «Тренд-Компані» перейшли права та зобов'язання по попередніх договорах, тобто жодних проблем з виконання зобов'язань, взятих на себе ТОВ «Давір-Фінанс» на підставі попереднього договору від 07.08.2012 року не виникає. В цьому зобов'язанні змінюється лише його сторона. Всі обов'язки, передбачені попереднім договором будуть виконані відповідно до умов та строків, зазначених у цьому договорі та графіку виконаних робіт. Також запропоновано підписати новий договір та зазначено, що усі грошові кошти, які були перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Давір-Фінанс» вважаються такими, що сплачені в рахунок виконання зобов'язань нового попереднього договору з ТОВ «Тренд Компані». 20.08.2013 року ТОВ «Тренд-Компані» та [PERSON] підписали попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрований в реєстрі за №7506. За умовами вказаного договору Сторони зобов'язуються в майбутньому в строк до 01.03.2014 року укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири №6, що розташована на другому поверсі в будинку [ADDRESS] Київської області, загальною площею 41,69 кв.м. у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сингаївської С.О. Сторони домовились і визначили в п.2.1 Договору, що продаж квартири буде вчинено за 208 450,00 грн. Вартість квартири мала бути сплачена згідно графіку розрахунку, який є невід'ємною частиною цього договору з вирахуванням суми 87 824,00 грн. та раніше сплаченої суми за угодою про завдаток. За умовами п.5.1 Договору, з метою підтвердження укладення Сторонами Основного договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони дійшли згоди в тому, що грошова сума, у розмірі 87 824,00 грн., сплачена [PERSON] у рахунок належного з її боку виконання умов Договору купівлі-продажу (Основного договору) платежів, є забезпечувальний платіж. У випадку невиконання цього Договору з боку ТОВ «Тренд Компані», вона зобов'язується сплатити [PERSON] протягом трьох календарних днів з дати, встановленої в п.6.1 цього Договору - 01.03.2014 року, неустойку у гривнях у подвійному розмірі забезпечувального платежу. В разі затримки виплати вказаної суми, Договору ТОВ «Тренд Компані» зобов'язується сплатити [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми. Як вбачається з тексту попереднього Договору від 12.08.2013 року, [PERSON] на виконання умов Договору сплатила суму 117 980,50 грн., яка отримана ТОВ «Тренд Компані» (п.5.1 Договору). Отже, відповідачем не заперечується факт сплати позивачем суми 117 980,50 грн. В судовому засіданні було встановлено, що основний договір купівлі-продажу укладений між сторонами не був. На спростування вказаного стороною відповідача докази надані не були. Договором передбачено, що у разі, якщо одна сторона ухиляється від виконання зобов'язань за цим Договором (тобто ухиляється від укладання Основного договору), інша сторона вправі звернутись до суду з вимогою про примушення укласти Основний договір на умовах, визначених цим Договором (п.5.6 попереднього договору). Зобов'язання, встановлені цим Договором припиняються, якщо Основний договір не укладений протягом строку, встановленого цим Договором, або якщо жодна із сторін не направить другій сторони пропозицію про укладення (п.5.7 Договору). Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, на земельній ділянці не ведуться будівельні роботи та позивачу стало відомо про судові спори щодо земельної ділянки. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.07.2013 року розірвано договір купівлі продажу земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] від 30.12.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Давір-Фінанс». Зобов'язано ТОВ «Давір-Фінанс» повернути у власність [PERSON] земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS]. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу положень ч. 1-3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом достовірно встановлено, що позивачем було сплачено відповідачу 127 980,50 грн., в тому числі суму забезпечувального платежу у розмірі 87 824,00,0 грн. на виконання п.5.1 попереднього договору. Відповідно до положень п. 5.1 попереднього договору у випадку невиконання цього договору стороною 1 (відповідачем), вона зобов'язується сплатити протягом 3 (трьох) календарних днів з дати, встановленої в п. 6.1 цього договору, неустойку у гривнях у подвійному розмірі забезпечувального платежу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також застосовуються до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. 24.10.2013 року [PERSON] зверталась до ТОВ «Тренд Компані» із заявою про розірвання попереднього договору від 12.08.2013 року та повернення сплачених коштів. Суду не було надано доказів направлення та отримання вказаної заяви. Крім того, 28.02.2014 року на адресу ТОВ «Тренд Компані» [PERSON] направила заяву в якій зазначала, що оскільки будівництво будинку не ведеться взагалі, щодо земельної ділянки на якій розташований будинок ведуться судові спори, просила згоди на розірвання попереднього договору від 12.08.2013 року та повернення сплаченої суми в розмірі 117 980,50 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з не укладенням із вини відповідача основного договору у встановлений строк, Попередній договір припинив свою дію та відповідач вважається таким, що безпідставно отримав від позивача грошові кошти, які були сплачені ним в рахунок виконання своїх зобов'язань за Попереднім договором Враховуючи те, що під час судового розгляду знайшло своє підтвердження порушення стороною відповідача своїх зобов'язань за попереднім договором, а саме не укладення з вини відповідача договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю самого предмету договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30 156,50 грн. сплачених за попереднім договором грошових коштів, забезпечувальний платіж в подвійному розмірі, що становить 175 648,00 грн. та пеня, передбачена п. 5.1 попереднього договору в розмірі 64 195,50 грн. З урахуванням положень ч. 3 ст. 635 ЦК України та п.5.7. договору, у зв'язку з не укладенням між сторонами Основного договору в строк до 01 березня 2014 року, Попередній договір є припиненим, а тому не потребує додаткового розірвання в судовому порядку, зважаючи на це позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial