Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

19 вересня 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 03 серпня 2005 року відповідачка отримала кредит в розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 31 серпня 2013 року її заборгованість склала 36420,52 грн. Рішенням Березнегуватського районного суду від 16 грудня 2013 року позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто з відповідачки заборгованість за кредитом, в розмірі 5784,41 грн., з яких 3814,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1469,49 грн. - заборгованість за відсотками та 500 грн. - штраф. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області зазначене рішення суду було змінене, стягнуто з відповідачки на користь позивача 25864,59 грн., з яких 9030,98 грн. - заборгованість за кредитом, 15125,78 грн. заборгованість за відсотками та 1707,83 грн. штрафи. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначені рішення судів були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 3 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів (а.с.7,145-149). Відповідно до п. 5.2. умов надання банківських послуг Банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення Клієнта змінювати кредитний ліміт платіжної картки. Згідно п.6.5. вказаних умов відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом та процентами за його користування. У відповідно до п.5.5. правил користування платіжною карткою за користування кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку. Згідно таблиці тарифів, яка є невід'ємною частиною договору, процентна ставка на суму простроченої заборгованості складає 6% на місяць (а.с.81). Пункт 5.10. зазначених правил передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов'язань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобов'язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 31 серпня 2013 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 36420,52 грн., з яких 9030,98 грн. заборгованість за кредитом, 25179,04 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф фіксована частина та 1710,50 грн. - штраф процентна складова (а.с.3-6). Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню, щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом 9030,98 грн., заборгованості за відсотками 25179,04 грн. та штрафу 1710,50 грн. - процентна складова. Вимоги про стягнення штрафу - фіксована частина підлягають задоволенню частково, в розмірі 250 грн., оскільки саме такий розмір передбачений правилами користування платіжною карткою. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial