Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

18 травня 2006 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 50,00 грн. щомісячно. На обгрунтування своїх вимог вказує про те, що з 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка є повнолітньою та продовжує навчатись в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки, є студенткою першого курсу інституту економіки та менеджменту денної форми навчання з 01 вересня 2015 року по червень 2020 року включно. Відповідач на даний час не має постійного місця роботи, має мінливі доходи. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання. В судовому засіданні 07 червня 2016 року оголошувалася перерва. Позивач [PERSON] в судовому засідання пред'явлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення (а.с.16). У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2012 року. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженими в ході судового розгляду свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 03 березня 1998 року, виданого Омитською сільською Радою народних депутатів Зарічненського району Рівненської області (а.с.20), та повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 1999 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області (а.с.9). З довідки Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки за № 01/239 від 12 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 1-го курсу інституту економіки та менеджменту денної форми навчання вказаного університету (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На думку суду, такі обставини у даній справі встановлені. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки ні позивачем, ні відповідачем, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, а відповідач не подав жодних заперечень проти позову, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі, а саме в розмірі 50,00 грн. заробітку відповідача щомісячно. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров'я відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо), судом не встановлена. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст. 10, 11, 60, 80, 88, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved