Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

17 травня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Квартирноексплуатаційного відділу м. Житомира і Житлової комісії військової частини [NUMBER] в частині зняття старшого прапорщика [PERSON] з квартирного обліку військової частини [NUMBER] , скасувати рішення Житлової комісії військової частини [NUMBER] від 19.05.2016 (Протокол №6) в частині зняття старшого прапорщика [PERSON] з квартирного обліку військової частини [NUMBER] та поновити його на квартирному обліку в загальній черзі з 26.02.1992 на отримання житла. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він у військовій частині [NUMBER] проходив військову службу в Збройних Силах України. На підставі його рапорту від 26.02.1992, житлова комісія військової частини [NUMBER] прийняла рішення про зарахування [PERSON] в чергу на отримання житла (витяг з Протоколу №5 від 26.02.1992). Під час засідання комісії, було надано довідку від 26.02.1992 про перевірку житлових умов з висновком про потребу отримання житлової площі. Рішенням засідання військової частини [NUMBER] від 24.01.2004 (Протокол №1) позивач був залишений на квартирному обліку в загальної черзі з 26.02.1992. Рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 19.05.2016 (Протокол №6) за клопотанням КЕВ м.Житомира [PERSON] був знятий з квартирного обліку з тих підстав, що власник житла, з яким останній 04.01.2007 уклав договір найму жилого приміщення 13.11.2011 помер, у зв`язку з чим у власника припинився договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивач залишився зареєстрованим за вказаною адресою і на думку житлової комісії військової частини вважається таким, що забезпечений житлом. Крім того, договір найму житлового приміщення від 09.12.2011 в с. Зороків на думку вказаної комісії не відповідає дійсності. Позивач вважає, що рішенням від 19.05.2016 члени Житлової комісії військової частини [NUMBER] порушили норми Конституції України та вимоги діючого законодавства України. На даний час він має вислугу в Збройних силах України більш ніж 25 років і до цього часу не забезпечений упорядкованим житлом, відповідно до вимог діючого законодавства України. Згідно довідки Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації м. Житомира, за ним не зареєстровані будинки або їх частини у м. Житомирі. Про оскаржуване рішення він дізнався випадково, у кінці вересня 2016 року, на засідання комісії, яке проводилось за його відсутності, він не був запрошений, що позбавило його можливості використати правову допомогу юриста, надавати свої пояснення та документи на спростування клопотання КЕВ м. Житомира щодо зняття його з квартирного обліку. Вказане рішення [PERSON] було оскаржене у Корольовський районний суд м. Житомира в порядку адміністративного судочинства, однак ухвалою цього суду від 29.01.2019 провадження у справі закрито, оскільки його вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства так, як спори про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою судді від 31.05.2019 було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Представники відповідачів заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Військовою частиною [NUMBER] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнає в повному об`ємі за безпідставністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Відповідно до ст.19 того ж Закону, посадові особи винні в порушенні законодавства значеного закону несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 19.05.2016 (Протокол №6), за клопотанням КЕВ м.Житомира, [PERSON] був знятий з квартирного обліку з тих підстав, що власник житла, з яким останній 04.01.2007 уклав договір найму жилого приміщення [INFO] помер, у зв`язку з чим у власника припинився договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивач залишився зареєстрованим за вказаною адресою і на думку житлової комісії військової частини вважається таким, що забезпечений житлом. Відповідно до ст.ст.22, 47 Конституції України, кожен громадянин України має право на житло, а також, його права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Встановлено, позивач дійсно був зареєстрований на підставі Договору найму у будинку [ADDRESS] , власником якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , а новий власник не набув право власності на вказаний будинок. Це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.03.1972, копією паспорту позивача, договором найму житлового приміщення від 04.01.2007 (а.с.10-12). У зв`язку із смертю власника, позивач не має можливості особисто знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. 09.12.2011 позивачем укладений з [PERSON] договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] , який не визнаний недійсним і не розірваний, отже має юридичну силу (а.с.14). Відповідно до Житлового кодексу України, проживання в будинках, які належать громадянам на праві приватної власності по договору оренди, найму (піднайму) не приводить до набування права на постійне користування цим житлом та право власності на нього (ЦК України). На даний час позивач має вислугу у Збройних Силах України більш ніж 25 років і до цього часу не забезпечений упорядкованим житлом відповідно до вимог діючого законодавства України. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №2а-976/09 від 26.11.2009 вже визнавались неправомірними дії Житлової комісії військової частини [NUMBER] щодо зняття позивача з квартирного обліку та поновлення його в житлових правах. Вказана обставина підтверджена і рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2010 (а.с.20-24). Обставини які встановлені вказаними судовими рішенням не підлягають доказуванню по даному позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved