Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

18.04.2018р. до суду заявлено уточнений 18.05.2018р. позов, у якому позивач зазначила, що у шлюбі з відповідачем 11.10.2014 р. у них народився син [PERSON], відповідач працює водієм медичної клініки «Добробут» і регулярно отримує заробітну плату, однак добровільно свій обов'язок по утриманню дитини не виконує, чим порушує її права на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька, позивач не працює і не має можливості повністю утримувати дитину самостійно, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї. (а.с. 19). Відповідач письмово позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно визнав повністю, справу просив розглянути без нього (а.с. 20). З урахуванням позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Доведено, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], відповідач працює водієм медичної клініки «Добробут» і регулярно отримує заробітну плату та може надавати кошти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина, однак добровільно свій обов'язок по утриманню дитини не виконує, чим порушує її права на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач працює водієм медичної клініки «Добробут» і регулярно отримує заробітну плату та може надавати кошти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак добровільно свій обов'язок по утриманню дитини не виконує, чим порушує її права на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька, то для захисту неповнолітньої дитини з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання сина аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини й не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -свідоцтвом серії [NUMBER] відповідно до якого 26.04.2014 р. зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.9); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER], з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.10); -довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 678 від 17.04.2018 р., відповідно до якої на утриманні [PERSON] перебуває її син [PERSON] [INFO] (а.с.11); На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved