Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18 січня 2017 року позивач КС «Хмельницьке кредитне товариство» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.02.2010 року [PERSON] уклав з КС «Хмельницьке кредитне товариство» кредитний договір № 25/10, згідно якого отримав кредит в сумі 5\~000.00 грн. строком на до 17.02.2010 року зі сплатою 48 % річних за користування кредитними коштами. КС «Хмельницьке кредитне товариство» видала відповідачу грошові кошти у розмірі 5\~000,00 грн., у звязку з чим відповідач [PERSON] зобовязаний був погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунку, проте відповідач [PERSON] сплату по кредиту не здійснює. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 17.10.2011 року в сумі 4193,12 грн., з яких 895,37 грн. заборгованість по відсотках, 3297,75 грн. по кредиту. Отже, з врахуванням вказаного рішення суду від 17.10.2011 року, станом на 31.07.2016 року (за період з 17.10.2011 року по 31.07.2016 року) заборгованість відповідача за кредитним договором складає 6\~440,37 грн., з яких 3691,39 грн. заборгованість по нарахованих процентах, 2748,98 грн. - інфляційних. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 07 липня 2017 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 25/10 від 18.02.2010 року, яка станом на 07.07.2017 року складає 43,21 грн. інфляційні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що зменшені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 18.02.2010 року [PERSON] уклав з КС «Хмельницьке кредитне товариство» кредитний договір № 25/10, згідно якого отримав кредит в сумі 5\~000,00 грн. строком до 17.02.2011 р. зі сплатою 54 % річних за користування кредитними коштами. КС «Хмельницьке кредитне товариство» виконала свої зобовязання по договору та видала відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 5000,00 грн. під 54 % річних за користування ним. Проте, відповідач сплату по кредиту не проводив і тому КС «Хмельницьке кредитне товариство» звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про стягнення боргу. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2011 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь КС «Хмельницьке кредитне товариство» 4193,12 грн. суми неповернутого кредиту та по 57 грн. з кожного відповідача на користь позивача сплаченого судового збору (рішення вступило в законну силу 29.02.2012 року). Проте, станом на 07.07.2017 року за кредитним договором № 25/10 від 18.02.2010 року склалася заборгованість по штрафних санкціях у розмірі 43,21 грн. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про кредитні спілки»\~- кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим законом. У відповідності до ст.1\~п. 3; статті\~5\~ч. 3; ст.\~34\~ч. 1 п.п. 3; ст. 4\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній чи фізичній особі під процент. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів , діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Згідно вимог\~статті 2 частини 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»\~діяльність з надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Позивач має таку ліцензію на надання фінансових послуг за рахунок залучених коштів. Згідно зі ст. ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону Згідно до\~статті 629 Цивільного кодексу України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до вимог\~статті 527 Цивільного кодексу України\~боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої\~статті 1049 ЦК України\~не припиняє обов'язку позичальника по сплаті процентів за користування грошима, передбачені статтею 1048, та сум передбачених\~статтею 625 цього Кодексу. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 р. у справі за № 6-1206цс15. Тому на підставі викладених обставин слід стягнути з відповідача суму заборгованості 43,21 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved