Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

18 грудня 2015 року орган опіки та піклування Шишацького району в особі Шишацької РДА в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суді з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав по відношенню до вищевказаних дітей та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], займається бродяжництвом, постійно змінює співмешканців, дітей не утримує, не цікавиться станом їх здоров'я, залишає дітей без нагляду. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до всіх трьох її малолітніх дітей та стягнути з відповідача на користь батька дітей [PERSON] аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні оскільки захистити інтереси дітей іншим шляхом неможливо. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Пояснила, що відповідач [PERSON] до виконання батьківських обов'язків по відношенню до всіх трьох неповнолітніх дітей ставиться безвідповідально, в зв'язку з чим сім'я перебувала на обліку служби у справах дітей Шишацької РДА з 2012 по 2015 рік та двічі знімалась з обліку в зв'язку зміною місця проживання. Так, відповідач [PERSON] схильна до бродяжництва та постійної зміни співмешканців, при цьому залишає дітей без нагляду на тривалий час (до тижня) запертими у будинку. У цей час догляд за дітьми здійснюється сторонніми особами в тому числі сусідами. На критику з боку органів опіки та піклування, а також інших осіб щодо неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] реагує неадекватно, належних висновків для себе не робить, пріоритетом для неї є не виховання дітей , а влаштування особистого життя. З батьком дітей [PERSON], якого представник позивача охарактеризувала виключно позитивно, [PERSON] проживала періодично. На даний час будинок в якому зареєстрована та проживала [PERSON] разом з дітьми не придатний для проживання оскільки відповідач демонтувала в ньому та здала на металобрухт батареї опалення та котел. В даний час діти проживають разом з батьком у смт. Ромодан Миргородського району. Останній належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до них. Відповідач проживає в тому ж населеному пункті зі співмешканцем, участі у вихованні дітей практично не приймає. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, жодного разу не з'явилась до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї про неможливість прийняття участі в судових засіданнях, заперечень проти позовних вимог не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Представник третьої особи - Сагайдацького старостату Шишацької селищної ради [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, також вважала неможливим захистити інтереси дітей іншим шляхом, ніж позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно них. Надала пояснення аналогічні поясненням представника позивача. Пояснила, що під час виконання нею обов'язків секретаря сільської ради неодноразово ставала свідком того, як [PERSON], залишаючи дітей вдома у с. Сагайдак без нагляду запертими у будинку, наражала їх на небезпеку. До виконання батьківських обов'язків [PERSON] відносилась та відноситься безвідповідально, дітей не доглядає, подовгу залишала запертими у будинку, у теплу пору року одягом дітей не забезпечувала з ціллю не здійснювати його прання, у будинку завжди було не прибрано та мала місце антисанітарія. Взимку 2014 року [PERSON] разом з дітьми проживали в приміщенні літньої кухні, яка опалювалась відкритим вогнем від конфорок та духовки газової плити, що створювала особливу небезпеку для дітей. На будь-яку критику з боку працівників сільської ради та сусідів [PERSON] реагує неадекватно, допускає висловлювання нецензурною лайкою та погрози, належних висновків для себе не робить та свою поведінку не змінює. Наявні кошти витрачає переважно для себе, харчування дітей здійснюється за залишковим принципом. Мати відповідача проживає в Російській Федерації, а тому позбавлена можливості брати участь у вихованні дітей. Третя особа [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Пояснив, що є чоловіком відповідача [PERSON] та батьком їх спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З часу народження дітей їх мати [PERSON] ухилялась від виконання свої обов'язків по веденню домогосподарства, а також батьківських обов'язків по відношенню до дітей, неодноразово залишала останніх без нагляду самих вдома, не цікавилась їх станом здоров'я, дитячі кошти витрачала на власні потреби. На даний час діти проживають разом з ним у с. Ромодан Миргородського району. Мати проживає в смт. Ромодан Миргородського району з співмешканцем, що набагато старший за неї, в першу чергу дбає про влаштування свого особистого життя, а не інтереси дітей. Так, відповідач інколи відвідує дітей на нетривалий час, при цьому участі у їх утриманні не приймає, станом розвитку та здоров'я не цікавиться. Відмовилась здійснювати догляд за дітьми під час того, як він знаходився на стаціонарному лікуванні у Полтавській ОКЛ. Жодного разу не відвідала дітей під час їхнього перебування в Кременчуцькому будинку дитини (під час лікування батька). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Миргородського району в особі Миргородської РДА Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіслав лист про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі (а.с. 47). Прокурор Миргородської місцевої прокуратури Політун І.Г. висловила позицію про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, третіх особі, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], а також в порядку ст. 62, 184 ЦПК України в якості свідка батька дітей [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є відповідно матір'ю та батьком трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: [NUMBER], [NUMBER] від 09.10.2012 та [NUMBER] від 05.06.2014 (а.с. 5-6). 14 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом РАЦС РС Шишацького РУЮ у Полтавській області (а.с.5). Згідно довідки-характеристики Сагайдацького старостату Шишацької селищної ради Полтавської області від 26 листопада 2015 року № 02-18/98 [PERSON] зареєстрована разом з дітьми та періодично проживає в [ADDRESS]. Одружена з 2014 року з [PERSON], але з ним не проживає. [PERSON] не займається вихованням дітей, часто надовго зникала в невідомому напрямку, веде бродячий спосіб життя, постійно змінює співмешканців, не працює підсобного господарства не утримує, земельна ділянка не оброблялась та заростає бур'янами, подвір'я і будівлі занедбані, з її вини розморожене опалення. Антисанітарія в житловому будинку, літній кухні та на подвір'ї. Неодноразова в сільську раду та до правоохоронних органів поступали скарги від чоловіка та сусідів про те, що [PERSON] часто залишає дітей самих вдома, відвідує дискотеки або десь зникає на невизначений період. Під час обстеження сім'ї переважно матері не було вдома, діти були закриті самі в будинку. Діти брудні, бліді, постійно просяться на руки. Всі троє дітей не привчені справляти свої потреби в горщик, а тому справляють їх на підлогу, ліжка та в інших місцях. При обстеженні комісією було неодноразово виявлено, що діти майже постійно влітку були закриті в будинку, виглядаючи матір лазили по вікнах , стукаючи у шибки. Для того, щоб не прати дитячі речі діти ходили голі і босі. Часто родину відвідували сумнівні особи, яки допускають розпивання спиртних напоїв при малолітніх дітях. На зауваження [PERSON] не реагує, виправдовується, перекладає вину на інших (а.с.7). Викладені у довідці характеристики відомості повністю підтверджуються даними актів обстеження житлово-побутових умов відповідача [PERSON] (а.с.84-86), поясненнями представника позивача [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON], а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Так допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є фахівцем із соціальної роботи Шишацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі ЦСССДМ) та за родом своєї діяльності здійснювала обслуговування території Сагайдацької сільської ради. Сім'я [PERSON] перебувала на обліку в центрі, як сім'я яка опинилась в складних життєвих обставинах з 02 грудня 2013 по березень 2015 року та з 29 вересня 2015 по 16 жовтня 2015 року. Знімалась з обліку в зв'язку з переїздами в іншу місцевість. Весь період перебування сім'ї на обліку здійснювався її соціальний патронаж, родина отримувала соціально-педагогічні та інформаційні послуги, з матір'ю проводились роз'яснювальні та виховні бесіди щодо належного виховання дітей. Матір дітей [PERSON] безвідповідально відноситься до виховання дітей, надовго залишає їх самих у будинку, не дбає про їх безпеку, не цікавиться їх вихованням, проживає зі співмешканцями на що надходили неодноразові скарги від сусідів та батька дітей. При періодичному відвідуванні житла [PERSON] свідок помітила, що з будинку зниклі (були продані) деякі меблі, котел. Досить часто в хаті було брудно, а діти мали неохайний вигляд. Спілкуючись з [PERSON] та [PERSON] телефоном свідок отримала інформацію, що діти проживають разом з батьком [PERSON], якого вона охарактеризувала позитивно, в с. Ромодан Миргородського району. Мати дітей на даний час проживає в цьому ж населеному пункті зі співмешканцем, у вихованні та утриманні дітей участі не приймає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає в [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] Заначила, що остання неодноразово залишала дітей самих запертих у будинку наражаючи їх на небезпеки, отримані на дітей гроші витрачала на власні потреби, веде розгульний спосіб життя, домогосподарством не піклується, в будинку має місце антисанітарія, він взагалі не пристосований для проживання дітей, діти весь час брудні та голодні. На будь-яку критику в свій адрес [PERSON] реагує неадекватно, належних висновків для себе не робить, свою поведінку не змінює. Викладені у довідці характеристиці відомості, а також повідомлені учасниками судового розгляду та свідками обставини підтверджуються також відповідними письмовими документами. Так, 10 липня 2015 року рішенням виконавчого комітету Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області в № 18 «Про неналежне виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON].» останню було попереджено про недопустимість ухилення від виконання обов'язків в частині виховання, догляду та утримання малолітніх дітей та остання навіть вжила деяких заходів направлених на виправлення ситуації, що підтверджується даними акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 21 липня 2015 року (а.с. 8). В вересні 2015 року малолітні діти вибули в с. Ромодан Миргородського району Полтавської області за місцем проживання їх батька [PERSON], що встановлено з листа виконавчого комітету Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 22 вересня 2015 року № 3512 (а.с.9). Як встановлено з листів служби у справах дітей Миргородської РДА Полтавської області від 12 жовтня 2015 № 0-33/305 та від 18 січня 2016 року № 01-38/506 рішенням виконкому Ромоданівської селищної ради Миргородського району було вилучено та влаштовано на обстеження до дитячого відділення Миргородської ЦРЛ малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Мати дітей [PERSON] залишила дітей у хворого батька і зникла у невідомому напрямку. На телефонні дзвінки не відповідає, з дітьми не спілкується. Гр. [PERSON] запрошувалась у телефонному режимі на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Миргородській РДА, яке відбувалось 11.11.2015, але не з'явилась. Батько дітей [PERSON] проживає в с. Ромодан Миргородського району Полтавської області в листопаді 2015 року не міг виконувати належним чином батьківські обов'язки за станом здоров'я - перебував на лікуванні у хірургічному відділенні ПОКЛ. В зв'язку з викладеним розпорядженням голови Миргородської РДА від 11.11.2015 № 198 дітей влаштовано до Кременчуцького спеціалізованого будинку дитини. Станом на 18 січня 2016 року діти проживають разом з батьком та за розпорядженням голови Миргородської РДА від 09.12.2015 року № 217 повернуті батькові (а.с.10, 47). Згідно наданого Миргородською РДА акту від 18 січня 2016 року про обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], що проживає по [ADDRESS] встановлено, що всі троє дітей проживають разом з батьком. Місце проживання матері не відомо. В будинку є всі умови для проживання дітей (а.с.47). Статтею 150 СК України визначено коло обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК). Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК). Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно приписів ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У своєму висновку від 27 січня 2016 року № 01-25/25 орган опіки та піклування Шишацького району Полтавської області в особі Шишацької РДА прийшов до категоричного висновку про необхідність позбавлення громадянки [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як такої, що самоусунулась від утримання та виховання дітей та ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.56). Згідно ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно листа-відповіді Шишацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 26.02.2016 № 01-07/66 сім'я [PERSON] перебувала на обліку та під соціальним патронажем ЦСССДМ, як сім'я яка опинилась в складних життєвих обставинах з 02 грудня 2013 року. У березні 2015 року знята з обліку в зв'язку з переїздом. 29.09.2015 року знову взята на облік та знята 16.10.2015 року в зв'язку з переїздом. За час перебування під патронажем сім'я [PERSON] отримувала соціально-педагогічні та інформаційні послуги, з метою підвищення батьківського потенціалу та спонукання матері до виконання батьківських обов'язків, проводились роз'яснювальні та виховні бесіди щодо належного виховання дітей. До роботи з родиною залучались суб'єкти соціальної роботи: сільська рада, дільничний інспектор міліції, Сагайдацька амбулаторія загальної практики сімейної медицини. На контакт із суб'єктами соціальної роботи [PERSON] йшла неохоче. Ігнорувала надані поради та рекомендації. Починаючи з серпня 2015 року діти проживають разом з батьком в с. Ромодан Миргородського району. Мати дітей практично не відвідує, не цікавиться їхнім життям, не бере участі у їх догляді та вихованні (а.с.74). Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Тобто такий захід може бути застосований лише коли вичерпані інші заходи впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків. Як встановлено судом з пояснень учасників судового розгляду, показань свідків, а також з матеріалів справи, з часу народження дітей відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню всіх трьох дітей, не забезпечує належним чином їх щоденні потреби, не дбає про їх безпеку, не цікавиться станом їх здоров'я та не приймає участь у їх вихованні, вважаючи приоритетним влаштування особистого життя. Мали місце неодноразові факти залишення відповідачем дітей без нагляду на тривалий час запертими у будинку, що могло призвести до трагічних наслідків. Незважаючи на роз'яснювальну та профілактичну роботу та інші заходи превентивного характеру, що були вжиті в межах компетенції працівниками Сагайдацької сільської ради (Сагайдацького старостату) Шишацького району Полтавської області, Ромоданівської селищної ради Миргородського району, служб у справах дітей Шишацької та Миргородської РДА, фахівцями Шишацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON] належних висновків для себе не зробила та продовжує ухилятись від виконання батьківських обов'язків по вихованню всіх трьох дітей. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним застосувати до [PERSON] такий крайній захід впливу, як позбавлення її батьківських прав по відношенню до всіх трьох дітей, оскільки інші передбачені вимогами СК України заходи не забезпечать зміну нею своєї поведінки та належне виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд виходив з наступного. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що малолітні діти [PERSON] в силу своїх природних потреб, віку та стану розвитку потребують належного утримання з боку обох батьків, а мати дітей такого утримання їм в добровільному порядку не надає, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі, що визначений у позовній заяві. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК та повністю покладає їх на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем було заявлено дві повні вимоги (майнового та немайнового характеру), а при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» - судовій збір у розмірі 1102,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved