Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

19.04.2018 року до суду звернувся позивач ПТ ЛОМБАРД «КЕШ [PERSON]І І КОМПАНІЯ» з позовом до [PERSON], про стягнення боргу та відсотків за договором. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 подана позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення встановлених недоліків. 07.05.2018 року позивачем усунені недоліки позовної заяви 14.06.2018 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2018 року відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 26.09.2018 року . Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 9000 грн., основного боргу; 300 грн., - інфляційних витрат; 8833.50 грн. - відсотків за користування кредитом; та 93.20 грн., - 3% річних, а всього 18226.70 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: згідно договору про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.10.2017 року позивач надав відповідачці [PERSON], кредит в розмірі 9000 грн., строком користування 25 діб, дата повернення 13.11.2017 року під зобов'язання зі сплати за користування кредитом 237.25% річних або 0.65% за кожен день користування коштами. Відповідно до п. 4 укладеного договору відповідач взяла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк, зазначений в договорі, забезпечити своє зобов'язання із повернення кредиту та сплати відсотків шляхом надання в заставу власного майна, у разі прострочення зобов'язання сплатити інфляційні витрати кредитора. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та 20.10.2017 року надав позивачу грошові кошти в сумі 9000 грн. На виконання своїх зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.10.2017 року. Того ж дня позивачем та відповідачем укладений договір про заставу рухомого майна № 033-007311, згідно умов якого відповідач за специфікацією № 1 передала в заставу лом ланцюга 585 проби в кількості 1 шт.., вагою 16.19 гр., оціночною та договірною заставною вартістю 9794.95 грн. Згідно умов укладеного договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі порушення боржником зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту, заставодержатель звільняється від відповідальності за втрату предмета застави, що має докази, що це сталося внаслідок непереборної сили. Підписуючи договір застави відповідач підтвердила, що заставне майно здобуте законним шляхом та належить їй, а не третій особі. В порушення умов договору про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.101.2017 року. позивачеві кошти не повернені до цього часу, не сплачені відсотки за користування кредитом. Наразі позивач, як кредитор за кредитним договором, позбавлений права звернення стягнення на предмет застави, оскільки до протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 14.11.2017 року, старшим слідчим Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON]М, у зв'язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження № 12017040430001261 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у ПТ «ЛОМБАРД «КЕШ «[PERSON] І КОМПАНІЯ» вилучено лом ланцюга 585 проби у кількості 1 шт. вагою 16.19 гр., оціночною та договірною заставною вартістю 9794.95 грн. Таким чином заборгованість відповідача складає: 9000 грн.. основного боргу; 300 грн., - інфляційних витрат; 8833.50 грн. - відсотків за користування кредитом та 93.20 грн., 3% річних, а всього 18226.70 грн. Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено що\~ між\~ сторонами\~ виникли\~ кредитні\~ правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що згідно договору про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.10.2017 року позивач надав відповідачці [PERSON], кредит в розмірі 9000 грн., строком користування 25 діб, дата повернення 13.11.2017 року під зобов'язання зі сплати за користування кредитом 237.25% річних або 0.65% за кожен день користування коштами, що підтверджується копією договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до п. 4 укладеного договору фінансового кредиту, відповідач взяла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк, зазначений в договорі, забезпечити своє зобов'язання із повернення кредиту та сплати відсотків шляхом надання в заставу власного майна, у разі прострочення зобов'язання сплатити інфляційні витрати кредитора. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та 20.10.2017 року надав позивачу грошові кошти в сумі 9000 грн.,що підтверджується копією квитанції про виплату грошових коштів. На виконання своїх зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.10.2017 року того ж дня позивачем та відповідачем укладений договір про заставу рухомого майна № 033-007311, згідно умов якого відповідач за специфікацією № 1 передала в заставу лом ланцюга 585 проби в кількості 1 шт., вагою 16.19 гр., оціночною та договірною заставною вартістю 9794.95 грн., що підтверджується копією договору про заставу рухомого майна та специфікацією до нього. Згідно умов укладеного договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі порушення боржником зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту, заставодержатель звільняється від відповідальності за втрату предмета застави, що має докази, що це сталося внаслідок непереборної сили. Підписуючи договір застави відповідач підтвердила, що заставне майно здобуте законним шляхом та належить їй, а не третій особі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Позивачем зазначається, що в порушення умов укладеного договору про надання фінансового кредиту ломбардом № 033-007311 від 20.101.2017 року позивачеві кошти не повернені до цього часу, не сплачені відсотки за користування кредитом.Позивачем будь-яких доказів на спростування даного факту не надано. В свою чергу позивач, як кредитор за кредитним договором позбавлений права звернення стягнення на предмет застави, оскільки до протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 14.11.2017 року, старшим слідчим Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON]М, у зв'язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження № 12017040430001261 за ознаками кримінального правопорушення, п передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у ПТ «ЛОМБАРД «КЕШ «[PERSON] І КОМПАНІЯ» вилучено лом ланцюга 585 проби у кількості 1 шт. вагою 16.19 гр., оціночною та договірною заставною вартістю 9794.95 грн., що підтверджується копією ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів від 13.11.2018 року та протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 14.11.2017 року. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України - Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~ \~ \~Враховуючи,\~що \~відповідач не\~ виконала\~зобов'язання\~по поверненню\~кредитних коштів,\~а позивач\~ позбавлений\~ можливості\~відновити \~своє \~фінансове \~ становище\~за рахунок\~ звернення\~ стягнення\~на предмет\~ застави,\~ суд\~ приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений \~ \~ \~ \~ ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту, відсотках, та відшкодуванню збитків. Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач підписавши договір про надання фінансового кредиту, погодилася з його умовами. \~ \~ За\~ вищевикладених\~обставин,\~суд \~ вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кредитні кошти в сумі 9000 грн., та нараховані відсотки за період з 20.10.2017 року по 19.03.2018 року в сумі 8833.50 грн. Щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох в відсотків річних суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, 2 ст. 625 ЦК України - \~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~ 18\~ Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Враховуючи, що між сторонами виникло грошове зобов'язання, яке відповідачкою належним чином у встановлений строк не виконане, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування спричинених йому збитків у вигляді сплати індексу інфляції та трьох відсотків річних. За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і в даній частині та стягнути з в відповідача на користь позивача суми індексу інфляції та 3% річних за період з 20.10.2017 року по 19.03.2018 року, а саме: - 300 грн., інфляційні втрати; - 93.20 грн.. три відсотки річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved