Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

19.05.2020 року Публічне акціонерне товариство ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Київського апеляційного суду із зазначеним позовом для визначення підсудності. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 25.05.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду було визначено підсудність зазначеного позову Солом`янському районному суду м. Києва. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 17 589,10 доларів США та судовий збір. У позові посилається на те, що 27.12.2007 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2203-86-16/USD, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, сума кредиту складала 30 000,00 доларів США; процентна ставка - 12,9 % річних; строк повернення кредитних коштів - до 24.12.2027 року. Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі. В порушення умов договору відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 06.06.2019 року має заборгованість у розмірі 17 589,10 доларів США, яка складається з: - 2 154,69 доларів США - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015; - 15 434,41 доларів США - заборгованість за кредитом. З урахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити. 11.10.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 03.06.2020 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 27.08.2020 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про усунення недоліків. Ухвалою суду від 09.09.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте як вбачається з матеріалів справи, представник у позовній заяві просить суд провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, виклик за їх місцем перебування є неможливим, так-як з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2203-86-16/USD, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 20-21). Відповідно до п.1.1 Банк надає Позичальнику кредит, в сумі 30 000,00 доларів США, строком з 27.12.2007 року по 24.12.2027 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9 % річних. Встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 06.06.2019 року має заборгованість у розмірі 17 589,10 доларів США, яка складається з: 2 154,69 доларів США - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015; 15 434,41 доларів США - заборгованість за кредитом (а.с. 9). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та усіх комісійних платежів у передбачені цим договором строку, п. 3.3.1. кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за договором належним чином. Відповідно до п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Кредитному договору № 2203-86-16/USD від 27.12.2007 року у розмірі 17 589,10 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 7 075,59 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved