Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

17.12.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що 20.01.2018 р. між нею та відповідачем було укладено договір № SK/SP 0141. За умовами вказаного договору, продавець зобов'язався передати у власність покупця товари в асортименті та в кількості, що встановлені договором, а покупець зобов'язався прийняти товари та сплатити за нього певну грошову суму, визначену договором (ціну) (п.1.1). Асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна сума угоди визначаються в переліку № 1 (специфікації), що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2). Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 зазначеного договору, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар належної якості і в обумовленому цим договором асортименті. Відповідно до п.п.3.1.2 п.3.1 договору, покупець зобов'язується оплатити вартість товару, що становить 23 818 грн. Характеристики та назва товару (металопластикові конструкції) було визначено сторонами в специфікації № SK/SP 0141 від 20.01.2018 р. Загальна вартість товару становить 23 818 грн. Надалі за умовами договору слідує, що покупець зобов'язаний не пізніше 31 робочого дня забезпечити відвантаження і доставку товару за адресою покупця або іншого вантажоодержувача, зазначеного покупцем в договорі після виконання п.3.1.2. (п.3.2.1). Оплата за придбаний товар здійснюється протягом 20 календарних днів з дня внесення задатку (п.3.2.2). П.3.2.2 - забезпечити розвантаження і приймання проданого товару. У разі відмови від приймання товару вартість повторної доставки оплачується покупцем у розмірі 500 грн. Покупцем сплачено на користь продавця наступні суми грошових коштів: 20.01.2018 р. - 2000 грн. (завдаток); 22.01.2018 р. - 10 000 грн.; 13.02.2018 р. - 2000 грн.; 13.03.2018 р. - 2000 грн.; 11.04.2018 р. - 2000 грн.; 08.05.2018 р. - 2000 грн.; 11.06.2018 р. - 2000 грн.; 10.07.2018 р. - 1818 грн. Загальна сума сплачена на користь продавця - 23 818 грн. Враховуючи, що 10.07.2018 р. покупцем була оплачена повна вартість товару, продавець зобов'язаний був поставити товар у строк не пізніше 22.08.2018 р. (31 робочий день). Однак на день зверенння до суду з даним позовом, продавець не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання договору. 23.11.2018 р. [PERSON] було отримано вимогу позивача про усунення порушень умов договору, яка залишена без уваги. Сума грошових коштів, що підлягає стягненню на користь позивача складає: 23 818 грн. - сума сплачених коштів; пеня 2644,02 грн. (23818 грн. х 0,1 % х 111 днів прострочки, підстава п.4.3 договору); 3 % річних за період з 23.08.2018 р. по 12.12.2018 р. - 217 грн. (підстава ст.625 ЦК України); інфляційні витрати за період з 23.08.2018 р. по 12.12.2018 р. - 865, 14 грн. (підстава ст.625 ЦК України). Посилаючись на ст.ст.1, 4, 8, 10, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст.6, 11, 22, 203, 215-216, 509, 526, 530, 626-631, 655, 656, 663, 665, 1166 ЦК України, [PERSON] просить розірвати договір № SK/SP 0141, укладений 20.01.2018 р. між нею та ФОП [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь 27544,16 грн., як відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді від 18.01.2019 р. відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14.02.2019 р. 14.02.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 19.03.2019 р. 19.03.2019 р. розгляд справи відкладено на 11.04.2019 р. через першу неявку в судове засідання відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України справу було розглянуто за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2018 року між замовником [PERSON] та виконавцем ФОП [PERSON] укладено договір № SK/SP 0141 (а.с.11). За умовами вказаного договору, продавець зобов'язався передати у власність покупця товари в асортименті та в кількості, що встановлені договором, а покупець зобов'язався прийняти товари та сплатити за нього певну грошову суму, визначену договором (ціну) (п.1.1). Асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна сума угоди визначаються в переліку № 1 (специфікації), що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2) (а.с.12). Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 зазначеного договору, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар належної якості і в обумовленому цим договором асортименті. Характеристики та назва товару (металопластикові конструкції) було визначено сторонами в специфікації № SK/SP 0141 від 20.10.2018 р. Загальна вартість товару становить 23 818 грн. Відповідно до п.п.3.1.2 п.3.1 договору, покупець зобов'язується оплатити вартість товару, що становить 23 818 грн. За умовами договору слідує, що покупець зобов'язаний не пізніше 31 робочого дня забезпечити відвантаження і доставку товару за адресою покупця або іншого вантажоодержувача, зазначеного покупцем в договорі після виконання п.3.1.2. (п.3.2.1). Оплата за придбаний товар здійснюється протягом 20 календарних днів з дня внесення задатку (п.3.2.2). Покупцем сплачено на користь продавця наступні суми грошових коштів: 20.01.2018 р. - 2000 грн. (завдаток); 22.01.2018 р. - 10 000 грн.; 13.02.2018 р. - 2000 грн.; 13.03.2018 р. - 2000 грн.; 11.04.2018 р. - 2000 грн.; 08.05.2018 р. - 2000 грн.; 11.06.2018 р. - 2000 грн.; 10.07.2018 р. - 1818 грн. (а.с.13, 15, 16). Загальна сума сплачена на користь продавця - 23 818 грн. Враховуючи, що 10.07.2018 р. покупцем була оплачена повна вартість товару, продавець зобов'язаний був поставити товар у строк не пізніше 22.08.2018 р. (31 робочий день). Однак продавець не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.ст.530, 626, 629 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін); договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України). Положеннями ст. 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач свої зобов'язання за договором № SK/SP 0141 від 20.01.2018 р. виконав у повному обсязі, а відповідач ухиляється від виконання умов договору, строк виконання якого сплив. Доказів протилежного в процесі розгляду справи не було надано (ст.ст.12, 81 ЦПК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача в частині розірвання договору та стягнення матеріальної шкоди обгрунтовуваними та такими, що підлягають задоволенню, а тому слід розірвати договір № SK/SP 0141 від 20 січня 2018 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивача 27 544,16 грн., згідно наданого позивачем розрахунку, який в процесі розгляду справи не спростований. У відповідності із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.2005 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, завдало позивачу негативних емоцій та переживань, душевних страждань, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, та стягнує на користь позивача 2000 грн. Оскільки, позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати у розмірі 704,80 грн., на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial