Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] і є власником особового рахунку на вказану квартиру. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ЖРЕО-408, що є структурним підрозділом Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». Позивачка зазначає, що належний поточний ремонт будинку в якому вона проживає не проводився відповідачем вже досить довгий час, внаслідок чого з 2001 року у квартирі позивачки під час навіть не сильного дощу і танення снігу постійно протікає стеля, що призводить до систематичного залиття квартири. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка вказує, що 17 та 30 травня 2014 року вона зверталась до диспетчерської служби Дніпровського району міста Києва з приводу проникнення води крізь стики перекриття стелі 1-ї кімнати у вищевказаній квартирі але вказане звернення залишилось без відповідної уваги. 06 червня 2014 року позивачка звернулась з заявою до начальника ЖРЕО-408 по причині повторного залиття квартири. У заяві від 06 червня 2014 року позивачка просила створити відповідну комісію та направити її протягом двох днів в квартиру для складання акту затоплення першої кімнати через проникнення води крізь стики перекриття стелі та протягом п'яти днів усунути протікання стелі і скласти відповідний кошторис для відшкодування негативних наслідків затоплення квартири. Як зазначає позивачка, в той же день, тобто 6 червня 2014 року відповідач надав відповідь на заяву в якій повідомив, що 06 червня 2014 року були проведені роботи по відновленню цілісності покрівлі в межах розташування її квартири. Також в цей же день було проведено обстеження залитої квартири та складено відповідний акт. У вказаному акті зазначається, що під час обстеження було встановлено факт залиття квартири, а саме: в кімнаті 1 мало місце залиття з покрівлі стелі та стін, на стелі та стінах присутні сліди залиття. При цьому, позивачка зазначає, що окрім проведення зазначеного обстеження та повідомлення про нібито проведення ремонту покрівлі, працівники ЖРЕО-408 взагалі не розглядали питання матеріальної компенсації збитків завданих внаслідок залиття. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 09 липня 2014 року вона особисто передала в ЖРЕО-408 запрошення на огляд квартири з метою оцінки завданих внаслідок затоплення збитків. Огляд було призначено на 14 годину 00 хвилин 11 липня 2014 року. За твердженням позивача, 11 липня 2014 року професійним незалежним оцінювачем [PERSON] в присутності головного інженера ЖРЕО-408 та самої позивачки було проведено огляд залитої квартири. За результатами обстеження та огляду було складено відповідний акт та зроблені фотографії наявних пошкоджень стелі та стін у кімнаті 1, а також було зафіксовано наявність плям бурого кольору на поверхні підвісної стелі, часткове відставання шпалер від стін в куті кімнати та плями бурого кольору на їх поверхнях, бурі плями на поверхні багетів. Як зазначає позивач, 16 липня 2014 року названим оцінювачем було складено звіт оцінки збитків і відповідно до його змісту, вартість майнової шкоди, завданої позивачу в результаті залиття квартири за цінами і станом на час експертного дослідження становить 15519 гривень ОО копійок. 21 липня 2014 року позивачка надала ЖРЕО-408 заявку-запрошення на підписання акту-претензії. Представників ЖРЕО-408 було запрошено для складання та підписання зазначеного акту 24 липня 2014 року. До заявки було додано проект акту-претензії. У зв'язку з неприбуттям представника ЖРЕО-408 для підписання вказаного акта-претензії, 24 липня 2014 року акт-претензія була підписана позивачкою та двома іншими споживачами послуг ЖРЕО-408 та особисто передано в ЖРЕО-408. Позивачка зазначає, що в акті-претензії вона вимагала від ЖРЕО-408 відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду, усунути наявні порушення та компенсувати понесені внаслідок залиття збитки в сумі 15519,00 грн. Позивачка вказує, що в це й же день акт-претензія була передана нею до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, однак залишилась без відповіді та задоволення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначає, що неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків, а саме відмова від проведення належного ремонту конструктивного елементу багатоквартирного будинку по [ADDRESS] - даху будинку та його покрівлі, призвело до залиття її квартири та спричинило позивачці матеріальну шкоду. За таких умов позивачка вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй 15519,00 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а також 900,00 грн. сплачених позивачкою грошових коштів за отримання звіту оцінки збитків у відповідності до положень ст. 22 ЦК України. Також позивачка посилається на те, що бездіяльністю відповідача їй завдана і моральна шкода. Зокрема, позивачка вказує, що описаний випадок залиття квартири по причині неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків по ремонту покрівлі даху в будинку [ADDRESS] не є поодиноким і починаючи з 2001 року працівники ЖРЕО-408 безпідставно ігнорували вимоги та звернення мешканців квартири [ADDRESS] з приводу ремонту покрівлі. За твердженням позивача, фактично з 2001 року при майже кожному дощі чи при таненні снігу стеля та стіни квартири піддаються залиттю. На думку позивача, викладене дає підстави стверджувати, що відповідач своєю бездіяльністю завдав їй моральної шкоди, що виразилось в моральних стражданнях з приводу протиправної поведінки, направленої проти позивачки та членів її сім'ї. Позивачка зазначає, що по причині фактично повної бездіяльності працівників відповідача, вже на протязі багатьох років кожен раз коли починається дощ чи приходить період танення снігу, вона змушена чекати затоплення і саме тому вже багато років вона не може зробити нормальний, якісний ремонт у квартирі, оскільки через два-три місяці квартиру знову затопить і всі старання будуть без результативними. Також позивачка вказує, що саме тому що протягом багатьох років вона була фактично позбавлена можливості повністю розпоряджатись власним житлом, покращувати його, враховуючи постійні затрати на усунення наслідків затоплення. через безсонні ночі самої позивачки та членів її сім'ї, причиною яких стало надокучливе капання води та погроза чергового затоплення, через постійний запах вологи в одній з кімнат квартири, позивачка вважає, що їй завдано моральної шкоди на суму 5000,00 грн. До початку судового розгляду позивачка та її представник звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача на позовну заяву зі змісту яких вбачається, що відповідач визнає заявлений позов частково у розмірі 1583,00 грн. матеріальної шкоди. Так, відповідачем зазначено, що чинним законодавством України на відповідача покладено обов'язок проводити при необхідності поточний ремонт конструкцій даху, покрівлі будинку, несучих стін, міжповерхових перекриттів тощо. При цьому, відповідач вказує, що 17 та 30 травня 2014 року позивачка дійсно зверталась Диспетчерської служби Дніпровського району м. Києва (заявки №88150. №104644) з приводу проникнення води крізь стики перекриттів у квартиру [ADDRESS]. Працівниками ЖРЕО 06.06.2014 року були проведені роботи по відновленню цілісності покрівлі в межах розташування квартири позивачки. Також, 06.06.2014 року ЖРЕО-408 було проведено комісійне обстеження кв. [ADDRESS] на предмет залиття квартири з покрівлі та складено відповідний акт. Відповідач зазначає, що за змістом вказано акту: в кімнаті 1(5) має місце остатки сліду від залиття з покрівлі стелі та стін; на момент перевірки плями на стелі та стінах сухі; відшарування шпалер після залиття не виявлено; на стелі видніються сліди залиття площею 0,5 кв.м. Відповідач підтверджує, що 09.07.2014 року позивачка особисто передала в ЖРЕО-408 запрошення на повторний огляд квартири з метою оцінки завданих збитків внаслідок залиття. 11.07.2014 року вдруге проведено огляд залитої квартири за участі оцінювача [PERSON], головного інженера ЖРЕО-408 [PERSON] та самої позивачки і складено відповідний акт та зроблено фотографії. Відповідач зазначає, що за змістом вказано акту: спостерігаються плями бурого кольору на поверхні підвісної стелі загальною довжиною 1,8 пог.м.; часткове відставання шпалер стін в куті кімнати та плями бурого кольору на їх поверхнях; бурі плями на поверхні багетів довжиною 0,8 пог.м. Відповідач зазначає, що на підставі повторного комісійного обстеження 11.07.2014 року працівниками ЖРЕО-408 було складено акт від 12.08.2014 року на предмет залиття квартири заявниці з покрівлі. Відповідач вказує, що за змістом зазначеного акту: стеля кімнати 1(5) підшита гіпсокартоном; покриття стелі - водоемульсійна фарба; присутні незначні відшарування шпалер в куті кімнати №1(5). Відповідач зазначає, що не заперечує того, що залиття квартири відбулось з покрівлі будинку, однак не визнає суми збитків визначених оцінювачем [PERSON], вважає їх розмір завищеним та зазначає, що вказаний оцінювач не має відповідної кваліфікації для визначення вартості матеріального збитку. При цьому, відповідач зазначає, що КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» виконало розрахунки і згідно локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, що складний повноважною, на думку відповідача, особою, яка має відповідний кваліфікаційний сертифікат, сума збитків становить 1583,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що ордер №4381 від 23.04.1988 року на квартиру [ADDRESS] був виданий на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією відповідного ордеру та свідоцтва про смерть (а.с. 7-8). Згідно довідки форми 3 від 13.08.2014 року, позивачка з 13.11.1986 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та є власницею особового рахунку на вказане житло (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2014 року позивачка звернулась до начальника ЖРЕО-408 з заявою в якій просила; створити комісію та направити її за адресою проживання позивача для складання акту затоплення водою першої кімнати внаслідок проникнення води крізь стики перекриття стелі; протягом п'яти днів усунути протікання, а також скласти кошторис робіт задля усунення наслідків протікання або відшкодувати позивачці вартість необхідних робіт (а.с. 35). За результатами розгляду вказаної заяви був складний акт від 06.06.2014 року за участі головного інженера та майстрів РД №1 та ТД №2 за змістом якого, при перевірці звернення встановлено, що в кімнаті 1 має місце залиття з покрівлі стелі та стін. На момент перевірки плями та стелі та стінах сухі, покрівельником ЖРЕО проведені роботи по відновленню цілісності покрівлі в межах розташування квартири заявниці. Відшарування шпалер після залиття не виявлено, на стелі видніються сліди залиття розміром 0,5 кв.м. (а.с. 37). 09.07.2014 року позивачка повторно звернулась до начальника ЖРЕО-408 з проханням направити уповноважену особу для огляду квартири з метою оцінки завданих внаслідок залиття збитків (а.с. 34). За змістом акту від 11.07.2014 року, який складений за участі оцінювача [PERSON], головного інженера ЖРЕО-408 [PERSON] та самої позивачки, вказані особи засвідчили факт пошкодження облаштування квартири [ADDRESS], а саме: спостерігаються плями бурого кольору на поверхні підвісної стелі (загальна довжина 1,8 пог.м.); часткове відставання шпалер стін в куті кімнати та плями бурого кольору на їх поверхнях; бурі плями на поверхні багетів (0,8 пог.м.) (а.с. 15). Згідно звіту оцінки збитків, завданих внаслідок залиття квартири №87/14 від 16.07.2014 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріальної шкоди, завданої позивачці в результаті залиття її квартири [ADDRESS], за цінами і станом на час дослідження, становить 15519,00 грн. (а.с. 11-14). За змістом акту від 12.08.2014 року, складеного головним інженером та майстрами РД і ТД ЖРЕО-408, стеля кімнати 1 підшита гіпсокартоном. Покриття стелі - водоемульсійна фарба. Присутні незначні відшарування шпалер в куті кімнати №1. Потрібно провести ремонтні роботи в кімнаті квартири в таких об'ємах: фарбування стелі водоемульсійною фарбою - 14,80 кв.м.; заміна шпалер вітчизняного виробництва - 35,80 кв.м.; витравлення плям - 0,5 кв.м. (а.с. 59). На підставі вказано акту відповідачем було складено дефектний акт (а.с. 60), а інженером-проектувальником [PERSON] складений локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, за змістом якого, прямі витрати по кошторису склали 1583,00 грн. (а.с. 62). Відповідно до ст. 175, 176 ЖК УРСР, державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов'язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою. Наймодавець зобов'язаний своєчасно провадити ремонт жилих будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, належне утримання під'їздів, інших місць загального користування будинків і придомової території. За змістом ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує, що залиття квартири сталося з даху будинку і працівниками відповідача дах будинку в межах розташування квартири позивачки був в терміновому порядку відновлений. При цьому, відповідач заперечує розмір спричиненої шкоди, що визначена оцінювачем [PERSON] в сумі 15519,00 грн., оскільки вважає, що вказаний оцінювач не має відповідної кваліфікації. В даному випадку відповідач вважає належним кошторис на будівельні роботи, який складений інженером-проектувальником [PERSON] на суму 1583,00 грн. Вирішуючи спір в цій частині суд виходить з наступного. За змістом кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серії [NUMBER] від 27.03.2013 року, [PERSON] є інженером-проектувальником та спроможна виконувати роботи (послуги), пов'язані із створенням об'єктів архітектури, а саме інженерно-будівельне проектування у частині кошторисної документації (а.с. 63). Діяльність вказаного інженера-проектувальника регулюється Законами України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та інших нормативно-правових актів, саме у сфері будівництва та архітектури і жодним чином не стосується повноважень по оцінці завданої матеріальної шкоди. При цьому, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». За змістом ст.ст. 3, 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Згідно ст. 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка вартості завданої позивачу матеріальної шкоди в результаті залиття квартири була проведена оцінювачем [PERSON], який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] від 04.10.2008 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача [NUMBER] від 30.05.2013 року (а.с. 27-29). За наведених обставин, враховуючи також, що в судовому засіданні, яке відбулось 09.09.2014 року представникам сторін було роз'яснено право звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи, однак представники від цього відмовились, зокрема і представник відповідача, який зазначив, що локальний кошторис складений [PERSON] є належним доказом розміру заподіяного збитку і додатково проводити судову експертизу немає потреби, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі визначеному оцінювачем [PERSON], оскільки звіт про оцінку є належним доказом. При цьому, суд не може визнати належним доказом розміру заподіяної шкоди локальний кошторис складений [PERSON], оскільки остання не має права оцінки збитків у відповідності до положень чинного законодавства України. Навіть проведений судом аналіз обох локальних кошторисів складених оцінювачем [PERSON] та інженером-проектувальником [PERSON] показує, що останньою не враховувались різні види робіт, які мають бути проведені та впливають на розмір завданої шкоди, як то демонтаж, розбирання, наступне збирання, встановлення та інше. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що позивачка за проведення оцінки матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 16.07.2014 року оплатила 900,00 грн. (а.с. 30). Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми слід задовольнити, оскільки позивачка зазнала збитків на замовлення звіту про оцінку, з метою відновлення свого правового становища щодо стягнення обґрунтованого розміру завданої матеріальної шкоди. Стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що душевні страждання позивача завдані їй пошкодженням належного останній майна у зв'язку з бездіяльністю відповідача щодо належного проведення поточного ремонту даху будинку, є підставою для стягнення моральної шкоди, суд вважає законними вимоги про стягнення завданої позивачу моральної шкоди. Однак враховуючи принципи розумності, справедливості, співмірності, а також те, що відповідач в терміновому порядку в день звернення провів ремонтні роботи даху будинку, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення моральної шкоди і визначити грошове відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань та ступеня вини відповідача, у розмірі 500,00 грн. Крім того, приймаючи рішення в частині визначення розміру моральної шкоди у сумі 500,00 грн., суд виходить з того, що об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, передані до сфери управління Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації були закріплені на праві повного господарського відання за КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» лише з 02.09.2013 року відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.06.2013 року №335 «Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації». На підставі викладеного,

Outcome: partial