Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

19 березня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає: - шлюб, зареєстрований 11 вересня 2019 року в Київському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 183 між нею, [PERSON] - [INFO] , та [PERSON] - [INFO] - розірвати; - залишити післяшлюбне прізвище « [PERSON] »; - стягнути з відповідача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок. На обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 11.09.2019 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають одну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачем та щодо місця проживання якого між сторонами спору немає. За твердженням позивача, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені близько року, через суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання та розбіжностей у поглядах на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається. Ухвалою від 08 квітня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 29 квітня 2021 року судове засідання відкладене на 17 травня 2021 року у зв`язку з нез`явленням відповідача та відсутністю відомостей про належне його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Постановлено виклик відповідача здійснювати у порядку, визначеному частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою від 17 травня 2021 року у судовому розгляді оголошено перерву у зв`язку з неявкою відповідача. Постановлено виклик відповідача здійснювати у порядку, визначеному частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 03 червня 2021 року відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України був розміщений 18.05.2021, а тому відповідно до приписів частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. 29.04.2021 до суду надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити за її відсутності, прохає позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Рішення ухвалене відповідно до частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 та статті 281 Цивільного процесуального кодексу України під час заочного розгляду на підставі наявних у суду матеріалів за письмовою згодою позивачки. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 вересня 2019 року, виданим Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 183 (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання неповнолітніх дітей у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням думки позивачки суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачку слід надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору № 0.0.2058079944.1 від 19.03.2021 встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача у вказаному розмірі.

Outcome: approved