Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

19.09.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON], відносно неї та стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, перераховуючи їх на особистий рахунок неповнолітньої [PERSON] (особистий рахунок № [NUMBER] ТОБО №10004/0466 Маріупольського філіалу Донецького обласного управління АО «Ощадбанк» ТОБО № 10004/0497/1, р/с 2909601101497 МФО 335106 ОКПО 09334702) та стягнути з відповідача судовий збір, посилаючись на наступне. Позивачка народилася 20.08.2001 року, її батьком є [PERSON]. З дня народження до 2015 року вона проживала в сім'ї своєї матері [PERSON], яку 16.02.2015 року рішенням Старобільського районного суду Луганської області позбавили батьківських прав відносно позивачки. Після чого, вона вимушена була переїхати жити до батька, з яким проживала близько 1,5 років. За час її проживання разом з батьком вона регулярно відвідувала навчальний заклад, не мала зауважень з боку вчителів та брала активну участь в житті школи та класу. Однак, батько не цікавився її успіхами в школі, не відвідував батьківські збори, не підтримував зв'язків з класним керівником, що підтверджується характеристикою Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІП ступенів № 37. Стосунки з батьком у неї склалися погані: між ними часто відбувалися конфлікти, він бив її, лаявся нецензурною бранню, обзивав образливими словами, погрожував їй ножем, кидав в неї каструлями. Батько часто випивав алкогольні напої, після чого до неї ставився агресивно. Між ними не було взаєморозуміння, тому 24.05.2016 року вона пішла з дому та звернулась до благодійної організації «Християнський Фонд «Надія» дитячого центру «Добрий самарянин» з проханням надати їй притулок. За час її перебування у ДЦ «Добрий самарянин», батько нічім їй не допомагав, не цікавився її життям та здоров'ям, з питання повернення її додому не звертався. Крім цього, відповідач не визнає її рідною донькою, та дає письмову згоду на позбавлення його батьківських прав, тому вона не бажає, щоб відповідач був її батьком. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До того ж, в матеріалах справи мається його письмова заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представники третіх осіб - Мангушської районної державної адміністрації Донецької області та Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини викладені у позовній заяві. Суд, вислухавши позивачку, представників третіх сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно наступних підстав: Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14.09.2001 року виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з характеристикою, виданою Маріупольською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 37, [PERSON] є ученицею 9-А класу. Є дисциплінованою та відповідальною, навчається на достатньому рівні. Батько ніякої участі у вихованні дитини не бере та не цікавиться долею дочки, батьківські збори не відвідував та зв'язку з класним керівником не підтримував (а.с.5). Актом обстеження умов проживання за адресою місця мешкання [PERSON] було обстежено умови проживання родини відповідача(а.с.6). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати її. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачена можливість позбавлення батьківських прав у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач не спілкується з дочкою, не піклується про фізичний і розумовий розвиток дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки. Згідно з висновком № 01-28-441 від 17.08.2017 року орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд, враховуючи інтереси дитини, а також те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] - не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток - приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved