Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

18 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві, подану до суду з врахуванням усунутих недоліків вказувала, що вона з 23 жовтня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Покликаючись на те, що відповідач ніде не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хворіє на цукровий діабет, проживає в будинку своєї матері на її мінімальну пенсію, яку витрачають на придбання продуктів, миючих засобів, лікування відповідача, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, по 50 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування підстав позову також покликається на Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та постанову Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189. В судовому засіданні 04 червня 2015 року позивач [PERSON] згідно поданої заяви збільшила розмір позовних вимог, та просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 300,00 грн. щомісяця. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення Зарічненського районного вузла поштового звязку (а.с. 22). У відповідності до п. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2012 року рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 1707/875/2012 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 18 березня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 113490 від 29 березня 2010 року відповідач записаний батьком зазначеної дитини (а.с. 7). З довідки виконавчого комітету Зарічненської селищної ради від 15 травня 2015 року № 2342 вбачається, що малолітня дитина проживає з матірю в смт. Зарічне, вул. Фестивальна, 14 (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище одержувача та платника аліментів, те що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, є особою працездатною, не має інших утриманців. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини саме в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184 СК України, ст. 10, 11, \~60, \~80, 88, 212, 214, \~228, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,

Outcome: approved