Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

19.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності реформованого СБК «Росія» Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області розміром 7,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), як за колишнім членом КСП «Росія». На підставі розпорядження голови Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.07.2018 року дану цивільну справу № 631/810/18 передано до Валківського районного суду Харківської області для розгляду по суті, куди надійшла 20.07.2018 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 17.08.1992 року по 08.11.2000 року працював та був членом КСП «Росія» Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Паювання земель акціонерного сільськогосподарського підприємства «Росія» проводилось у 1996 році. Державний акт серії ХР-21-00-000446 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», був виданий 14.03.1996 року на підставі рішення Сосонівської сільської ради народних депутатів. Позивач зазначив, що у відповідності до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має право на земельний пай, оскільки на момент передачі земель у колективну власність був членом КСП. \~ \~ \~ \~ При зверненні до відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та до [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області отримав відповідь, що сертифікату на право на земельну частку (пай) на його імя не зареєстровано. Як зазначає позивач, йому не було відомо про те, що він не включений до списку членів КСП «Росія» в подальшому реформованого в СБК «Росія», які мають право на земельну частку (пай), в звязку з чим реалізувати своє майнове право протягом всього часу з моменту розпаювання і до звернення до відповідача не мав можливості, оскільки дізнався про неможливість виготовлення сертифікату на право на земельну частку (пай) лише у 2018 році з листа відповідача по справі. Таким чином, не був позбавлений речового права на земельну частку (пай) та це право ніким не оспорювалося. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95, Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, ст.ст.1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.17 Перехідних положень ЗК України, ст.ст.2,4,81,82,96 (у редакції ЗУ №2147-VIII від 03.10.2017 року), просить задовольнити позов, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 25.07.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 30.08.2018 року представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківської області селищний голова [PERSON] просив проводити розгляд справи за його відсутності. При цьому вказав, що не заперечує проти задоволення позову. 05.09.2018 року представник відповідача голова [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] подав відзив на позовну заяву, зі змісту якого у відповідності до ст.ст.1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому\~вказав,\~що паювання земель КСП «Росія» проводилось у 1996 році. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Росія» серії ХР-21-00-000446 видано Сосонівською сільською радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області. У додатку до державного акту - списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», позивач не значиться. Згідно даних книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Росія», сертифікат на право частку (пай) земельної ділянки на імя [PERSON] - не зареєстрований, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відділ у [PERSON] районі від 23.11.2017 року № 29-20-0.23, 26-466/117-17. Зазначив, що під час проведення розпаювання серед членів КСП на загальних зборах проводились жеребкування, де за кожним з членів закріплялась ділянка під певним номером. Таким чином всі вільні ділянки колективної власності закріплені за членами КСП. Посилаючись на п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, вказав, що позивач працював та був членом КСП «Росія» з 17.08.1992 року по 08.11.2000 року, тому має право на земельну частку (пай) із земель КСП «Росія».? Крім того, зазначив, що станом на сьогоднішній день вільних земель реформованого КСП «Росія» не має. Отже, вважає правильним при розгляді справи по суті, вирішити питання щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну частку (пай) із земель запасу [PERSON] селищної ради (Сосонівського старостинського округу № 4). В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини. Представники відповідачів просили проводити розгляд справи за їх відсутності. При цьому вказали, що не заперечують проти задоволення позову. 05.09.2018 року представник відповідача голова [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, посилаючись на те, що при розгляді даної справи по суті необхідні дані, що підтверджують факт позивача на отримання земельної частки (паю) із земель, які перебували у колективній власності реформованого КСП «Росія» Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, дані щодо можливості виділення земельної ділянки в натурі, порядок її виділення. Необхідно також вирішити питання, з яких саме земель буде визнаватися право власності на частку (пай). Дану інформацію може надати лиши державний земельний кадастр. Крім того, відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України розпорядником земель сільськогосподарського призначення є державний земельний кадастр. 13.09.2018 року представник позивача адвокат [PERSON] подала відповідь на відзив та клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, в яких вказує, що представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у відзиві зазначив про відсутність заперечень щодо задоволення позову. Однак при цьому, зазначив, що станом на момент розгляду справи вільних земель реформованого КСП «Росія» не має, тому вважає, що при розгляді справи по суті необхідно вирішити питання щодо визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) із земель запасу [PERSON] селищної ради Сосонівського старостинського округу № 4 та звернувся з клопотанням про залучення в якості третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, з чим позивач та його представник не погоджуються з наступних підстав. Предметом позову даної цивільної справи є визнання права на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вирішення питання про виділення в натурі земельної частки (паю) позивачу наявності чи відсутності вільних земель колективної власності чи виділення за рахунок земель державної власності (раніше земель запасу) сільськогосподарського призначення можливе лише в разі наявності документа, що посвідчує право особи на земельну частку (пай). Оскільки позивач не отримав сертифікату про право на земельну частку (пай), а рішення суду, яке набрало законної сили з даного питання відсутнє, вирішення питання за рахунок яких земель буде проводитись виділення земельної частки (паю) в разі задоволення позову, при розгляді даної цивільної справи є передчасним. Відповідно до рішення позачергової XVII сесії VII скликання № 810 від 24.01.2017 року «Про добровільне обєднання територіальних громад» Сосонівська сільська рада увійшла до складу [PERSON] селищної обєднаної територіальної громади. Відповідно до Розпорядження КМУ від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад», та наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.06.2018 року № 4105-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», земельні ділянки сільгосппризначення, розташовані за межами населених пунктів [PERSON] обєднаної територіальної громади, передані у комунальну власність. Як вказує представник позивача, право на земельну частку (пай) позивачем може бути реалізоване за рахунок земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] селищної обєднаної територіальної громади, а за їх відсутності за рахунок земель сільгосппризначення комунальної власності, що може вплинути або порушити права [PERSON] селищної ради, при зверненні до суду відповідачем визначена також [PERSON] селищна рада Нововодолазького району Харківської області. Із зазначених підстав рішення Валківського районного суду Харківської області у справі № 631/810/18, на думку позивача, жодним чином не може вплинути або порушити права Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, тому просить відмовити у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Ухвалою суду від 25.09.2018 року з урахуванням думки учасників судового провадження в задоволенні клопотання відмовлено. Інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], працював у КСП «Росія» Сосонівської сільської ради Нововдолазького району Харківської області з 17.08.1992 року по 08.11.2000 року, що підтверджується фотокопією трудової книжки серії АК № 161309, виданої 17.08.1992 року. Згідно листа відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,26-466/117-17 від 23.11.2017 року державний акт на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» серія ХР - 21-00-00446 виданий Сосонівською сільською радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області. У додатку до зазначеного державного акту на право колективної власності на землю КСП «Росія» [PERSON] не внесений, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого СБК «Росія» сертифікат не зареєстрований. Розмір земельної частки (паю) реформованого СБК «Росія» складає 7,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на мвсцевості). Із листа [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області № 02-32/1950 від 17.07.2018 року слідує, що в додатку до державного акту - списку громадян - членів КСП «Росія», позивач не значиться. В Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Росія», сертифікат на імя позивача не зареєстрований. Згідно норм чинного законодавства на сьогоднішній день не передбачена видача сертифікатів на земельну частку (пай), його копії чи дублікату, в звязку з чим необхідно звернутися до суду з заявою про визнання права власності на земельну частку (пай). Відповідно до Розпорядження КМУ №60-р від 31.01.2018 року та наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4105-СГ від 04.06.2018 року передано [PERSON] селищній об'єднаній територіальній громаді в особі [PERSON] селищної ради у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів [PERSON] селищної обєднаної територіальної громади на території Нововодолазького району Харківської області.? Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-21-00-000446, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17, на підставі рішення Сосонівської сільської ради народних депутатів земельну ділянку площею 4198,9 га передано у колективну власність КСП «Росія» для ведення сільськогосподарського виробництва. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Процес приватизації землі розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі. Абз.2 ч.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Європейський суд з прав людини в своїх рішення, а саме: «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Отже, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) 7,37 в умовних кадастрових гектарах, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, визнання за ним права на земельну частку (пай) не порушує нічиїх інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved