Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

18 грудня 2015 року позивач [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 серпня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок, земельну ділянку, що знаходяться по вул. Підлісній,3 в с. Серединці Шепетівського району Хмельницької області та земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Підлісній,3 в с. Серединці Шепетівського району Хмельницької області. У видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва їй відмовлено у звязку з відсутністю державного акта на право власності на земельну ділянку, який було втрачено за життя спадкодавця. Просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, представник подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач - представник Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій позов визнав, просив справу слухати без його участі. Третя особа представник Серединецької сільської ради в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 11 серпня 2013 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть останньої. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки по вул. Підлісній,3 в с.Серединці Шепетівського району Хмельницької області та земельної ділянки розміром 1,9269 гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва. Позивач, будучи двоюрідною онукою померлої [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Підлісній,3 в с.Серединці Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю державного акта на вказану земельну ділянку, що підтверджується даними повідомлення завідувача державної нотаріальної контори від 08 грудня 2015 року №2655/02-14. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З матеріалів справи слідує, що земельна ділянка, яка входить до спадкового майна належала [PERSON], на праві власності, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку, оригінал якого втрачений, листом Управління Держгеокадастру в Шепетівському районі від 19 листопада 2015 року № 99-28-99.4-761/15-15 про неможливість виготовлення дубліката державного акта та витягом Управління Держгеокадастру в Шепетівському районі з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, з якого слідує, що вартість земельної ділянки, площею 1,9269 га., в с.Серединці Шепетівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] становить 55854,63 грн. Оформивши свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, позивач не може оформити право на спадщину на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва у звязку з втратою документа, що засвідчує право власності спадкодавця. Таким чином порушено цивільне право позивача на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту, шляхом визнання права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved