overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

18.03.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем перебуває у шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов визнав повністю; згоден платити аліменти у розмірі 1/3 частини. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього обов'язку. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 18.03.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

18.03.2014 р. до суду подано заяву про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], який перебуває на обліку в Гайсинському тубкабінеті з приводу туберкульозу легень, ухиляється від лікування, є виділювачем мікобактерій туберкульозу, становить епідеміологічну загрозу для оточуючих, у зв'язку із захворюванням потребує довготривалого трьохмісячного лікування в умовах обласного тубдиспансеру. Представник Гайсинського районного медичного центру первинної медикосанітарної допомоги Топольнюк В.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. За змістом ч.5 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Оскільки за висновком лікарської комісії від лютого 2014 р. [PERSON] перебуває на обліку в Гайсинському тубкабінеті з приводу туберкульозу легень, ухиляється від лікування, є виділювачем мікобактерій туберкульозу і становить епідеміологічну загрозу для оточуючих, то він потребує обов'язкового лікування в умовах протитуберкульозного закладу впродовж трьох місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 07.08.1999 року. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з березня 2003р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати покласти на нього.(а.с.24) Відповідачка також надала заяву, в якій позов визнала, справу просить розглянути без її участі.(а.с.17-18) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, на своє утримання до виповнення малолітній доньці [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2010 року. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вони припинили сумісне проживання. Діти мешкають разом з нею. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за меншою донькою [PERSON], [INFO], ніяких доходів не має. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.2. Згідно довідки №215 від 13.03.2014 року позивач [PERSON] мешкає за однією адресою зі своєю малолітньою донькою [PERSON], [INFO] - а.с.8. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та у відповідності з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215,224-228 ЦПК України від 18.03.2004 року, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 13.12.2003 року. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з лютого 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.19) Відповідач також звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав, а справу розглянути без його участі.(а.с.20) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 08 червня 2005 року. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Вважає, що подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів, а тому шлюбні відносини між ними припинено з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться та проживають вони за різними адресами. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «[PERSON]» В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити на примирення не згодна та вважає що краще буде для всіх розірвати цей шлюб. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та пояснив що причиною цього є відносини позивачки з іншим чоловіком а тому їх подальше сумісне життя є не можливим. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2005 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовим записом № 104. Шлюбні відносини між сторонами припинено з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають за різними адресами. Від даного шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою.(а.с.4) Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони категорично заперечують проти його продовження. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, обоє наполягають на розірванні шлюбу, миритися не бажають, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 28.09.1996 року уклав з відповідачем шлюб, актовий запис №206. Від зазначеного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №206, свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 28.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER], актовий запис №206, слід розірвати. [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах по січень 2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах по січень 2014 року, відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, - а.с.2. Дитина проживає з позивачем, знаходяться на її утриманні, - а.с.3. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини на час навчання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, вказуючи, що рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області її батько [PERSON] виплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. [PERSON] виповнилось 18 років і вона навчається на першому курсі денного відділення Донецького національного медичного університету ім. М.Горького і потребує матеріальної допомоги на час навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про місце, час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлен належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно з довідкою Донецького національного медичного університету ім. М. Горького [PERSON] навчається на першому курсі з строком навчання з 01.09.2013 року по 01.07.2019 року (а.с. 3). Відповідно до ст.ст. 198, 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дітьми 23 років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] за своїм матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу своїй доньки, яка є повнолітньою і продовжує навчання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З наведеного суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст.ст.180-183 СК України, суд визначає розмір аліментів ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставі ст.ст.182, 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником будинку. В її будинку на даний час зареєстрований [PERSON]-її бувший зять. Відповідач в будинку не проживає, і ніколи не проживав,а лише зареєстрований в ньому.Не бере ніякої участі в його утриманні, в будинку немає його речей , зі слів знайомих перейшов на постійне місце проживання в село Зіньківці за місцем реєстрації його батьків,але і там не живе.Просить визнати його таким,що втратив право на житло у її будинку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, що стверджується розпискою, приєднаною до матеріалів справи. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що стверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25000767 від 11.01.2010 року, серія ССР № 602908. З довідки Сокільської сільської ради Кам»янець-Подільського району № 62 від 24.02.2014 року вбачається, що в будинку [PERSON] зареєстрований [PERSON] Відповідач в спірному будинку не проживає, та ніколи не проживав, а лише був зареєстрований в ньому . Факт не проживання [PERSON] в будинку за [ADDRESS],що належить позивачу [PERSON], без поважних причин підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації 31.12.2013 року, 30.01.2014 року, 24.02.2014 року рекомендованим листом поверненим з поштовою відміткою про те, що за вказаною адресою відповідач не проживає та показами свідків [PERSON], [PERSON], даними в судовому засіданні,які пояснили,що відповідача не бачать в селі Сокіл в будинку [PERSON] більше п»яти років. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому згідно ст. 405 ЦК України [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

18.03.2014 року в суд поступила позовна заява, в якій позивач вказує, що відповідач по справі її чоловік з яким вони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2006 року в Семегинівській сільській раді. Актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] Подружнє життя у сторін не склалось, внаслідок чого сторони проживають окремо. Позивачка вказує, що їй самій важко утримувати дитину, а відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи наведене позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], працюючого охоронцем в гіпермаркеті « Епіцентр» аліменти в її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка наведене в позові підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Поясненнями сторін та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2006 р. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]., батьком якого являється відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 02 липня 2010 року. З показів позивачки встановлено, що сторони проживають окремо , дитина проживає з позивачкою і знаходиться повністю на її утриманні , що підтверджується довідкою виданою ВК Семегинівської сільської ради № 82 від 17.03.2014 року. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість оскільки є фізично здоровий та працездатний, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

18.03.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 15.03.2013 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11 Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно в січні 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, і вважає, що шлюб повинен бути розірвано. Просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved