Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

19.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . З [PERSON] вона перебувала в шлюбі з 24.04.1971 року. Перебуваючи в шлюбі вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. 19.02.1990 року шлюб між сторонами було розірвано, проте вони залишись проживати однією сім`єю до моменту його смерті. Проживаючи разом з чоловіком, постійно знаходилась на його утриманні, оскільки він отримував пенсію, яка перевищувала її. Звернувшись до Комунарського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, отримала відмову у зв`язку із відсутністю необхідних документів, а саме свідоцтва про шлюб. Тому, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт спільного проживання з [PERSON] з 25.02.1990 року по 10.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] та перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні [PERSON] доводи, наведені в обґрунтування заяви, підтримала повністю, просила суд заяву задовольнити. Додатково зазначила, що була у шлюбі з [PERSON] з 24.04.1971 року, 19.02.1990 року шлюб було розірвано, проте вони мешкали разом у м. Шахтарськ Донецької області. Їх донька переїхала жити до м. Запоріжжя, тому через деякий час переїхала спочатку до неї вона, а у 2015 року переїхав [PERSON] . Спочатку він мешкав у [PERSON] , а потім переїхав до модульного містечка по [ADDRESS] . Вона з донькою приїздили до нього, допомагали по господарству. У липні 2017 року [PERSON] захворів, його паралізувало. Вона орендувала квартиру за адресою: [ADDRESS] для того щоб його доглядати. [INFO] [PERSON] помер. 22.09.2020 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшло клопотання про розгляд заяви [PERSON] без їх участі, не заперечують проти встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Допитаний у суді свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] подзвонив до неї взимку 2015 року і попросив пожити у неї, вона погодилась. У подальшому [PERSON] оселився в модульному містечку по [ADDRESS] . Влітку 2017 року він захворів і потрапив до лікарні, його паралізувало. З лікарня його забрала [PERSON] з донькою. Останні усі разом мешкали по вул. Степній в м. Запоріжжі і заявник здійснювала за [PERSON] догляд. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 24.04.1971 року [PERSON] та [PERSON] фактично перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 01 (а.с. 11). 19.02.1990 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 14). Згідно довідки № 04-26/3-19262 Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] з 04.08.2012 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до даних довідки УПЗСН ЗМР по Комунарському району від 11.11.2019 року [PERSON] отримувала компенсацію на [PERSON] у період з 13.09.2017 року по 10.08.2019 року. Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 50 від 06.11.2019 року підтверджено, що [PERSON] знаходиться на обліку і отримує пенсію за віком 13\~204 грн. щомісячно (а.с. 7). [PERSON] також знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримує пенсію за віком в розмірі 2\~000 грн. щомісячно (а.с. 16). Зазначене підтверджує, що щомісячний дохід [PERSON] значно більший ніж у [PERSON] , а отже, остання дійсно знаходилась на утриманні. Таким чином, встановлено, що з 13.09.2017 року по день смерті [PERSON] мешкав разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . 15.10.2019 року [PERSON] отримала відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління обслуговування громадян Комунарський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя в переведенні її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника (а.с. 4). Пунктом 1 постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З наданої [PERSON] заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання з померлим їй необхідно для призначення їй пенсії по втраті годувальника. Серед переліку документів, які надаються для призначення пенсії по втраті годувальника, визначеному Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим\~Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за\~№22-1, вказано документи про місце проживання (реєстрації) та про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».\~У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені у заяві [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Отже, вважаю за можливе задовольнити вимоги заявника про встановлення факту її спільного проживання разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу на день його смерті\~ [INFO] .

Outcome: partial