Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

18.06.2020 року [PERSON] звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 18.08.2018 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.09.2019 року, яке набрало законної сили 24.10.2019 року, було розірвано. Разом з тим, в період після розірвання шлюбу, але до спливу десятимісячного строку, відповідач [INFO] народила дитину - Меланію. Відтак при здійсненні реєстрації народження [PERSON] , виходячи з того, що дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, батьками дитини було вказано їх обох. При цьому, дійсний батько дитини не подав заяву про визнання батьківства. На підставі наведеного, у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , її прізвище значиться « [PERSON] », а по батькові зазначено « [PERSON] », батьком записано його - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Однак, ще з кінця лютого 2019 року він з відповідачкою проживали окремо, шлюбні відносини були фактично припинені. В ході розгляду справи про розірвання між ним та [PERSON] шлюбу йому стало відомо про те, що відповідач вагітна від іншого чоловіка. Після народження дитини відповідач повідомила його, що чоловік, який являється батьком її дитини відмовився від визнання батьківства. Таким чином, [PERSON] , [INFO] не є його донькою, оскільки між нами відсутній кровний зв`язок. Враховуючи викладене, просить суд виключити запис про нього - [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 989 про народження дитини [PERSON] , зробленого 21.05.2020 року Луцьким МВ ДРАЦС Західного міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Львів). Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.07.2020 року цивільну справу № 565/753/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису щодо батька дитини було передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с. 26). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі № 565/753/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису щодо батька дитини та призначено підготовче засідання, а також до її розгляду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Відділ ДРАЦС у Волинській області УДР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 37). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2020 року підготовче провадження в цивільній справі № 565/753/20 було закрито та призначено до судового розгляду (а.с. 64). До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 40-41). Відповідач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, відповідно до якої остання зазначила, що позивач [PERSON] не являється біологічним батьком народженої нею дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , а тому заявлені позовні вимоги вона визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Виходячи з наведеного, також вважає за недоцільне призначати у даній справі судову медичну (генетичну) експертизу. Розгляд справи просила проводити у її відсутності (а.с. 60). До початку судового засідання від представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Відділу ДРАЦС у Волинській області УДР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у його відсутності, а при її вирішенні покладається на думку суду (а.с. 42). Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.08.2018 року Вараським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 148). Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.09.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 3). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.05.2020 року Луцьким МВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [INFO] народилася [PERSON] , про 21.05.2020 року що було зроблено відповідний актовий запис № 989. Її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 4). У своїй позовній заяві позивач просить виключити з вищевказаного свідоцтва про народження серії [NUMBER] запис про нього, як про батька [PERSON] , [INFO] , оскільки, як зазначає, він не є біологічним батьком даної дитини, що підтверджує й сама відповідачка. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (1618-15), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07.05.2009 року). Як встановлено судом, у даному випадку відсутня необхідність у проведенні аналізу ДНК на батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , оскільки відповідачка особисто підтверджує ту обставину, що позивач не є біологічним батьком вказаної дитини. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запис) про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ ДРАЦС у Волинській області УДР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про виключення запису щодо батька дитини є підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі. Суд також враховує положення ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачкою позову не порушує законні права та інтереси третіх осіб, в тому числі й її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. ст. 129, 130, 133, 136 СК України,

Outcome: approved