Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

17 травня 2021 року [PERSON] завернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №180 від 11.03.2021 року Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» КМР код ЄДРПОУ 01986546 про притягнення її лікаря-невропатолога КДЦДН [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 11.03.2021 року комісією у складі начальника відділу кадрів Комунального підприємства «Криворізької міської лікарні №1» КМР Дубінської Л.Г., в.о. заступника головного лікаря з медичної частини Комунального підприємства «Криворізької міської лікарні №1» КМР Сіроштан В.В., провідного юрисконсульта Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» КМР Придатченко Ю.В., голови профкому Комунального підприємства «Криворізької міської лікарні №1» КМР Козлова О.Ю., було розглянуто скаргу пацієнтки [PERSON] від 24.02.2021 року, про ненадання їй 23.02.2021 року медичної допомоги, а також про порушення з боку лікаря невропатолога КДЦДН принципів медичної етики. За результатами скарги громадянки [PERSON] та за висновками комісії Комунального підприємства «Криворізької міської лікарні №1», виконуючої обов`язки головного лікаря Латанською І.В. 11.03.2021 року було видано наказ №180 та за порушення посадових обов`язків: невиконання нормативно-правових актів, які регламентують надання вторинної медичної допомоги за електронним направленням, її лікаря невропатолога [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Позивач вважає, що рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним, а наказ про накладення дисциплінарного стягнення підлягає скасуванню. Позивач у позові стверджує, що її не було запрошено на засідання комісії, яке відбувалося 10 березня 2021 року, з протоколом засідання комісії за результатами розгляду скарги [PERSON] вона ознайомилась лише 15 березня 2021 року одночасно з Наказом №180 від 11.03.2021 року про накладення дисциплінарного стягнення. Вважає, що перевірку скарги [PERSON] не можна вважати повною оскільки комісією не було допитано в якості свідків пацієнтів, медичну сестру [PERSON] , сімейного лікаря первинної допомоги [PERSON] які могли підтвердити законність її дій на які позивач посилається в письмових поясненнях від 04.03.2021 року. Позивач вказала, що вона не відмовляла у наданні медичної допомоги громадянці [PERSON] , лише звернула її увагу на відсутність запису в направленні та в амбулаторній картці, що відноситься до компетенції лікаря первинної допомоги [PERSON] . З метою сприяння [PERSON] в отриманні необхідних документів, позивач зателефонувала до сімейного лікаря [PERSON] та з`ясувала, що він також повідомив [PERSON] про необхідність отримання від нього направлення до вузького спеціаліста (лікаря вторинної допомоги), але [PERSON] його рекомендацію проігнорувала. Лікар [PERSON] та завідуюча амбулаторії [PERSON] також погодились з позивачем, що пацієнті [PERSON] для отримання кваліфікаційної медичної допомоги потрібно внести данні в амбулаторну картку, або електронне направлення про попередні рекомендації в лікування про її стан, до прийому лікарем - невропатологом, позивач зазначила, що сам зміст наказу №180 від 11 березня 2021 року вказує на правильність її дій, про необхідність отримання [PERSON] запису до картки. Крім того, на думку позивача, приймання пацієнтів відповідно до часу зазначеному в їх направленнях не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, [PERSON] була прийнята іншим фахівцем, з урахуванням її власного бажання. [PERSON] відвідувала кабінет позивача саме в час прибирання приміщення, згідно графіка поточного прибирання та провітрювання, узгодженого та запропонованого позивачу закладом охорони здоров`я, за підписом завідуючої КДЦД Н КП «КМЛ №1» КМР Собко Л.З. У зв`язку з чим, позивач посилаючись на вимоги ст. 147-149 КЗпП України звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 29) За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 23 червня 2021 року вирішено проводити розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.36) 29 червня 2021 року від в.о. головного лікаря Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня «1» Криворізької міської ради» Латанської І.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому, відповідач зазначила, що позивач по справі [PERSON] працює в КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР на посаді лікаря-невропатолога консультативно-діагностичного центру дорослого населення з 26.01.2013 року. Наказом №180 від 11.03.2021 року за порушення посадових обов`язків і невиконання нормативно-правових актів, які регламентують надання вторинної медичної допомоги за електронними направленнями позивачу оголошено догану. Вважають вимоги позивача про визнання наказу №180 від 11.03.2021 року незаконним та його скасування є безпідставним і таким, що не ґрунтується на вимогам чинного законодавства, що регламентують притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. У відзиві відповідач стверджує, що як свідчить текст наказу №180 від 11.03.2021 року в ньому вказано на протиправність дій позивача із зазначенням конкретних норм законодавства: наказу МОЗ №586 від 28.02.2020 року «Про затвердження Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та на надають медичну допомогу відповідного виду», наказ МОЗ №587 від 28.02.2020 року «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я». Відповідач обґрунтовано визначив вид стягнення та дотримав процедуру і строки притягнення до дисциплінарної відповідальності та ними не порушено строки накладання дисциплінарного стягнення встановлені ст. 148 КЗпП України. Посилаючись на вимоги підпункту 2 пункту 2 Наказу МОЗ України № 586 від 28.02.2020 року з 1 січня 2021 року внесення записів про направлення до електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ) є обов`язковим для всіх закладів охорони здоров`я, тобто, надання відповідачем вторинної (спеціалізовано) медичної допомоги здійснюється за електронним направленням. Комісіє було досліджено електронне направлення лікаря ПМД [PERSON] №6785-7639-5041-8990 від 10.02.2021 року і з`ясовано, що воно відповідає вимогам встановленого Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я та згідно Інформаційного матеріалу Національної служби здоров`я України частина 4 «Електронне направлення». Порядок направлення пацієнтів №586 та Порядок ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення №587 не передбачають необхідність і обов`язковість внесення записів у паперові амбулаторні картки в 2021 році, зазначені Порядки містять обов`язок внесення медичних записів і записів про направлення та рецептів на лікарські засоби лише до Реєстру медичних закладів в електронній ЕСОЗ. Пунктом 10 розділу ІІ Порядку направлення пацієнтів №586 містить вичерпний перелік випадків, коли медична послуга за електронним направленням не надається, однак, вказаний перелік не передбачає такого випадку відмови в наданні медичної послуги, як відсутність амбулаторної картки чи запису в ній. Відповідач у відзиві вказав, що якщо у виконавця електронного направлення, виникла необхідність отримати додаткову інформацію, яка не містить в електронному направленні, але потрібна для надання медичної допомоги, вона має право запитати цю інформацію у пацієнта, лікаря, який видав направлення, інших медичних працівників, зазначені особи повинні сприяти в надані наявної в них інформації виконавцю направлення. Дане право виконавець направлення реалізує під час медичної допомоги, після відкриття медичного епізоду. Однак, відповідач шляхом входу в ЕСОЗ під час засідання комісії встановлено, що електронне направлення №6785-7639-5041-8990 від 10.02.2021 року на момент розгляду скарги пацієнта лишилось непогашеним, епізод надання за ним медичної послуги не відкритий, медична допомога за ним не надана. Таким чином, вимога позивача про внесення запису в паперову амбулаторну карту сімейним лікарем є протиправною, як і збір додаткової інформації про пацієнта до моменту взяття електронного направлення в роботу і відкриття епізоду надання медичної послуги в ЕСОЗ. Крім того, щодо порядку притягнена до дисциплінарної відповідальності та повноти встановлення усіх обставин справи, відповідач посилаючись на вимоги ст. 147-1 КЗпП України та п. 31 Правил внутрішнього трудового розпорядку зазначив, що вказані норми законодавства не містять обов`язку адміністрації підприємства при накладенні дисциплінарного стягнення приймати це рішення в присутності працівників та викликати працівника для отримання усних пояснень. Створена розпорядженням керівника від 24.02.2021 року №2 комісією для розгляду скарги пацієнта не є комісією по трудовим спорам, на який поширюються відповідні правила розгляду звернень. Дана комісія самостійно визначала регламент своєї роботи, обставини, які підлягають встановленню та засоби, якими вони були встановлені. 05 липня 2021 року на адресу суд від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначила, що на своєму робочому місці відкриваючи електронне направлення пацієнта вона не може бачити огляд сімейного лікаря в електронній картці по програмі «Дніпромед», яке використовується в ЦПМСД та саме це послугувала підставою для прохання пацієнта [PERSON] надати їй амбулаторну картку для з`ясування повної інформації про захворювання, оскільки направлення сімейним лікарем [PERSON] було їй надано 10.02.2021 року, а пацієнта прийшла на прийом 23.02.2021 року, тобто можливо, що за цей час вона вжила рекомендації по лікуванню своєї хвороби та вживала або вживає рекомендовані лікарем ПМД медичні препарати, в чому вона і намагалась упевнитись. Прохання до пацієнта [PERSON] про надання амбулаторної картки було озвучено виключно по причині відсутності електронного огляду в електронній картці, а огляд в електронному виді повинен міститися в електронному реєстрі, доступу до якого у позивача не має. Завідувач ЦПМСД [PERSON] зробила огляд хворої та відправила пацієнта до позивача. Однак, у зв`язку з тим, що час який був витрачений на цю процедуру сплив та прийшли інші пацієнти, позивач запропонувала [PERSON] зачекати, що їй не сподобалось та призвело до подальшого конфлікту, у зв`язку з чим і було винесено рішення про притягнення позивача до відповідальності. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради Шокало В.В. заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, зазначив, що позивачем порушено низку наказів, відповідачем було дотримано процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності та посилаючись на зазначені у відзиві заперечення на заявлені позовні вимоги, просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що позивач по справі працює в Комунальному підприємстві «Криворізька міська лікарня №1» КМР на посаді лікаря-невропатолога консультативно-діагностичного центру дорослого населення з 26.01.2013 року, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 20.09.2000 року заведеної на ім`я позивача. (а.с.14-15) Згідно до п. 1.3 та 5.1.1 Посадової інструкції лікаря-невропатолога КДЦДН №1 комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» затвердженої 15.01.2014 року головним лікарем [PERSON] , за погодженням з головою профспілки [PERSON] , лікар-невропатолог консультативно-діагностичного центру дорослого населення, лікар-невропатолог у своїй діяльності керується чинним законодавством України, наказами і розпорядженнями Міністерства охорони здоров`я, департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації та виконкому міської ради, осадовою інструкцією, наказами та розпорядженнями, доручення головного лікаря. Лікар-невропатолог повинен знати чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні акти, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я; організацію неврологічної і нейрохірургічної допомоги, роботу швидкої та невідкладної медичної допомоги. Пунктом 3.6 вказаної посадової інструкції передбачено, що лікар-невропатолог має право призначати та відмінювати лікувально-діагностичні заходи, виходячи даних динамічного спостереження за хворим. Пунктом 4.1 встановлено, що лікар-невропатолог несе відповідальність за надання кваліфікованої спеціалізованої допомоги хворим. З вказаною посадової інструкцією позивач ознайомилась 20.01.2014 року, що підтверджується наявним на ній підписом. (а.с. 16-17) 24 лютого 2021 року [PERSON] звернулась з письмовим зверненням на ім`я в.о. головного лікаря Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» КМР Латанської І.В. та повідомила, що 23.02.2021 року їй не було надано медичної допомоги лікарем-невропатологом КДЦДН [PERSON] за електронним направленням, виданим сімейним лікарем. Також, у вказаному зверненні [PERSON] зазначає, що лікарем [PERSON] було порушено принципи медичної етики при розмові підвищеним тоном та публічним зневаженням роботи сімейного лікаря при інших пацієнтах. Лікар-невропатолог відмовилась її приймати, оскільки не настав час прийому, а потім відмовила у прийомі внаслідок неправильного оформлення, на думку лікаря, електронного направлення і відсутності запису в амбулаторній картці пацієнта. Після внесення записів в паперову форму амбулаторної картки, знову не була прийнята лікарем [PERSON] , яка почала приймати інших пацієнтів. Просила розглянути вказану ситуацію, вважає, що лікар [PERSON] порушує принципи медичної етики, дозволяє собі спілкуватися з пацієнтами на підвищених тонах, обурюючись роботою іншого лікаря в присутності пацієнта, вимагає пояснень пацієнта щодо ведення її медичної картки. (а.с. 8-9) В.о. головного лікаря КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР Латанською І.В. було винесено Розпорядження №2 від 24.02.2021 року на підставі письмової заяви [PERSON] та вирішено створити комісію у складі: голова комісії начальник ВК Дубінська Л.Г. , члени комісії: в.о. заступника головного лікаря Сіроштан В.В., провідний юрисконсульт Придатченко Ю.В. , голова профкому Козлов О.Ю . Комісвії провести розгляд звернення Мюллер від 24.02.2021 року. Результати розгляду надати в.о. головного лікаря до 05.03.2021 року. (а.с. 48) Позивач по справі [PERSON] 04 березня 2021 року надала письмові пояснення в яких зокрема, вона послалася на порушення сімейним лікарем Порядку надання первинної медичної допомоги, затвердженого Наказом МОЗ України від 19.03.2018 року №504, а саме, нібито, він перед оформлення електронного направлення до лікаря-спеціаліста не оглянув пацієнта, не надав їй первинну медичну допомогу, тому вона вимагала від пацієнта повернення до сімейного лікаря, внесення в амбулаторну картку відповідного запису, а вже потім отримати в неї медичну допомогу за електронним направленням. Порушення етики і деонтології категорично заперечувала. Заперечувала факт відмови пацієнтці, але погоджується з тим, що запропонувала взяти направлення згідно чинного законодавства та оглядом сімейного лікаря. Стосовно часу прийому зазначила, що одразу не запросила пацієнтку на прийом через необхідність поточного прибирання кабінету. Вважає, що пацієнткою свідомо був створений конфлікт і раніше вона не одноразово скаржилась на інших лікарів. (а.с. 10-13, 52-55) 10 березня 2021 року комісією створеної розпорядженням в.о. головного лікаря №2 від 24.02.2021 року, вирішено, що лікарем-невропатологом КДЦДН [PERSON] при звернення до неї [PERSON] 23.02.2021 року допущенні порушення: 1) наказу МОЗ №586 від 28.02.2020 року «Про затвердження Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та на надають медичну допомогу відповідного виду»; 2) наказ МОЗ №587 від 28.02.2020 року «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я». Рекомендовано в.о. головного лікаря Латинській І.В. притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за не дотримання нормативно-правових актів в галузі медицини, які регламентують її діяльність, які вона зобов`язана знати і виконувати згідно посадової інструкції, що підтверджується Протоколом заключного засідання комісії з розгляду скарги гр.. [PERSON] (а.с. 6-7, 49-50) Наказом в.о. головного лікаря КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР Латанської І.В. №180 від 11.03.2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» за порушення посадових обов`язків: невиконання нормативно-правових актів, які регламентують надання вторинної медичної допомоги за електронним направленням, лікарю-невропатологу КДЦДН [PERSON] оголошено догану. (а.с. 4-5, 46-47) Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». Так, перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення. Для дисциплінарного проступку характерні певні особливості: суб`єктом дисциплінарного проступку може бути громадянин, який перебуває у трудових правовідношеннях з роботодавцем і порушив трудову дисципліну. Відповідно до спірного наказу суб`єктом дисциплінарного проступку, зокрема, є і позивач, який перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем; суб`єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина працівника. Об`єктом дисциплінарного проступку є внутрішній трудовий розпорядок організації (суспільні відносини, що складаються у процесі його здійснення та охороняються нормами трудового права). Протиправна поведінка працівника полягає у порушенні трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку, спеціальних законодавчих актів, посадових інструкцій, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця. Судом встановлено, що лікарем первинної медичної допомоги амбулаторії ЗПСМ №1 м. Кривий Ріг [PERSON] було створено в електронній системі охорони здоров`я електронне направлення №6785-7639-5041-8990 від 10.02.2021 року пацієнті [PERSON] для планової проведення консультації невролога. З зазначенням діагнозу. Відповідно до пункту 2 Наказу МОЗ України №586 від 28.02.2020 року «Про затвердження Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду» установлено, що за умови наявності відповідної технічної можливості в електронній системі охорони здоров`я внесення записів про направлення до електронної системи охорони здоров`я є обов`язковим: з 01 квітня 2020 року - для всіх надавачів медичних послуг, які уклали з Національною службою здоров`я України договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій на надання медичних послуг; з 01 січня 2021 року - для всіх закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Відповідно до ч.4 п. 5 Розділу І наказу МОЗ №586 від 28.02.2020 року «Про затвердження Порядку направлення пацієнта …» направлення - це скерування пацієнта ініціатором направлення з метою надання пацієнтові медичної допомоги, яку ініціатор направлення не може або не повинен надавати пацієнту, а також замовлення лабораторних та інструментальних досліджень. Згідно вимог пунктів 4-7 Розділу ІІІ Порядку направлення пацієнтів … №586 виконавець направлення здійснює медичне обслуговування за направленням відповідно до медичних показань та стану здоров`я пацієнта із урахуванням вимог, передбачених цим Порядком. Виконавець направлення забезпечує процес надання медичних послуг за відповідним направленням з урахуванням вимог підпунктів 5-7 пункту 10 цього розділу. Під час першої взаємодії з пацієнтом за направленням виконавець направлення відкриває новий епізод медичної допомоги, про що вноситься запис до системи. На підставі одного направлення може бути відкрито лише один епізод медичної допомоги. Після початку прийому пацієнта за направленням в одного суб`єкта господарювання звернення до іншого суб`єкта господарювання за цим самим направленням не допускається. У випадку, якщо пацієнт отримує медичні послуги одночасно у кількох суб`єктів господарювання або у кількох медичних працівників одного суб`єкта господарювання, то кожен з виконавців направлення відповідає за надання медичної допомоги відповідно до відкритих ними епізодів медичної допомоги. Під час відкриття епізоду медичної допомоги за направленням виконавець направлення повинен запитати в пацієнта інформацію про одночасне одержання медичної допомоги у кількох медичних працівників або суб`єктів господарювання та забезпечити взаємодію з такими медичними працівниками в інтересах пацієнта, зокрема через проведення консультацій, направлення запитів, організацію консиліумів. Координуючу роль в цьому процесі може виконувати лікар ПМД. Відповідно до пункту 10 Розділу ІІІ Порядку направлення пацієнтів … №586 медичні послуги за направленням не надаються у випадках, якщо: 1) суб`єкт господарювання не має права або можливості надавати відповідні послуги згідно із законодавством та ліцензією на право провадження господарської діяльності з медичної практики; 2) пацієнт уже отримав послуги за цим направленням; 3) направлення є відкликаним ініціатором направлення; 4) закінчився строк дії направлення; 5) під час попереднього огляду пацієнта лікар встановив, що пацієнт не потребує надання медичних послуг за направленням або має медичні протипоказання до таких послуг; 6) пацієнт не надає згоду на медичне втручання для отримання послуги за направленням, крім випадків, коли відповідно до закону така згода не вимагається; 7) пацієнт не виконує медичних приписів або правил внутрішнього розпорядку суб`єкта господарювання, за умови, що це не загрожуватиме життю хворого і здоров`ю населення. Пунктом 11 розділу ІІІ Порядку направлення пацієнтів … №586 встановлено, що у разі наявності підстав, передбачених підпунктами 1-4 пункту 10 цього розділу, уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляє про це пацієнта при зверненні за отриманням медичного обслуговування. У разі встановлення виконавцем направлення наявності підстав, передбачених підпунктами 5-7 пункту 10 цього розділу, виконавець направлення повідомляє про неможливість надання послуг за направленням пацієнта та ініціатора направлення і вносить до системи відповідний запис із зазначенням причини ненадання пацієнту послуги за направленням. З матеріалів справи встановлено, що після звернення пацієнта [PERSON] з електронним направленням №6785-7639-5041-8990 від 10.02.2021 року до лікаря-невропатолога [PERSON] , остання відмовила їй в прийому, у зв`язку з відсутністю амбулаторної картки, однак, відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Порядку направлення пацієнтів … №586, наявний вичерпний перелік підстав, коли медична послуга за електронним направленням не надається. Відповідно до пункту 4 Наказу МОЗ України від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення, рецептів в електронній системі охорони здоров`я» встановлено, що за умови наявності відповідної технічної можливості в електронній системі охорони здоров`я внесення медичних записів, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я є обов`язковим: з 01 квітня 2020 року - для всіх надавачів медичних послуг, які уклали договори з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та їх залучених до виконання такого договору осіб, обов`язковим є внесення медичних записів про надання медичних послуг в амбулаторних умовах, про госпіталізацію, виписку зі стаціонару, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби, які підлягають реімбурсації; з 01 січня 2021 року - для всіх інших закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та які зобов`язані надавати пацієнтам медичну допомогу безоплатно відповідно до закону або договору; У зв`язку з чим, суд зазначає, що у позивача по справі були відсутні законні підстави відмови в наданні медичної допомоги без паперової амбулаторної картки пацієнтці [PERSON] , а відповідно до вимог п. 1.3 та 5.1.1 своєї посадової інструкції позивач зобов`язана знати нормативно-правові акти, які регламентують діяльність закладів охорони здоров`я та керуватись ними у своїй діяльності. Крім того, з Протоколу заключного засідання комісії з розгляду скарги гр.. [PERSON] від 10.03.2021 року вбачається, що комісією було здійснено вхід в систему ЕСОЗ та зафіксовано невиконання електронного направлення №6785-7639-5041-8990 від 10.02.2021 року, медичний епізод за ним не відкрито. Щодо посилання позивача на незаконність оспорюваного наказу у зв`язку з не здійсненням комісії заслуховування свідків суд зазначає, що підставою спірного наказу є протиправна відмова надати медичну послугу за електронними направленням та протиправна вимога здійснити запис в паперовій амбулаторній картці. Свідки на яких посилається в письмових поясненнях від 04.03.2021 року та в позовній заяві позивач є її пацієнтами, а тому не можуть підтвердити законність дій позивача стосовно відмови в наданні медичної послуги за електронними направленням. Позивач у позові вказує, що не допитані комісією свідки могли підтвердити, що позивач не створювала конфлікту та що особистий конфлікт між нею та пацієнтом, порушення нею на думку пацієнта морально-етичних норм спілкування, однак вказані обставини не є підставою наказу про дисциплінарне стягнення. У даному випадку суд доходить до висновку, що оспорюваний наказ про оголошення догани [PERSON] є законним та відповідає вимогам законодавства щодо його форми та змісту, містить в собі суть вчиненого порушення, посилання на нормативне обґрунтування, під час проведення перевірки викладених фактів адміністрацією КП «Криворізька міська лікарня № 1» КМР було дотримано процедури проведення перевірки, витребувано пояснення лікаря [PERSON] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що наказ № 180 від 11.03.2021 року КП «Криворізька міська лікарня № 1» КМР «Про накладення дисциплінарного стягнення» за порушення посадових обов`язків: невиконання нормативно-правових актів, які регламентують надання вторинної медичної допомоги за електронним направленням, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасувати наказ №180 від 11.03.2021 року Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» КМР код ЄДРПОУ 01986546 про притягнення її лікаря-невропатолога КДЦДН [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed