Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

17 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, де просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, а також, на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 4000 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 червня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює в Локомотивному депо станції Київ-пасс, має стабільний дохід, але надавати кошти на утримання сина в добровільному порядку не бажає та ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, а згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, так як на даний час позивач здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, інших доходів не має, просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі - 4000 грн. на місяць. Ухвалою судді від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач, також, подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України. У відповідності із статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 3012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.5). З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.6). Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку, передбаченого статтею 180 СК України, так як участь в матеріальному утриманні дитини не приймає. А тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у статтях 182, 183 СК України. Відповідно частини 1 статті 182 СК України, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги те, що відповідач є працездатним, відомості про інших утриманців відсутні, а також матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому враховуючи його вік, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, що має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини. Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 17 лютого 2020 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно до частини 1, 2 та частини 3 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітня дитина проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень статті 84 Сімейного кодексу України є підставою для стягнення аліментів на утримання дружини. З огляду на положення статей 84, 86, 88, 91 СК України, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі 4000 грн., що буде достатнім та необхідним для її утримання, так як проти стягнення аліментів на утримання дружини саме в такому розмірі не заперечував в своїй письмовій заяві і сам відповідач, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved