Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

18 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення терміну навчання дитини, стягнути з відповідача понесені додаткові витрати по оплаті навчання в розмірі 3500 грн. та 300 грн. Посилалась на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах з 22.11.1995 року по 05.03.2001 рік. Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. На даний час дитина є повнолітньою, але продовжує навчання у Полтавській державній аграрній академії «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва». Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина, але після досягнення ним повноліття, відповідач сплату аліментів припинив повністю. Вартість навчання відповідно до договору про надання освітніх послуг № 389/13 складає 7000 гривень на рік. За перший рік навчання вона самостійно сплатила, що підтверджується квитанціями. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), на період навчання у Полтавській державній аграрній академії «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва», але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилався на те, що 11.04.2001 року він уклав шлюб з [PERSON]. Від вказаного шлюбу має доньку, [PERSON], [INFO]. На його утриманні перебуває донька та дружина, яка на даний час не працює. Донька хворіє, потребує матеріальної допомоги. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини його заробітку, щодо стягнення додаткових витрат , то просив відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог. Пояснив також, що він проживає з дружиною, [PERSON] , однією сім»єю, вони ведуть спільне господарство, разом утримують та виховують дочку, а аліменти він сплачує на утримання доньки, щоб не порушити її прав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження ( а.с.9). [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення Полтавської державної аграрної академії, факультет «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва», що підтверджується довідкою від 02 липня 2014 року за № 780. Після досягнення повноліття [PERSON] і надалі потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням на денному відділенні учбового закладу. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на денному відділенні Полтавської державної аграрної академії, факультет «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва». Вирішуючи питання про стягнення аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання свого повнолітнього сина, суд враховує те, що відповідач працездатний за віком, не інвалід, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Суд не приймає заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини його заробітку ( доходу) у зв»язку з тим, що він сплачує аліменти на утримання дочки, яка народилася у другому шлюбі. Як пояснив у судовому засіданні відповідач та зазначив у запереченнях проти позову, він проживає разом з дочкою та дружиною у другому шлюбі однією сім»єю, веде з дружиною спільне господарство, він утримує дочку, а дружина пред»явила позов про стягнення з нього аліментів на утримання дочки, щоби права дочки не були порушені. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання суд виходить із принципу справедливості та вважає, що відповідач повинен піклуватися про своїх дітей однаково та надавати їм матеріальну допомогу не зашкоджуючи інтересах жодної своєї дитини. Як пояснив відповідач він сплачує на утримання дочки аліменти у розмірі ? частини його заробітку ( доходу), що також підтверджується довідкою про його доходи, та вважає, що такий розмір аліментів, який він сплачує на утримання дочки є справедливим і законним, в той же час він вважає, що ? частина його заробітку, яку позивач просить стягнути з нього на утримання сина є занадто великою і на утримання сина достатньо 1/6 частини його заробітку ( доходу). Така позиція відповідача щодо його сина є несправедливою та не відповідає вимогам закону, оскільки сам відповідач визнав , що рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки було прийняте ним та його дружиною з метою зменшення розміру аліментів на утримання сина від першого шлюбу. Отже суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчання аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. ЗУ « Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн., а відповідно до довідки про дохід відповідача він сплачував на утримання сина протягом 2013 року аліменти що майже дорівнюють прожитковому мінімуму, встановленого для відповідного віку литини, а іноді навіть і дільше цього мінімуму. Обов»язок по утриманню неповнолітніх та повнолітніх дітей, що продовжують навчання, покладений на обох батьків, а тому розмір аліментів, що сплачував відповідач є достатнім для оплати навчання сина та його утримання , враховуючи ту обставину, що і позивач повинна приймати участь в утриманні сина. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на майбутнє, то позивач не надала суду жодного доказу про те, що вона такі витрати понесла , не зазначила їх розмір та взагалі не надала доказів про те, що такі витрати у неї будуть. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial