Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

19.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Словянської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.10.2017 року помер батько позивача [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 51/100 часток житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13. Позивач зазначає, що після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на підставі чого для отримання спадщини у передбачений законом шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За заявою [PERSON] було заведено спадкову справу та після спливу шестимісячного терміну після відкриття спадщини нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину від 04.10.2018 року на 51/100 часток житлового будинку № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську та земельні ділянки кадастровий номер 1414100000:01:020:0355, 1414100000:01:020:0356. Проте, постановою від 04.10.2018 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 51/100 часток земельної ділянки за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, оскільки у правовстановлюючих документах спадкодавця та у витязі з Державного земельного кадастру не зазначена частка спадкодавця. На підставі чого для захисту своїх прав, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11.10.2017 року на 51/100 часток земельної ділянки загальною площею 0,0555 гектарів, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не зявились, надали заяви з проханням справу розглянути за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.25, 103). Представник Словянської міської ради про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду із урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с.102). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просила розгляд справи провести без її участі (а.с.104). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 2419003 від 09.10.1964 року, виданого міським ЗАГС м. Словянська Донецької області, [PERSON] народилась 28.09.1964 року та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 399206 від 26.12.1981 року, виданого відділом ЗАГС Словянського виконавчого комітету Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.12.1981 року та після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Чабанюк» (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Словянської міської ради № 751/4 від 12.12.2001 року [PERSON] та [PERSON] було передано у спільну власність земельні ділянки, що перебувають у їх користуванні та розташовані у м. Словянську для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель (а.с.9). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 170921 від 12.12.2001 року, земельна ділянка загальною площею 0,0555 гектарів, що була передана у сумісну приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. (Воровського) [PERSON], 13, належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). 14.10.2005 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на 49/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську Донецької області; 49/100 часток земельної ділянки, розташованої на території Словянської міської ради по вул. (Воровського) [PERSON], б. 13, загальною площею 0,0555 гектарів (а.с.96). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.05.2006 року, посвідчене державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] (а.с.96). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2006 року, [PERSON] прийняла спадщину, яка складається з 49/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську Донецької області; 49/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0555 гектарів, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 (а.с.96). Право власності на 49/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську Донецької області було зареєстровано за [PERSON] (а.с.97). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на 49/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0555 гектарів, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, зареєстровано за [PERSON] (а.с.98). 11.10.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 007833 від 12.10.2017 року, виданим Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську та земельних ділянок кадастровий номер 1414100000:01:020:0355, 1414100000:01:020:0356, 1414100000:01:020:0359. Згідно відповіді приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] від 05.12.2018 року, після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], про що було заведено спадкову справу. Крім [PERSON] іншим спадкоємцем за законом є син померлого [PERSON], який спадщину не прийняв (а.с.30-84). 04.10.2018 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 51/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд № 13 по вул. Геннадія Тимофєєва у м. Словянську Донецької області (а.с.13). 04.10.2018 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0094 гектарів, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, кадастровий номер 1414100000:01:020:0355 (а.с.14). 04.10.2018 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0149 гектарів, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, кадастровий номер 1414100000:01:020:0356 (а.с.15). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 49/100 часток житлового будинку Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 зареєстровано за [PERSON]; 51/100 часток житлового будинку Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 зареєстровано за [PERSON] (а.с.11-12). Як вбачається з листа Міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29.08.2018 року, земельну ділянку загальною площею 0,0555 гектарів, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 було передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.8). Згідно постанови приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 04.10.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, оскільки у правовстановлюючих документах спадкодавця та у витязі з Державного земельного кадастру не зазначена частка спадкодавця (а.с.17-18). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 31-431/0/243-18 від 12.11.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 складає 104\~682,60 гривень (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка загальною площею 0,0555 гектарів, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13 перебуває у спільній сумісній власності спадкодавців. Як передбачено ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною другою ст. 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як слідує з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як розяснено п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 05.11.2009 року № 1702-VI. Згідно п. 22-1 вищевказаної постанови, відповідно до статей 1225 ЦК ( 435-15 ) і 131 ЗК ( 2768-14 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на 51/100 часток земельної ділянки загальною площею 0,0555 гектарів, кадастровий номер 1414100000:01:020:0359, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Геннадія Тимофєєва, 13, що належала [PERSON], померлому 11.10.2017 року.

Outcome: approved