Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

18.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери, різні погляди на життя. Позивач вказує на те, що відповідачка не є тією людиною з якою він має намір створити сімю. Після укладення шлюбу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету. Вважає, що вказані обставини унеможливлюють подальше спільне їх проживання, а тому просить шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Вказує, що примирення між сторонами є неможливе, сімя розпалася остаточно, в тому просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі суду не надала. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від21.12.2007року\~№11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,розірвання\~шлюбу,визнання\~його недійсним\~та поділ\~спільного майна\~подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 02.03.2018 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №180497 від 02.03.2018 р., зареєстрованим Славутським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області(а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що спільне проживання є неможливим, оскільки жодних подружніх обовязків між сторонами немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved