Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

18 грудня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, яку в подальшому уточнила та в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], [INFO] дитини жіночої статі в місті Донецьк, вказавши в актовому записі про народження дитини матір'ю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] її донька [PERSON] народила дитину м. Донецьку. Вказує, що реєстрацію народження було проведено за місцем проживання, однак свідоцтво про народження не створює правових наслідків, бо видане органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території. У зв'язку з цим при зверненні до Бахмутського МВ ДРАЦС їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження та рекомендовано звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області у судове засідання не з'явився. Від начальника відділу надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини та просить суд постановити рішення у відповідності до діючого законодавства України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 7 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як зазначено в ст. 317 ч.1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Заявник [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON] та бабусею народженої нею [INFO] дівчинки, що вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а. с. 8), свідоцтвом про шлюб від 07.08.2010 року (а. с. 9) та є належнимзаявникомпо справі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасовоокупованійтериторії в м. Донецьк [INFO] о 17 год. 54 хв. на 38 тижні вагітності народила дівчинку вагою 3000,0 г, що підтверджується лікарським свідоцтвом про народження № 3 від [INFO], виданим «Центральною міською клінічною лікарнею Донецької народної республіки» (а. с. 7). [PERSON] громадянкою України та не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією її паспорту серії [NUMBER], яка додана до матеріалів справи (а. с. 5-6). Територія, на якій народилася дитина «є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» («стаття 1ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). З метою реєстрації факту народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено на підставі того, що нею було подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації народження № 15.14-93-7827 від 18.12.2018 року (а. с. 2). Зазначений недолік не дає матері дитини у повній мірі розпоряджатися своїми правами щодо реєстрації народження дитини, та порушує її інтереси, що в решті решт змусило заявника звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення даного факту. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України, при народженнідитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню, оскільки досліджені судом документи узгоджуються з обставинами, викладеними у заяві [PERSON] і підстав до відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту народження не встановлено.

Outcome: approved