Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

18 березня 2020 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Рибинської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, а саме на: земельну частку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313267, право на яку належало [PERSON] , який помер [INFO] ; майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на суму 2697,00 грн., що становить 0,17 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, право на яку належало [PERSON] , який помер [INFO] ; земельну частку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313268, право на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] ; майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на суму 1686,00 грн., що становить 0,10 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, право на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не прибула, в позові вказала про можливість розгляду справи без її участі, позов підтримала. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] батько позивача, [PERSON] у віці 90 років помер, про що Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис № 06 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в список на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313267 на земельну частку розміром 5,3 умовних кадастрових гектари, нормативна грошова оцінка на момент смерті 20 659, 00 грн. Також покійний мав майновий пай в даному підприємстві вартістю 2697,00 грн., що становить 0,17 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. [INFO] мати позивача, [PERSON] у віці 90 років померла, про що Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис № 03 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійна мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в список на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313268 на земельну частку розміром 5,3 умовних кадастрових гектари, нормативна грошова оцінка на момент смерті 21 072, 00 грн. Також покійна мала майновий пай в даному підприємстві вартістю 1686,00 грн., що становить 0,10 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач, [PERSON] , так як після смерті батьків прийняла спадщину та вважала, що є повноправним власником земельних та майнових паї, але коли виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатила 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved