Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Регіональний сервісний центр в Донецькій області МВС України про визнння недійсним договору купівлі-продажу транспорного засобу та витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених позовних вимог, які були уточнені позивачем 15 липня 2020 року відповідною заявою з виключеннями вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позивач зазначає наступне. Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 квітня 2018 року за позивачем було визнано право власності на автомобіль марки «BMW» модель «528», рік випуску 1997. В період з 26 травня 2018 року по 03 листопада 2019 року позивач перебував за кордоном та не встиг провести перереєстрацію транспортного засобу. 23-24 травня 2018 року позивач домовився з [PERSON] про продаж вказаного автомобіля, однак у зв`язку з браком у позивача часу вони досягли домовленості, що документальне оформлення купівлі-продажу буде здійснено після повернення позивача з-за кордону. В цей же день позивач передав [PERSON] автомобіль та свідоцтво про реєстрацію. Наприкінці липня 2018 року позивач від свого знайомого [PERSON] дізнався, що [PERSON] перепродав автомобіль третій особі. 02 листопада 2019 року позивач повернувся з-за кордону та в перших числах листопада позивач отримав відмову від [PERSON] про повернення автомобіля, що було аргументовано тим, що [PERSON] разом з [PERSON] продали [PERSON] належний позивачу автомобіль. За договором купівлі-продажу № 1444/2019/1595195 від 02.085.2019 року майно позивча було відчужене поза волею позивача [PERSON] , який не мав на це права, [PERSON] . Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та подав до суду свої пояснення на позовну заяву в яких виклав свої мотиви незгоди з заявленими позовними вимогами які зводяться до наступного. Відповідач зазначає, що Цивільним кодексом України власник наділений правом витребувати своє майно із чужого незаконного володіння. Постановою Донецького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року було скасовано рішення Мар`їнського районного суду Донецької області про визнання за позивачем права власності на автомобіль. У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що у позивача відсутні будь-які правові підстави для витребування автомобіля. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 22 лютого 2020 року було вжито заходи забезпечення позову на накладено арешт на автомобіль марки «BMW» модель 528 рік випуску 1997. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та витребувано докази за заявою позивача. Ухвалою суду від 10 липня 2020 року за заявою позивача було змінено первісних відповідачів на належного відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Як вбачається з копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 квітня 2018 року за [PERSON] було визнано право власності на автомобіль марки «BMW», модель «528», рік випуску 1997, об`єм двигуна 2793, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ВРЕВ № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 05.07.2008 року. Копією заяви № 241727048 від 02.08.2019 року підтверджується, що [PERSON] клопотав перед начальником ТСЦ 1444 про проведення переєстрації транспортного засобу за новим власником по договору, укладеному в ТСЦ. З копії договору від 02.08.2019 року за № 1444/2019/1595195 вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб, а саме «BMW» модель 528 рік випуску 1997, ціна транспортного засобу становить 40000 гривень. Договір оформлений та підписаний в сервісному центрі РСЦ МВС за № 1444/2019/1595195 в присутності адміністратора [PERSON] . Відповідно до частин 1, 3 та 5 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру. Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова Донецького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року (копія рішення, роздрукована з ЄДРСР надана позивачем у якості додатку до пояснень щодо позовної заяви) яким було скасовано рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 квітня 2018 року та відмовлено у задоволені позову про визнання укладеним договору купівлі продажу від 20 квітня 2017 року між [PERSON] і [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на автомобіль марки «BMW», модель «528», рік випуску 1997, об`єм двигуна 2793, «шасі (кузов, рама) [NUMBER] » Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як на підставу задоволення позовних вимог [PERSON] посилається на ст. 387 ЦК України, та зазначає, що він як власник транспортного засобу має всі законні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку віндикації. Приписами ч. 1 ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як роз`яснено в п. 19 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Отже, для застосування приписів ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна, а відповідачі - особи, які незаконно володіють цим майном. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо докази не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність у позивача суб`єктивного права власності на транспортний засіб свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки за положеннями ст. 387 ЦК України право на витребування майна виникає лише у його власника. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із поданням та розглядом даного позову відшкодуванню не підлягають. На підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 20 лютого 2020 року у вигляді арешту автомобіля підлягають скасуванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed