Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

19.12.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , таким, що втратив право на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 10 листопада 2003 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували йому належні їм на праві приватної власності ѕ частини квартири [ADDRESS] . Після дарування своєї частки відповідач [PERSON] не знявся з реєстрації, однак більше двадцяти років в ній не проживає. Він звертався з проханням до відповідача, щоб останній в добровільному порядку знявся з реєстрації з належної йому квартири, оскільки він тривалий час несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів, проте такий відмовився, тому просить в судовому порядку визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Свищ С.М. не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру від 13.07.1993, виданого меблевим комбінатом «Янів», квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Угодою про визначення часток у спільній сумісній власності від 09.11.2003, яка є невід?ємною частиною свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, кожному співвласнику квартири визначено по ј частці квартири в рівних частинах. Відповідно до договору дарування ѕ частин квартири від 10.11.2003 посвідченого Кенцало Л.В., державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за №3050, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подарували ѕ частин квартири [ADDRESS] [PERSON] З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору дарування №3050 від 10.11.2003, посвідченого Яворівською державною нотаріальною конторою. Згідно з довідки №3951 від 12.11.2018, виданої Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON] З акту обстеження квартири [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] постійно проживає за іншою адресою, спірним житлом не користується, не заперечує щодо позовних вимог [PERSON] Оскільки [PERSON] в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється, тому суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп підлягає до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: approved