Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

18 березня 2016 року позивач Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та накладення арешту на житло дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на обліку служби у справах дітей з 18 травня 2015 року перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS]. [PERSON] є дитиною-інвалідом з вродженими вадами розвитку. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, за дитиною не доглядають, не приймають участі у її вихованні та утриманні, не створюють належних умов для проживання дитини, в житлі брудно, стійкий запах алкоголю та цигарок, відповідачі схильні до ведення аморального способу життя. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 30 липня 1996 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, рання ремісія. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 06 вересня 2011 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, часткова ремісія. Відповідач [PERSON] впродовж 2015 року двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач [PERSON] впродовж 2015 року чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, періодично вживав наркотичні засоби, схильний до агресії, неодноразово погрожував позивачу та дитині фізичною розправою. 24 липня 2015 року матір з дитиною прийнято до Івано-Франківського міського соціально-реабілітаційного центру матері та дитини «Містечко Милосердя Святого Миколая», проте через місяць мати самовільно покинула даний заклад. Такі випадки ставали частими, кожного разу після повернення мати своїх материнських обов'язків не виконувала. У зв`язку з зазначеним позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно дочки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] [PERSON] [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, а також накласти заборону на відчуження житла, право користування яким має малолітня [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [PERSON], [INFO], поставлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 8). Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с. 9). Відповідно до інформації Івано-Франківської міської дитячої клінічної лікарні від 07 квітня 2015 року № 109, дитина [PERSON] разом із матір'ю, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, доставлено в стаціонар швидкою медичною допомогою у супроводі оперуповноваженого СКМСД міста Івано-Франківська; наступного дня жінка разом із дитиною самовільно покинула стаціонар, враховуючи наведене, дана сім'я перебуває на обліку як кризова (а.с. 10). 24 квітня 2015 року [PERSON] дані письмові пояснення, в яких вона зобов'язувалася змінити свою поведінку та спосіб життя (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 23 квітня 2015 року, у квартирі [PERSON] по [ADDRESS], батьки не створили належних умов для проживання дитини, у квартирі брудно, стійкий запах алкоголю та цигарок (а.с. 12). Івано-Франківський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді звернувся до начальника Служби у справах дітей стосовно вирішення питання доцільності вилучення дитини із сім'ї у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю (а.с. 13). 15 травня 2015 року [PERSON] звернулася із заявою до Служби у справах дітей про тимчасове влаштування її та дитини до містечка святого Миколая (а.с. 14). Заступник начальника служби у справах дітей звернулася із заявою до начальника СКМСД УМВС в Івано-Франківській області про вжиття заходів до [PERSON] щодо надання тілесних ушкоджень доньці (а.с. 15). Міська дитяча клінічна лікарня звернулася із листом до заступника міського голови, голови комісії з питань захисту прав дітей стосовно вирішення питання про влаштування до Надвірнянського будинку дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку із невиконанням її батьками своїх батьківських обов'язків (а.с. 16). Управління у справах сім'ї, молодіжної та гендерної політики звернулося із заявою до начальника МВ УМВС в Івано-Франківській області про комісійне з обов'язковою участю працівників міліції обстеження житлових умов, організацію психологічної допомоги, соціальний супровід сім'ї, що проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня звернулася із заявою до начальника кримінальної міліції у справах дітей УМВС в Івано-Франківській області, начальника управління у справах сім'ї, молодіжної та гендерної політики, начальника відділу захисту прав та інтересів дітей прокуратури міста Івано-Франківська про вжиття заходів щодо захисту прав дитини [PERSON] (а.с. 18). З листа начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей УМВС України в Івано-Франківській області вбачається, що зі слів матері [PERSON] тілесні ушкодження малолітній [PERSON] наніс батько [PERSON] в ході вчинення сімейної сварки за місцем проживання (а.с. 19). 22 травня 2015 року [PERSON] звернулася з заявою до Органу опіки та піклування про тимчасове влаштування дитини до Надвірнянського будинку дитини у зв'язку із складними життєвими обставинами та інвалідністю дитини (а.с. 20). Відповідно до Витягу з рішення від 29 травня 2015 року № 302 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», вирішено звернутися до департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням видати путівку для тимчасового влаштування дитини [PERSON] до Надвірнянського будинку дитини до вирішення її подальшої долі (а.с. 21). [PERSON] звернувся із заявою про відмову від тимчасового влаштування дитини [PERSON] до Надвірнянського будинку дитини (а.с. 22). [PERSON] звернулася з заявою про відмову від тимчасового влаштування дитини [PERSON] до Надвірнянського будинку дитини (а.с. 23). Згідно листа Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні від 04 червня 2015 року № 1245, за час перебування дитини [PERSON] у даній лікарні перший раз батьки участі у вихованні дитини не брали, рекомендації лікарів не виконували. При поступленні дитини другий раз в лікарню мама поводилася позитивно, виконувала рекомендації лікарів (а.с. 24). Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня просить вжити заходів щодо захисту прав дитини [PERSON] (а.с. 25). 18 червня 2016 року [PERSON] надані письмові пояснення, в яких вона зобов'язалася змінити свою поведінку та спосіб життя (а.с. 26). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 30 липня 1996 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності, рання ремісія. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 06 вересня 2011 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, часткова ремісія (а.с. 27). У квартирі за адресою:[ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Сектор молодіжної превенції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області звернувся з листом до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів дитини [PERSON] (а.с. 29). З листа директора Івано-Франківського міського соціально-реабілітаційного центру матері та дитини «Містечко Милосердя Святого Миколая» вбачається, що [PERSON] у даному закладі з'явилася 24 липня 2015 року зі своєю дочкою [PERSON] На початку проявляла себе доброю мамою, але через місяць покинула заклад на тиждень, такі випадки були частими. Останнє зникнення матері тривало 2 місяці. 14 січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] провідали дочку разом. В подальшому [PERSON] неодноразово приходив сам, приносив гостинці і 100 гривень. Батьки разом принесли для лікування [PERSON] 600 гривень. В січні було 5 таких візитів (а.с. 30). Висновком Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області встановлено, що позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON]стосовно дитини [PERSON], [INFO], є доцільним (а.с. 31-34). Стаття 165 Сімейного кодексу України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15-16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні відповідачі не піклуються про свою малолітню доньку [PERSON], [INFO], не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, виховання, не спілкуються з дитиною, не підтримують жодних зв'язків з дитиною, ведуть аморальний спосіб життя, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав батька [PERSON] та матір [PERSON]. Розглядаючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідачів, те, що у відповідачів на утриманні, крім доньки [PERSON], інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, у зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 18 березня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. У відповідностіз пунктом частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимог про накладення арешту на житло дитини, то суд виходить з наступного. Частина четверта статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Як вбачається з довідки № 02-02/5244 виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім'ї від 25 грудня 2015 року, у квартирі за адресою:[ADDRESS], зареєстрована малолітня [PERSON] (а.с. 28). За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження майна малолітньої [PERSON], суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 13 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. в рівних частках. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 164, 165, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статті 17 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved