Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений 29 жовтня 1999 року між ним та відповідачкою. Як на підставу позову посилається на те, що з 1999 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені з 2018 року. Примирення між ними є неможливим. Від сумісного проживання мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, на примирення не згодний. Фактичні шлюбні відносини припинені в травні 2018 року. Відповідач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, фактичні шлюбні відносини припинені в травні 2018 року, на примирення не згодна; від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та залишиться проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Глушенко». Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 29 жовтня 1999 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв, сторони погодили проживання спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], з відповідачкою після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2018 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім'ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved