Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

18 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [PERSON] за період своєї роботи в СТ « ІРИНА » привласнено товару та грошових коштів на суму 25150 грн., які вона зобов`язалась повернути йому до 01 січня 2020 року. 27.11.2019 відповідачка частково повернула суму боргу в сумі 7150 грн., але решту суму боргу в розмірі 18000 грн. станом на 14.02.2020 не повернула. Вказані обставини підтверджуються розпискою, власноручно написаною відповідачкою 14.11.2019. Незважаючи на досягнуту домовленість з 14.11.2019 по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання так і не виконала, що в подальшому спричинило порушення його прав та виникнення збитків. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням як найшвидше повернути борг та намагався вирішити конфлікт, що виник, проте, [PERSON] навпаки злісно та безвідповідально намагається уникнути повного виконання покладених на неї зобов`язань, постійно уникає його та ухиляється від сплати боргу. Тому, він просить стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу - 18000 грн. та судові витрати в розмірі 840,80 грн. сплачені ним, як судовий збір за подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію подав до суду заяву про зміну позовних вимог, просив стягнути з відповідачки 13 тис. грн. та розглянути справу у його відсутності. (а. с. 19) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, змінені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення змінених позовних вимог. (а.с. 20) У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 14 листопада 2019 року відповідачка [PERSON] під боргову розписку зобов`язалася повернути позивачу [PERSON] грошові кошти у сумі 25150 грн. в строк до 01 січня 2020 року. 27.11.2019 [PERSON] частково повернула суму боргу в розмірі 7150 грн. (а.с. 4). Проте станом на 14.02.2020, взятих на себе зобов`язань [PERSON] не виконала, борг за розпискою від 14 листопада 2019 року не повернула. У результаті чого, за відповідачкою рахується заборгованість перед позивачем за вказаним договором в розмірі, який позивач змінив, подавши заяву про зміну позовних вимог, в сумі - 13000 грн. (а.с. 19). Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 13000 грн. боргу. Крім цього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved