Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

18.02.2014 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому, зокрема зазначили, що кожен із них, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, є власником земельної ділянки ( паю). Між кожним із них окремо та товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» (далі - ТОВ «Яромир Агро») 25 травня 2007 року були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок. 01листопада 2011 року між сторонами укладено додаткові угоди, що продовжили термін дії договору оренди землі до 31.12.2016 року. Вказаними угодами було також передбачено розмір орендної плати у вигляді 5,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно п. 12 договорів оренди від 25.05.2007 року передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Згідно п. 13 договору вказано, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік в інших випадках передбачених законодавством. Станом на дату підписання та реєстрації додаткових угод нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала 54137,47 грн. і розмір орендної плати становив 2977,56 грн. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по Староіржавецькій сільській раді Оржицького району Полтавської області станом на 01.01.2012 та 01.01.2013 року року становить 95065,40 грн. і тому розмір орендної плати з урахуванням 5,5% від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки мав скласти 5228,60 грн. Всупереч вказаному відповідач виплачував орендну плату за 2012-2013 роки у розмірі 2977,56 грн., хоча мав сплатити 5228,60 грн. Заборгованість по кожному орендареві становить 2251,04 грн. щорічно. За змістом позовний вимог, позивачі вважають, що відповідач повинен був проіндексувати вартість орендованих земельних ділянок з урахуванням вимог Закону України «Про оренду землі». Відповідно до п. 13 договору оренди розмір орендної плати переглядається 1 раз в рік в інших випадках передбачених законом. Враховуючи вказане, відповідач зобов»язаний був виплачувати орендну плату з урахуванням зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін, договір оренди земельної ділянки може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі не виконання положень ст. 24, 25 Закону. Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар зобов»язаний своєчасно вносити орендну плату. Враховуючи те, що орендар порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про оренду землі» договора оренди земельних ділянок від 25.05.2007 року мають бути розірвані. Також прохають стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені позовні вимоги підтримали з тих же підстав. Вважає, що договори оренди землі слід розірвати, оскільки відповідач не виплачує орендну плату у повному об»ємі, що суперчить самому договору оренди землі та вищезазначеним вимогам Закону України «Про оренду землі». Відповідач при виплаті орендної плати не враховує, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок змінилась, що дає підстави позивачам розраховувати на набагато більший розмір орендної плати. Така можливість перегляду договорів оренди передбачена положеннями п. 13 договору від 25.05.2007 року. Оскільки, Законом України «Про оренду землі» передбачено можливість орендодавців розірвати договора оренди по яким систематично не виплачується орендна плата, то прохають позовні вимоги задоволити. Представник відповідача до суду не з»явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до поштового повідомлення, відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору в особі відділу Держкомзему в Оржицькому районі також не направила свого представника, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2007 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Яромир Агро» (орендар) був укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець (власник земельної ділянки на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія Р2 № 621223 від 17.09.2003 р.) надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,82 га, яка знаходиться на території Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Договір зареєстрований в Оржицькому виїздному офісі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 липня 2007 року за №040755900035. 01.11.2011 року позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі згідно якої розмір орендної плати встановлено у розмірі 5,5 % від нормативної грошової оцінки землі, що в еквіваленті становить 2977,56 грн. Термін дії угоди встановлено до 31.12.2016 року. Вказана угода зареєстрована у відділі Держкомзему в Оржицькому районі запис від 23.04.2012 року № 532368644002985. 25 травня 2007 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Яромир Агро» (орендар) був укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець (власник земельної ділянки на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія Р2 № 621122 від 17.09.2003 р.) надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,79 га, яка знаходиться на території Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Договір зареєстрований в Оржицькому виїздному офісі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 липня 2007 року за №040755900036. 01.11.2011 року позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі згідно якої розмір орендної плати встановлено у розмірі 5,5 % від нормативної грошової оцінки землі, що в еквіваленті становить 2977,56 грн. Термін дії угоди встановлено до 31.12.2016 року. Вказана угода зареєстрована у відділі Держкомзему в Оржицькому районі запис від 23.04.2012 року № 532368644003010. Проаналізувавши прикладені до позову угоди оренди земельних ділянок встановлено, що сторонами у травні 2007 року було укладено договора оренди земельних ділянок. 01 листопада 2011 року сторони підписали додаткові угоди, якими продовжили термін дії основного договору оренди. Позивачі прохають розірвати угоди від 25.05.2007 року. Таким чином, додаткові угоди за 01.11.2011 рік не є спірними. Згідно п. 12 договору від 25.05.2007 року передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Нормативна грошова оцінка згідно п. 4.1. даного договору становить 43157,72 грн. Пунктом 10 договору передбачено, що річний розмір орендної плати становить 863,15 грн. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз у рік у разі коли наступлять інші випадки, що передбачені законом. Згідно додаткової угоди до договору про оренду землі за листопад 2011 року передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 54137,47 грн. Пункт 10 договору викладено у слідуючій редакції: розмір річної орендної плати становить 5,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому еквіваленті становить 2977,56 грн. Відповідно до інформації відділу Держземагенства в Оржицькому районі від 28.01.2014 року № 64 нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Староіржавецької сільської ради станом на 01.01.2012 року та станом на 01.01.2013 року - 95065,40 грн. Взаємовідносини, що склалися урегульовані слідуючими нормами законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином у в установлений строк, відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та строки орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ст. 22 вказаного Закону орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін ( ст. 23 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд вважає, що позивачами не доведено, що орендарем порушуються норми вищевказаного законодавства щодо виплати орендної плати за 2012-2013 роки. Відповідно даних з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.02.2014 року позивачі отримували орендну плату за 2012 рік у розмірі 3327,29 грн, а за 2013 рік у розмірі 1058,82 грн. За договором до сплати підлягало - 2977,56 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до укладених договорів позивачі отримали орендну плату у розмірі, що передбачена угодою, а за 2013 рік - інформація про розмір виплаченої орендної плати є не повною, оскільки відповідно до ст.49.18 Податкового Кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: п. 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).Отже, на момент отримання довідок із податкової служби відповідач відповідно до норм Податкового Кодексу України ще не здав звітність, якою доводиться до відома контролюючого орану про розмір виплаченої орендної плати по позивачам та розміру утриманого податку з доходів фізичних осіб. Проаналізувавши наведені вище розрахунки, суд прийшов до висновку, що позивач не довів, що відповідач систематично не виплачував орендну плату позивачам у розмірі, що передбачено чинним законодавством. Сторони у своїх взаємовідносинах керуються укладеними двосторонніми договорами та нормами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» де зазначено, що розмір та строки орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Жодних посилань у даній статті немає на зміну розміру орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Окрім того, позивачі оспорюючи лише угоди за 25 травня 2007 року, але посилаються на положення додаткових угод за 01.11.2011 рік, що не є предметом спору по даній справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.. Враховуючи вказане, позовні вимоги щодо розірвання спірних договорів не підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed