Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

19.04.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 лютого 2006 року. Дітей від спільного подружнього життя у них немає. Сімейне життя між сторонами не склалось. Орієнтовно з 2010 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, взагалі не спілкуються, шлюб існує формально, а тому просить суд розірвати шлюб. 23.04.2021 року на запит суду від 20.04.2021 року (ас 13) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації відповідача (ас 14), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ (ч.1 ст.27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) сторін. Судове засідання призначено на 13.05.2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 27.05.2021 року. Позивачем подано заяву (ас 5), в якій просить розгляд справи проводити без його участі, на примирення з відповідачем не згідний. Проти заочного рішення не заперечує. 23.04.2021 року відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено її право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (ас 17). Відповідач копії ухвали та позовної заяви з додатками отримала 04.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (ас 19). Відзив та заперечення проти позову у встановлений ухвалою суду строк не подала. Також, до суду не надходили клопотання від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 лютого 2006 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №59 (ас 4). Дітей від спільного подружнього життя немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від\~21.12.2007\~року\~№\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2010 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, позивач проживає з іншою жінкою та має іншу сім`ю. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 ч.3\~ст.115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути у його користь з відповідача.

Outcome: approved