overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

19.11.2014 року Краснолиманська міська рада Донецької області звернулась до суду з заявою в якій просила визнати нежитлову будівлю клубу по вул.Нахімова-35 в с.Старий Караван м.Красний Лиман Донецької області безхазяйним та передати його у комунальну власність В судовому засіданні повноважний представник заявника наполягав на вимогах з підстав викладених у заяві і просив суд заяву задовольнити . З письмових доказів в судовому засіданні встановлено: В с.Старий Караван м.Красний Лиман Донецької області по вул.Нахімова-35 розташована нежитлова будівля клубу яка з 30.11.2011 року взята на облік як безхазяйна ( а.с.4-15), заявник є юридичною особою ( а.с.16). Суд, заслухавши представника заявника та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ст.335 ЦК України зазначено- 1. Безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. 2. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Таким чином, нежитлову будівлю клубу по вул.Нахімова-35 в с.Старий Караван м.Красний Лиман Донецької області, слід визнати безхазяйною та передати її у комунальну власність територіальній громаді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

19.11.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до умов Кредитного договору про відкриття карткового рахунку і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Issue № 005-Z/013928 від 20.08.2012 року (далі - Кредитний договір), укладеного між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит». При укладанні вказаного Договору сторони домовилися, що його метою є відкриття на ім'я Позичальника - [PERSON] карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на Банк. Банк свої зобов'язання виконав - на ім'я Позичальника відкрив картковий рахунок та емітовано (видано) відповідачу платіжну картку, про що отримано відповідну розписку від [PERSON] Відповідач уповноважив Банк самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на її рахунку. Відповідно до умов Договору від 20.08.2012 року Банк має безумовні права по зупинці або призупиненні дії персональної (електронної) карти у разі виникнення та непогашенні заборгованості Позичальника у визначені Договором строки. Відповідно до п. 4.1.9 Договору у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту відповідач зобов'язана погасити заборгованість, яка виникла у строк до 10 числа місяця, наступного за звітнім. Пунктом 4.10 цього ж Договору, встановлено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту [PERSON] зобов'язана сплатити Банку нараховані на суму заборгованості проценти у розмірі, встановленому тарифами Банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

19.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання у коледжі у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до 14.06.2016р. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його батьком. Починаючи з 01.09.2014р. він навчається у Бердянському економіко-гуманітарному коледжі Бердянського державного педагогічного університету на першому курсі денної форми навчання. Його мати на даний час не працює, тому не може надавати йому матеріальної допомоги. Батько має постійну роботу, працює складачем поїздів на станції Бердянськ, інших утриманців не має, а тому може надавати йому матеріальну допомогу на період навчання. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 199 СК України передбачено, у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідок Бердянського економіко-гуманітарному коледжу Бердянського державного педагогічного університету №337 від 12.11.2014р. (а.с.4) і №234 від 16.12.2014р. позивач навчається на першому курсі денної форми навчання, строк навчання з 01.09.2014р. по 14.06.2016р., позивачу сплачується стипендія у розмірі 282,98 грн. Відповідач є працездатною особою, працює у відокремленому структурному підрозділі «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця». Заперечень щодо позову відповідач не надав. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівним обов'язком як батька, так і матері, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення позивачем навчання в коледжі - до 14.06.2016р. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

19.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 11 лютого 1995 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З 2006 року сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 1995 року у відділі РАГСу м. Краматорська Донецької області, актовий запис за № 118, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.02.2010 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 67. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.2-3) просив позов задовольнити. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач не прибула у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка заповіла йому своє майно у вигляді земельної ділянки згідно заповіту, посвідченого 13.07.2011 року секретарем Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання спадкодавця. Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позов підтримує. Відповідач - представник Лісничівської сільської ради Балтського району у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя заповіла своє майно у вигляді земельної ділянки позивачу згідно заповіту, посвідченого 13.07.2011 року секретарем Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області. Позивач спадщину не прийняв через пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно довідки приватного нотаріусу [PERSON] № 586/01-16 спадкова справа щодо майна [PERSON], померлої [INFO], не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання спадкодавця. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 29.06.2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітньою доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Від позивача та відповідача у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], відповідач не працює, тому відповідно до ст. 184 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі , який зареєстрований 07 вересня 2002 року відділом РАГСу Марківського району Луганської області . Від шлюбу мають малолітніх дітей : сина [PERSON] ,[INFO], та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. На даний час вона не працює по причині догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на кожну дитину відповідного віку ,та аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином [PERSON] трьох років , до [INFO]. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина,з якою проживає дитина,має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із матеріалів справи вбачається , що сторони мають малолітніх дітей : сина [PERSON] ,[INFO], та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач не працює, доглядає за дитиною , яка не досягла 3 років . Її доход складається з одноразової допомоги на дитину. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаних розмірах . Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси сторін і інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20 липня 1985 року відділом ЗАГС Хотинського райвиконкому, актовий запис за № 35. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, виносить з дому цінні речі, проблемами сім'ї не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Сумісне життя стало нестерпним, тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. За час, який надавався судом для примирення не помирилися. Майнового спору на даний час не має. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що за строк наданий для примирення не помирилися, але він має намір змінити своє ставлення до сім'ї. На розірвання шлюбу не погоджується. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 20 липня 1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Припинили подружні відносини по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, виносить з дому цінні речі, проблемами сім'ї не цікавиться. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. За строк наданий для примирення не помирилися. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як сумісне життя стало нестерпним. Майнового спору не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

19.11.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просили надати їм додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області строком два місяці з дня набранням рішенням законної сили. В судовому засіданні позивач [PERSON]наполягала на заявлених нею вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві , просила позов задовольнити і надати їй два місяці з дня набранням рішенням законної сили для прийняття спадщини , та судові пояснила що вона є недостатньо юридично освіченою, після смерті спадкодавця вона вимушена була їздити в інше місто де доглядала за онукою а також була в такому стані, що їй було не до спадщини, оскільки протягом півроку вони з сестрою поховали батька а потім матір і тому пропустила строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON]наполягала на заявлених нею вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві , просила позов задовольнити і надати їй два місяці з дня набранням рішенням законної сили для прийняття спадщини , та судові пояснила що вона є недостатньо юридично освіченою, після смерті бутьків вона дуже переживала і як їй хтось пояснив що заяву до нотаріальної контори слід подавати після спливу шестимісячного строку, і тільки після відмови їй нотаріусом вона дізналась що це неправильно і тому пропустила строк на прийняття спадщини. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку, оскільки позивачі наполягали на такому вирішення справи. Суд, заслухавши позивачів , дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними дочками [PERSON] , який помер [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області та [PERSON] яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області ( а.с.6-19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина ( а.с.20-22) але позивачам - спадкоємцям, відмовлено в реєстрації заяви про прийняття спадщини після померлої ,у зв*язку з пропуском строку встановленого законом на прийняття спадщини , а більше до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с.24,33). Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємцю , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може призначити додатковий строк, достатній йому для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином позивачі [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , та як вважає суд, з тих обставин, що склались у них, а саме того, що вони є недостатньо юридично освіченими, того що одна з них вимушена була тривалий час здійснювати догляд за своєю онукою, а інша помилялась щодо термінів звернення до нотаріуса, того, що пропущений ними строк складає всього сім днів, що суд оцінює як доказ того , що вони з поважних причин пропустили строк на прийняття спадщини, то їх право на прийняття спадщини підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

19.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] який діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку укладеного 07 грудня 2011 року та посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О. належить будинок, розташований в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. До теперішнього часу у вказаному будинку зареєстрований син позивачці, відповідач по справі разом з малолітніми дітьми, що підтверджується копією виписки з домової книги та довідки з місця проживання. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач з невідомих причин відмовляється. Згідно акту від 13.11.2014 року, [PERSON] з дітьми не проживає за адресою: [ADDRESS] з травня 2013 року. Позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO] та його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та що позов визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до договору купівлі-продажу позивачка є власником будинку [ADDRESS] (а.с.3-4). Відповідно до домової книги відповідач та його малолітні діти зареєстровані у [ADDRESS] . (а.с.9-12). Відповідно до акту комітету мікрорайону [ADDRESS] відповідач та його малолітні діти н проживають з 27.12.2011 року (а.с.14-15). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] який діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], тривалий час не проживають, їх речей в ньому немає, тому їх можливо визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved