Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюб у. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 02 вересня 2004 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис № 448 від 02.09.2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного з відповідачем шлюбу них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, на день подання позовної про розірвання шлюбу спір про визначення розміру аліментів відсутній. Позивач також зазначила, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали обставини, при яких протягом останнього року стосунки між подружжям суттєво погіршилися, подружня довіра закінчилась, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час, подружні стосунки між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Неодноразові намагання досягти примирення виявилися бу\\езрезультатними. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] .. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк відповідач не подав. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. -позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив у встановлений судом строк, не подав. Будь яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечила, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.09.2004 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Закарпатської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 448 від 02.09.2004 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові\~- [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Закарпатської області та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Закарпатської області, яка проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачкою судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved