overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

19.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 20.04.2013 року між позивачем та [PERSON], шляхом акцентування Банком, пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-20153-200413. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, але надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю, протии заочного розгляду справи не заперечував . Відповідач до судового засідання не з*явився про час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України,. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 20.04.2013 року між позивачем та [PERSON], шляхом акцентування Банком, пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-20153-200413. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 10 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт в сумі 10 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання відкривши Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні в сумі 10 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р., не виконує належним чином зобов*язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 16500,70 грн. яка складається з наступного: тіло кредиту - 12000, 10 грн. прострочене тіло кредиту - 2199,33 грн. заборгованість за комісіями - 2301, 27 грн. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобов'язання винна особа повинна сплатити штрафні санкції, що передбачено угодами та законодавством, зокрема ст. 611-612 ЦК України. Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.06.2000 року він уклав шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 99 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є подружня невірність зі сторони відповідачки, яка має намір створити нову сім'ю з іншим чоловіком, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 24 червня 2000 року зареєстрували шлюб Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 99 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через подружню невірність зі сторони відповідачки, яка має намір створити нову сім'ю з іншим чоловіком. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивач не бажає в подальшому жити разом з відповідачкою, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 жовтня 1982 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3794. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними з часом погіршились. З початку 2014 року вони фактично проживають окремо, хоча і знаходяться в одній квартирі. Спільного господарства не ведуть. Вказала, що відповідач харчується за її кошти, за квартиру не платить. Відповідач постійно виганяє її та доньку з дому. Відповідач працює, отримує заробітну плату і має можливість приймати матеріальну участь в утриманні сім'ї. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між сторонами фактично припинені. Сім'я розпалась остаточно, зберегти її неможливо, шлюб існує формально. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Суд за таких обставин вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 08 жовтня 1982 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №3794, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 жовтня 1982 року (а.с. 4). Неповнолітніх дітей станом на день розгляду справи у сторін немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із нею. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 04.08.1993 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Також позивач зазначила, що від шлюбу у них є діти: донька [PERSON], [INFO], яка проживає окремо та неповнолітній син [PERSON]., [INFO] Тому позивач просить після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина проживати разом із нею. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, зазначила у позовній заяві, що просить справу розглядати у її відсутності, а також уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення учасникаів судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.1993 року. За час спільного проживання у них народилися донька [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON]., [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти того щоб дитина після розірвання шлюбу проживала з матір'ю, суд приходить до висновку, що у цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у справі у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій уточнила, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність і заявлений позов задоволити. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлений позов він визнає і згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини свого доходу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюб, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

19.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.09.2008 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 392 з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними погіршилися з червня 2013 року та неодноразово припинялися. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 12 вересня 2008 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 392 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами погіршилися з червня 2013 року та неодноразово припинялися через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивачка не бажає в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.04.2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 23.12.2014 року сторонам було надано строк на примирення до 23.04.2015 року. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 02.04.2002 року, актовий запис №437, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 61190 грн. 00 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (Правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта Банк»)та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-24505-291112, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. 00 коп. зі сплатою 18% річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачці картковий рахунок №26252907304163 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 50000 грн. 00 коп. (а.с.3-4) Відповідач умов кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.11.2012 року становить 61190 грн. 00 коп., яка складається з тіла кредиту - 28940 грн. 00 коп., простроченого тіла кредиту - 21000 грн. 00 коп., заборгованість за комісіями - 11250 грн. 00 коп. що підтверджується довідкою на а. с. 10. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 10 596 грн. 63 коп. та судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №003-24507-081211. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держатедю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 6000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої обов'язки належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 10 596 грн. 63 коп., яка складається з: тіло кредиту - 4170 грн. 80 коп., прострочене тіло кредиту - 1829 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками - 1152 грн. 10 коп., заборгованість за комісіями - 3444 грн. 53 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с.11) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved