overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона з 27.04.2013 року по цей час перебуває в шлюбі і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтва про народження, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 07.02.2014 року, актовий запис № 09, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 19.08.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.08.2000 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 161. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, крім того, протягом тривалого часу не проживають як сім'я. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Суд ухвалив проводити розгляд без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 05.08.2000 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, 04.12.2009 року у Київському відділі РАЦСу Полтавського МУЮ Полтавської області, актовий запис №250, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у подружжя народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає або надає в малій кількості. У зв'язку з цим позивач звернулася в суд з зазначеним позовом і просила стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 75 гривень витрат на юридичну допомогу адвоката. Позивачка у судове засіданні не з'явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та погодилась на винесення заочного судового рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не заявляв, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України та за згодою позивачки розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позовної заяви сторони мають спільну дочку [PERSON], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач свої батьківські обов'язки щодо надання утримання дочці не виконує, кошти на утримання дитини не надає, чим порушує права дитини та позивачки. За таких обставин позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.84, 180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 (чверті) усіх доходів відповідача, щомісячно, до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач працює на Житомирському м'ясокомбінаті. Оскільки відповідач офіційно працює, являється батьком дитини, суд вирішив позов задовольнити. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

19.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась через відсутність порозуміння. Саме це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 08.10.2011 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у липні 2013 року. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

19.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача ? частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215,224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

19.08.2014 року позивач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № BLaЖГФ00042874, укладеного з ним 11.06.2014 року, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача кредитної заборгованості на суму 21 028 грн. 31 коп. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилася, втім направила на адресу письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, згідно вказаної заяви представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.06.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГФ00042874, відповідно до якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 16 000 гривень строком до 11.06.2014 року зі сплатою за користування кредитом 15 відсотків річних та сплатою щомісячної комісії у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно, в термін зазначений графіком (11 числа поточного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитом рівними частинами, по 835 грн., шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням на відповідний рахунок банку. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним, станом на 13.08.2014 року, сума заборгованості склала 21 028 грн. 31 коп., що включає в себе: 13 786 грн. 36 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 761 грн. 95 коп. - заборгованість по сплаті відсотків, 4 480 грн. - заборгованість по сплаті комісій за управління кредитом. За таких обставин, суд приходе висновку, що позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім у зв'язку з розглядом справи судові витрати (судовий збір), у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

19.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надалі (ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6779,94 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що остання не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по виплаті кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк»Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14159-180911. Згідно договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 6670,06 грн., на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором, з виплатою процентів виходячи зі ставки 24% і в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує Банку плату в розмірі 0,89% в місяць. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 15.04.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 6779,79 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту: 5559,96 грн.; - заборгованість за відсотками: 261,58 грн.; - Заборгованість за комісіями: 958,40 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 19.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 71, від якого мають доньку Софію,[INFO]. \~ \~ \~ \~Посилаючись на окреме проживання, відповідачка більшість проживає у м. Москва Російської федерації, та припинення шлюбних відносин і наявність у кожного своєї сімї, [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка надала нотаріально посвідчену заяву, в якій погодилась на розірвання шлюбу та розгляд справи за її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Міхурінська». Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. \~ \~ \~ \~Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що протягом двох років сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини і ведення спільного домашнього господарства, маю окремі сімї та наполягають на розірванні шлюбу, у наданий 17 травня 2018року двохмісячний строк, примирення між ними не настало, а тому, приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Міхурінська». Спору щодо місця проживання дитини не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

19.08.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати договір оренди квартири [ADDRESS] загальною площею 42,10 кв.м, заключного 30.10.2009 року за номером 399.1.1, тому що позивач бажає розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а відповідач перешкоджає вчиненню зазначених дій і проігнорував письмову претензію про добровільне звільнення приміщення. Позивач також просить виселити відповідача з квартири [ADDRESS] загальною площею 42,10 кв.м без надання іншого жилого приміщення. В наданій суду письмовій заяві представник позивача Малюк О.П. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача Малюк О.П., дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 30.10.2009 року ТОВ «Ключове рішення» та [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER], уклали до 29.10.2010 року договір оренди квартири [ADDRESS] під номером 399.1.1, загальною площею 42,10 кв.м. Позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак відповідач перешкоджає цьому, проігнорувавши письмову претензію про добровільне звільнення приміщення. Згідно з вимогами ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.114 Житлового Кодексу України передбачений виключний перелік осіб, яким надається інше житлове приміщення. Відповідач до вказаного переліку осіб не відноситься Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

19.08.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 25.02.2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З початку червня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З початку червня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню частина сплати судового збору в сумі 121,80грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved