Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 18 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В заяві вказує, що з 29 серпня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2021 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з неї та перебувають на її утриманні. Діти потребують тривалого лікування, оскільки перебувають під наглядом лікаря-невролога, найменша донька має захворювання кіфоз позиційний, плоскостопість, що потребує додаткових витрат на спеціальне взуття та відвідування спеціалізованих секцій. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча має таку можливість, він є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 25.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою, які він отримав 07.09.2021 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засі-дання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Відповідачем надано відзив на позов, за змістом якого просив про часткове задоволення, вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку будуть достатніми для задоволення потреб дітей. В свою чергу позивачем надано відповідь на відзив, в якій просить про задоволення позову у повному обсязі. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (а.с. 9). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибоом того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вказана норма спрямована на захист права стягувача аліментів, які є запорукою забезпечення утримання дитини. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 23), перебувають під наглядом лікаря-невролога, найменша донька має захворювання кіфоз позиційний, плоскостопість, що потребує додаткових витрат на спеціальне взуття та відвідування спеціалізованих секцій, що підтверджується наданими медичними документами, означені обставини відповідачем не оспорювалися. Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з такого. При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів суд в силу ст. 182 СК України враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним як потребам дітей в утриманні, так і майновому стану платника аліментів, буде стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. Дійшовши висновку про необхідність визначення такого розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів, а також інтересів осіб, відповідальність перед якими прямо встановлена законом (непрацездатні батьки, на участь в організації життєдіяльності яких посилається відповідач, інші діти). Всебічно перевіривши істотні для вирішення спору обставини, суд доходить переконання, що встановлений розмір аліментів буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітніх дітей в утриманні та лікуванні. Твердження позивача про необхідність стягнення з відповідача 1/2 частини його доходу через хворобливість дітей на вказане рішення суду не впливає, оскільки зазначені доводи позивачу належить спрямувати в русло вимог про залучення батька дітей до участі в додаткових витратах, зумовлених хворобою дітей, тягар доведення яких закон покладає на позивача. Судовий збір, від сплати якого за законом звільнено позивача, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідача у доход держави.

Outcome: approved