Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

18 липня 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до ЖБК «Приморський -10» про стягнення коштів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. [PERSON] є власником та постійно проживає з 07.09.2009 р. за адресою: [ADDRESS], але ні в минулому позивач не була, ні на цей момент не є членом ЖБК «Приморський-10». Не будучи членом ЖБК і не маючи укладеного договору з ЖБК, не існує правових підстав для ЖБК вимагати грошей від громадянки [PERSON] за комунальні послуги. Незважаючи на це, за період з 01.08.2009 р. по 30.09.2012 р., позивач сплатила до каси ЖБК 6286 грн. 72 грн. У червні 2013 р. ЖБК «Приморський-10» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із неї на користь ЖБК заборгованості у розмірі 3415 грн. 47 коп. Малиновським районним судом м. Одеси було відмовлено у видачі судового наказу. Позивачка вважає, що це негативно вплинуло на її емоційний стан і вона підірвала і без того слабке здоров'я. Також довелося витрачати час та гроші на юридичні консультації. На підставі викладеного просить стягнути з ЖБК «Приморський-10» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 6286 грн. 72 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят шість гривень 72 коп.), які вона безпідставно сплачувала до каси ЖБК, починаючи з 01.08.2009 р. по 30.09.2012 р., а також стягнути з ЖБК «Приморський-10» на користь [PERSON] компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 3500 грн. (три тисячі п'ятсот гривень), а також стягнути з ЖБК «Приморський-10» на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. 01 серпня 2013 року ЖБК «Приморський -10» звернулось з позовом до [PERSON] про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з несплатою боржником комунальних платежів, ЖБК «Приморський-10» не має можливості нормально функціонувати, проводити ремонт будинку та облаштовувати при домову територію. Надавач житлово-комунальних послуг і балансоутримувачем вказаного будинку є ЖБК «Приморський-10». Боржник користується наданими ЖБК «Приморський-10» послугами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здійснює. ЖБК «Приморський-10» звернувся в червні 2013 року із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою від 19 червня 2013 року та заявнику було запропоновано звернутись у порядку позовного провадження. Розрахунок заборгованості був зроблений у період з червня 2010 року по травень 2013 року включно. Відповідно до бухгалтерського розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] з червня 2010 року по травень 2013 року складає 3415,47 грн. Боржниця була належним чином проінформована, про наявність заборгованості та необхідності її погасити, але досі заборгованість не погашена. На підставі викладеного після остаточного уточнення позовних вимог ЖБК «Приморський -10» просить визнати укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК «Приморський-10» та [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «Приморський-10» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно у сумі 6057,12 (шість тисяч п'ятдесят сім) грн., стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «Приморський-10» судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору в розмірі 229,4 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1850,0 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2013 року позови об'єднані в одне провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року позовну заяву [PERSON] до ЖБК «Приморський -10» про стягнення коштів залишено без розгляду, продовжено провадження у справі за позовом ЖБК «Приморський -10» до [PERSON] про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 серпня 2009 року вбачається, що [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з 2-х житлових кімнат, житловою площею 29,9 кв. м., загальна площа квартири становить 43,7 кв. м. Відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку, вбачається, що [PERSON] є власником та постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з 2009 року. Надавачем житлово-комунальних послуг і балансоутримувачем вказаного будинку є ЖБК «Приморський-10». [PERSON] користується наданими ЖБК «Приморський-10» послугами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здійснює. ЖБК «Приморський-10» звернувся в червні 2013 року із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою суду від 19 червня 2013 року та заявнику було запропоновано звернутись у порядку позовного провадження. Розрахунок заборгованості був зроблений у період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно. Відповідно до бухгалтерського розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] з червня 2010 року по лютий 2014 року включно складає 6057,12 (шість тисяч п'ятдесят сім) грн. Розрахунок проведено з урахуванням площі квартири, кількості членів сім'ї, що проживають в квартирі, а також встановлених тарифів. Тариф за опалення згідно договору № 3296 на постачання теплової енергії від 01.11.2006 року встановлено за використання Гкалорій по загальному лічильнику з подальшим розподілом між власниками квартир відповідно до площі квартири. Тариф на господарські витрати, затверджений на загальних зборах членів ЖБК «Приморський-10», складає 1,60 грн., що нижче рекомендованого тарифу, затвердженого Рішенням № 42 від 25.02.2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, що складає 1,916 грн. [PERSON] була належним чином проінформована, про наявність заборгованості та необхідності її погасити. Споживач (власник або наймач житлового приміщення» та повнолітні члени його сім'ї, що мешкають разом з ним), зобов'язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою КМ України № 45 від 24.01.2006 року. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Правової позиції Верховного суду України, за змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будин ків і споруд та прибудинкових територій» умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законо давства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відсту пити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконав цем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача пос луг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 зазначеного Закону. У разі такої відмови відповідно до положень ст. ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, пе редбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, відносяться витрати на правову допомогу. У зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодування з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, підтверджені позивачем на суму 1850,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню підлягає також 229,40 грн. судового збору. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Outcome: approved