Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

19.03.2021р. позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній син проживає з нею, а з відповідача на її користь рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2007р. стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 232,00грн., щомісячно, починаючи з 28.08.2007р. та до повноліття. Однак відповідач належним чином зазначене рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачує. Станом на 28.02.2021р. заборгованість за аліментами становить 59\~792,90грн. Оскільки заборгованість по аліментам утворилась з вини відповідача, вона має право на отримання пені за прострочення їх сплати. Загальна сума неустойки (пені) за період з 01.10.2017р. по 28.02.2021р. становить 985\~668,88грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.196 СК України розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 58\~724,70грн.. Ухвалою суду від 22.03.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину. У відповідності до ч.4\~ст.195 СК України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2004р. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2008р., яке набрало законної сили 01.07.2008р., шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2007р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 232,00грн., щомісячно, починаючи з 28.08.2007р. та до повноліття дитини. На даний час рішення суду про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя. Згідно з розрахунком державного виконавця Хортицького ВДВС м.Запоріжжя Головко В.О. від 04.03.2021р. №8405 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 28.08.2007р. по 28.02.2021р. становить 59 792,90грн. На даний час позивачка вимагає стягнення пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період в сумі 58724,70грн. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку,\~суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним факт виникнення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина з вини відповідача [PERSON] . Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , достовірно знаючи про наявність відповідного рішення суду, розмір аліментів, що підлягає сплаті, в період з 28.08.2007р. по 28.02.2021р. аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не сплачував, чим допустив утворення заборгованості, яка за цей період склала 59 792,90грн. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України\~\~суду не надав. В той же час, факт виникнення заборгованості та її розмір підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем 04.03.2021р. Обчислений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментам сторонами не оспорений, доказів, які б спростували розмір цієї заборгованості, суду не надано, тому такий розрахунок суд вважає вірним, належним та обґрунтованим і приймає його до уваги при ухваленні вказаного рішення. Отже, встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд приходить до висновку про наявність у позивачки права на стягнення неустойки на підставі ст.196 СК України. При визначенні розміру пені суд виходить з того, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Максимальний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Тобто за змістом вказаної статті, з урахуванням того, що аліменти повинні сплачуватись щомісячно, неустойка\~нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент постановлення судового рішення. Враховуючи вказане, суд вважає, що наданий позивачкою розрахунок пені є вірним, складеним відповідно до вказаних вимог законодавства, тому суд приймає його за основу при ухваленні цього рішення. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув за невідомими причинами, відзиву на позовну заяву не подав та жодним чином позовні вимоги [PERSON] не спростував. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.08.2007р. по 28.02.2021р. в сумі 58\~724,70грн., у зв`язку з чим позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved