overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 18.04.2008 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Вона з відповідачем постійно сперечаються між собою, не можуть проживати як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, тому не бажає перебувати з ним у шлюбі. Відповідач коштів на утримання сина в добровільному порядку не дає. Позивач у судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з останнього на її користь 400 грн. аліментів на утримання сина [PERSON]. Пояснила, що відповідач щомісяця сплачує кредит за придбаний автомобіль, має матір - інваліда II групи. Вказує, що на протязі 1 року проживають з відповідачем окремо. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що офіційно не працевлаштований, щомісяця сплачує кредит за автомобіль. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що з 18.04.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, на протязі одного року проживають окремо, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Беручи до уваги визнання зменшеної позовної вимоги про сплату аліментів, а також те, що відповідач офіційно не працевлаштований, зі слів сторін у судовому засіданні сплачує кредит за автомобіль, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.09.2014 року до їх повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 19.01.2011 року. Від подружнього життя в останніх двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], кошти на утримання яких відповідач не дає. Позивач змушена власними силами матеріально забезпечувати дітей. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві. Пояснила, що її місячний дохід складає 800 грн. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позов у сумі 1000 грн. щомісячно. Пояснив, що він офіційно не працює, підробляє на будівництві, його місячний дохід становить близько 3000 грн., з яких сплачує кредит та ремонт автомобіля. Має паралізовану матір. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставин справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 19.01.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи спір, суд виходить з можливості відповідача надавати позивачеві матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки останній офіційно не працює, тому має нестабільний дохід. Також судом ураховано обов'язок відповідача брати учать в утриманні своєї непрацездатної матері. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. Ураховуючи часткове задоволення позову і те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, ставка якого, згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн., суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-24 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 29 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів Цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис № 223. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Вважає, подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливим. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Фактичні шлюбні відносини припинені. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власність не виникає. Спору про місце проживання дитини не існує, досягнуто згоди з приводу матеріального утримання, виховання та проживання їхньої спільної дитини. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. З даних підстав позивачка просила суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до норм ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року у Відділі реєстрації актів Цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, Волинської області актовий запис № 223. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди, майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 24.04.2009 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного, що привело до неприязнених стосунків. Подальше сумісне проживання є неможливим. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач відповідно до ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2014 року був допитаний Краматорським міським судом Донецької області згідно судового доручення. З позовними вимогами погодився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі. Вони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні та мешкає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, вже два роки вони проживають окремо, не ведуть сумісного господарства. Відповідач частково допомагає утримувати дитину, але позивачка хоче узаконити ці стягнення тому, що грошові кошти необхідні на придбання дитині одягу, взуття, продуктів харчування і сплату комунальних послуг та інше, тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Відповідач працює, на підприємстві регулярно сплачують заробітну платню, тому має можливість допомагати утримувати дитину. Інших стягнень у відповідача немає. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15.11.2003 року, встановлено, що 15.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2010 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 р. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя. На підставі вищезазначеного просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідач позовні вимоги визнала, просила справу слухати без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, подані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати по справі, а саме суму судового збору в розмірі 243,60 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2012 р. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими члена сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На підставі вищезазначеного просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, подані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2012 р., про свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати по справі, а саме суму судового збору в розмірі 243,60 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не досягли згоди з приводу утримання дитини. Відповідач всупереч статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів наявності у нього інших утриманців, будь - яких захворювань, а також наявності у нього стабільного, регулярного доходу. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Визначений розмір аліментів є прийнятним для сторін та дитини. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

18.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 року, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний - « [PERSON]» (а.с.4). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved