Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18.11.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк») про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 14.02.2014 року між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю, VAB!.. «Піврічний» № 746248/2014, згідно з умовами якого позивач розмістила на вкладному рахунку банку 167179,27грн за стандартною ставкою за вкладом в розмірі 25 % річних, яка діє з першого по шостий місяці дії вкладу. З сьомого по тринадцятий місяці дії вкладу ставка становить 10 % річних. Розмір відсотків за перші шість місяців складає 12,5 % (167179,27 грн. * 12,5 % = 20417,83 грн.) 30.09.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про дострокове розірвання зазначеного договору банківського вкладу з 30.10.2014 року. 30.10.2014 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою, якою просила видати їй грошові кошти за вказаним договором банківського вкладу готівкою в повному обсязі, однак, на теперішній час гроші [PERSON] не повернуті. Таким чином, відповідач не виконує свої обов'язки та порушує права позивача. Позивач вважає, що банк порушив строк виконання її доручення щодо виплати грошових коштів, які складаються з суми вкладу в розмірі 167179,27 грн. та відсотків в розмірі 20417,83 грн., а всього - 187594,10 грн. Отже, пеня у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу повинна розраховуватись від суми 187594,10 грн., починаючи з 31.10.2014 року. Місцем виконання договору є відділення банку, що знаходиться за адресою: 84100, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Леніна, 42. Позивач вважає, що стягненню з відповідача на її користь підлягає 187594,10 грн. та пеня у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення виплати грошових коштів, починаючи з 31.10.2014 року, та просить суд стягнути з відповідача на її користь її банківський вклад в розмірі 167179,27 грн., відсотки за перші шість місяців дії договору в розмірі 20417,83 грн. та пеня в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення платежу. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду повідомлено не було, та відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 14.02.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю, VAB!.. «Піврічний»» № 746248/2014, відповідно до якого вкладник [PERSON] розмістила в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «З любов'ю, VAB!..» в національній валюті України на строк 13 (тринадцять) місяців з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Для обліку вкладу банку відкрив на ім'я вкладника [PERSON] вкладний рахунок № [NUMBER], код банку - 380537. Сума початкового вкладу - 167179 грн. 27 коп. Дата вимоги вкладником вкладу - 14.03.2015 року. Пунктом 1.6 Договору встановлено, що при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/ перераховуються у повному обсязі згідно з договором за кожен (ні) повний (ні) 6 місяць (ів) дії вкладу, за кожний неповний 6 (шести) місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті Банку. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу. В цих випадках повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного шести місячного періоду дії вкладу. (а. с. 5) З квитанції № 702996 від 14.02.2014 року вбачається, що 14.02.2014 року [PERSON] було залучено кошти в сумі 167179,27 грн. на вклад, відповідно до угоди № 746248/2014 від 14.02.2014 року. (а. с. 6) 30.09.2014 року позивачем [PERSON] на ім'я начальника відділення № 103 ПАТ «ВіЕйБі Банк» було надано заяву про дострокове розірвання договору банківського вкладу «З любов'ю, VAB!» № 746248/2014, в якій [PERSON] просила розірвати з 30.10.2014 року договір банківського вкладу «З любов'ю, VAB!» в національній валюті № 746248/2014 від 14.02.2014 року та повернути в дату розірвання договору банківського вкладу вклад у сумі 167179,27 грн. та нараховані, але не сплачені, відсотки за договором банківського вкладу. (а. с. 7) 30.10.2014 року позивачем [PERSON] на ім'я начальника відділення № 103 ПАТ «ВіЕйБі Банк» було надано заяву, відповідно до якої 30.09.2014 року [PERSON] подала заяву про розірвання договору банківського вкладу «З любов'ю, VAB!» в національній валюті № 746248/2014 від 14.02.2014 року з 30.10.2014 року, у зв'язку з чим [PERSON] просить видати їй грошові кошти за вказаним договором банківського вкладу готівкою в повному обсязі. (а. с. 8) Відповідно до виписки по особовим рахункам з 29.10.2014 року по 30.10.2014 року, сформованої 30.10.2014 року у відділенні № 103 ПАТ «ВіЕйБі Банк», станом на 30.10.2014 року вкладнику [PERSON] нараховано відсотків за договором банківського вкладу «З любов'ю, VAB!» в національній валюті № 746248/2014 від 14.02.2014 року на суму 20417,83 грн. (а. с. 24, 25) Статтею 57, ч. ч. 3, 4 ст. 60, ч. 1 ст. 213, п. п. 1-4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставини; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. (ст. 1059 ЦК України) У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або настання інших обставин, визначених договором, проценти за чим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно зі ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банку, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Найважливішим і найбільш поширеним способом припинення зобов'язань є припинення їх належним виконанням. Належним слід визнати виконання, що прийняте кредитором. У відповідності до п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» судам роз'яснено, що Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, які виникли після введення його в дію. До правовідносин, які виникли до введення Закону в дію, він застосовується лише щодо тих прав і обов'язків, які виникли вже після введення його в дію. Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті. Що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення або абонементського обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Судом з достовірністю встановлено, що 14.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю, VAB!.. «Піврічний» № 746248/2014, згідно з умовами якого позивач розмістила на вкладному рахунку банку 167179,27грн за стандартною ставкою за вкладом в розмірі 25 % річних, яка діє з першого по шостий місяці дії вкладу. З сьомого по тринадцятий місяці дії вкладу ставка становить 10 % річних. Розмір відсотків за перші шість місяців складає 12,5 % (167179,27 грн. * 12,5 % = 20417,83 грн.) 30.09.2014 року позивач надала відповідачу заяву з проханням розірвати вищезазначений договір банківського вкладу з 30.10.2014 року, повернути їй банківський вклад у розмірі 167179,27 грн. та нараховані відсотки, після чого 30.10.2014 року позивач знов звернулась до банку із заявою про виплату їй банківського вкладу, однак дана заява відповідачем була проігнорована, на теперішній час банківський вклад [PERSON] не повернутий. На день ухвалення рішення у справі строк прострочення виконання платежу становить 33 (тридцять три) дні, а тому сума пені за кожний день прострочення виплати банківського вкладу, починаючи з 31.10.2014 року, становить 5516,94 грн. (167179,27 грн. * 0,1 % / 100 % = 167,18 грн./день; 167,18 грн. * 33 дні = 5516,94 грн.) Відповідач ПАТ «ВіЕйБі Банк» був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання представник відповідача не з'явився, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду надано не було. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved