Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

18 вересня 2018 року Ленінським районним судом м.Миколаєва винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Однак при розгляді справи та при винесенні рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Представником позивача до закінчення судових дебатів подано заяву про те, що докази про розмір витрат які сторона має сплатити у звязку з розглядом справи, будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. 21.09.2018 року представником позивача подано заяву про надання доказів витрат позивача [PERSON] на правничу допомогу та обсягів наданої правничої допомоги, а саме акт наданих послуг від 19.09.2018 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №370 від 19.09.2018 року про гонорар адвоката Астаніної Л.Д. за вересень 2018 р., опис послуг з професійної правничої допомоги від 19.09.2018 р.. У судовому засіданні при розгляді справи по суті, відповідач зазначив, що позов в частині витрат на правову домогу визнає. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривен.

Outcome: approved