Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

18.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. У шлюбі в сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. На даний момент сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також відповідач є працездатним, працює оператором на ПАТ «Укрзалізниця», отримує доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області; стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме - 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. За змістом ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 10.08.2013 року перебувають у шлюбі (а.с.11). У сторін є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.09.2014 року (а.с.10). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно. Також, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved