Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

18.07.2018 року до Красноокнянського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 88422,73 грн. Згідно автоматизованого розподілу, зазначена справа розподілена на суддю Криворучка П.В. 31 липня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Криворучка П.В. від 31.08.2018 року справа передана до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому ч.7 ст.33 ЦПК України, так як, у звязку з перебуванням головуючого у відпустці, розгляд справи не зможе продовжуватися більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені ЦПК України. Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Чеботаренко О.Л. та ухвалою від 05.09.2018 року прийнята до провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 17.05.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку. Однак відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим у нього склалася заборгованість на загальну суму 88422,73 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5552,21 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 74160,67 грн.; заборгованість за пенею та комісією 4023,05 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 4186,80 грн. процентна складова. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.40/. Тому, справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернулися конверти з довідками Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.53, 59/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 травня 2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 17.05.2012 року, за яким отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с. 7-32/. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» /а.с.38-39/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний\~ погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах,\~ передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов'язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.27/. Згідно з п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору /30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту /а.с.30/. Відповідно до 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів/Памятки Клієнта/Довідки про умови кредитування, якщо інше не передбачене п. 2.1.1.12.13 Умов та правил надання банківських послуг. /а.с.30/. Позивач надав розрахунок заборгованості та вважав, що станом на 31.05.2018 року заборгованість по кредитному договору склала 88422,73 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5552,21 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 74160,67 грн.; заборгованість за пенею та комісією 4023,05 грн., штраф /фіксована частина/ - 500 грн.; штраф /процентна складова/ -\~ 4186,80 грн. /а.с.5-6/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.2.1.1.5.5,\~ 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання\~ зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, так як відповідач не виконав зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, пенею та комісією підлягають задоволенню. Щодо відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного. Відповідно до п.2.1.1.12.6.4 Умов та правил, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів весь Кредит (Овердрафт) вважається простроченим і нарахування з дати переводу Кредиту (Овердрафту) в статус прострочених боргових зобовязань проводяться згідно п.п.2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості Боржник сплачує пеню в розмірі, вказаному в п.2.1.1.12.6.1 Умов. При цьому винагорода відсотки за користування Кредитом не сплачується /а.с.30/. Оскільки останній платіж на погашення кредиту було здійснено 25 жовтня 2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, то виходячи з умов договору, встановлених вищевказаним п.2.1.1.12.6.4, позивач після 25 жовтня 2015 року мав право нараховувати відсотки за користування кредитом лише протягом 210 днів з зазначеної дати, тобто по 22 травня 2016 року включно, а далі повинен був нараховувати пеню без нарахування відсотків. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відсотки по 31 травня 2018 року включно. Тому суд вважає, що в період з 23 травня 2016 року по 31 травня\~ 2018 року відсотки нараховано без відповідних правових підстав, і тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню, в саме задоволенню в частині відсотків, нарахованих по 22 травня 2016 року включно в сумі 9006,51 грн. (а.с.5-6), а в частині стягнення заборгованості за відсотками, які нараховані у період з 23 травня 2016 року по 31 травня 2018 року в сумі 65154,16 грн. позивачу слід відмовити. Щодо штрафу, то п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що\~ при порушенні Клієнтом строків платежів по\~ будь-якому\~ грошовому\~ зобов'язанню, передбаченому цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі\~ 500 грн.\~ плюс 5%\~ від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій /а.с.28/. Так як процентна складова штрафу розраховувалася, виходячи із заборгованості за відсотками в сумі 74160,67 грн., а стягненню в якості заборгованості за відсотками підлягає лише сума 9006,51 грн., то процентна складова штрафу підлягає перерахуванню та стягненню в розмірі 929,09 грн. (/5552,21 грн. + 9006,51+4023,05 грн./ х 5%), а позов в частині стягнення штрафу частковому задоволенню. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 20010,86 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту 5552,21 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 9006,51 грн.; заборгованість за пенею та комісією 4023,05 грн.; штраф /фіксована частина/ - 500 грн.; штраф /процентна складова/ - 929,09 грн.). В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial