Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

18.02.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.09.2003 Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 19. В обґрунтування позову зазначено про неможливість примирення із відповідачем. Вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , 2004 р.н. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Ухвалою судді від 06.03.2020 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду у зв`язку з неявкою відповідача. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , 06 вересня 2003року між [PERSON] та [PERSON] , Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а. с. 7). Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.04.2014 (а. с. 8). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). 21.05.2020 за клопотанням відповідача судом було постановлено ухвалу про надання строку для примирення, строком до 21.07.2020 (а. с. 35). Ухвалою суду від 21.07.2020 провадження по справі поновлено у зв`язку з закінченням наданого судом строку для примирення. Позивач наполягала на задоволенні позову та просила розірвати шлюб. Відтак, судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] продовжувати шлюбні відносини не бажає, примирення та збереження шлюбу не відбулось, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини відсутній. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved