Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

19.09.2017 [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, з урахуванням уточнень, до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (відповідач-1), комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (відповідач-2), Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради (відповідач-3), територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (відповідач-4), в якому позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку, на користь позивача: завдані реальні збитки в розмірі 221 511,26 грн., понесені витрати по оплаті послуг суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] в розмірі 1200,00 грн., понесені витрати перевезення пошкодженого авто евакуатором в розмірі 900,00 грн., понесені витрати по оплаті послуг ТОВ «Альфа Сервіс» за розібрання-збирання салону автомобіля при його огляді в розмірі 1080,00 грн., судові витрати на правову допомогу, згодом уточнені в розмірі 18 000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору 2 242,91 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 28.03.2017 на автомобіль Mersedes-Benz CL 500 державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] впала частина фронтону (конструктивного елементу) будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. На місце події виїжджали працівники поліції. На думку позивача, причиною руйнації частини фронтону (конструктивного елементу) будинку стало дерево, яке росте біля будинку, і тривалий час під час вітру терлося об нього гілками, внаслідок чого фронтон руйнувався, причому цеглини з нього і раніше неодноразово падали на замощення біля будинку. Мешканці будинку по [ADDRESS] раніше неодноразово зверталися на гарячу лінію 15-80, щодо спилювання балансоутримувачем дерева, яке руйнує фронтон будинку, однак жодних дій ним не було вчинено. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2016 № 311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», КП «Наше місто» ЗМР з 01.09.2016 є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій на території м. Запоріжжя. КП «Наше місто», яке є балансоутримувачем житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] несе відповідальність за пошкодження автомобіля Mersedes-Benz CL 500 державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] має відшкодувати завдані власнику збитки. Крім цього, житловий будинок за адресою [ADDRESS] (станом на березень 2017 року) є комунальною власністю територіальної громади м. Запоріжжя. Автомобіль було пошкоджено частиною житлового будинку, яке є комунальною власністю, отже територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради має відшкодувати завдані збитки. Згідно рішення Запорізької міської ради від 25.01.2017 № 53 Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради є виконавчим органом Запорізької міської ради. До основних завдань Департаменту, зокрема, віднесено: реалізація державної політики щодо комплексного розвитку житлово-комунального господарства у сфері водо- і теплопостачання, водовідведення, експлуатації та ремонту житла, утримання прибудинкової території та інших послуг. Бездіяльність комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради щодо спила (обрізки) дерева, яке своїми гілками руйнувало житловий будинок за адресою [ADDRESS] внаслідок чого, його частина впала та пошкодила автомобіль, який належить [PERSON] . Посилаючись на вимоги ст.ст. 15, 16, 22, 316, 317, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, позивач вказує, що відповідачі мають відшкодувати шкоду. 18.01.2018 до суду від КП «Наше місто» ЗМР надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 1 просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до КП «Наше місто» про стягнення завданих збитків у розмірі 224 691,26 грн. - відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що падіння частини фронтону було наслідком його пошкодження та руйнації гілками дерева. Таким чином, сторонами (у відповідності до ст. 82 ЦПК України) визнається, що фактичною та безпосередньою причиною ушкодження майна позивача є руйнація конструктиву будинку гілками дерева, що і спричинило падіння фронтону. Зазначає, що позивач помилково ототожнює фактичний статус КП «Наше місто» ЗМР як виконавця послуг і іншим статусом «балансоутримувача». КП «Наше місто» статусу балансоутримавача не набуло ані в силу Закону, ані в силу рішення органу місцевого самоврядування, ані на підставі цивільно-правових та/або господарсько-правових договорів. Послуга з утримання прибудинкової території не включає в себе безпосередньо утримання зелених насаджень, адже ця послуга, яка надається відповідачем полягає в її прибиранні, а не утриманні зелених насаджень. З посиланням на ст. 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 322, 373 Цивільного кодексу України зазначає, що особою, яка зобов`язана утримувати майно, що їй належить зелених насаджень є власник земельної ділянки (Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради), на якій вони розташовані, тобто, власником зелених насаджень біля будинку № 4 по пр. Маяковського в місті Запоріжжі є територіальна громада, оскільки ці землі є комунальною власністю. Окрім того, посилається на вимоги ст. 1193 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується (у зв`язку з порушенням позивачем правил паркування транспортного засобу). 31.05.2018 КП «Наше місто» ЗМР надано суду доповнення до відзиву, де зазначає, що у своїх позовних вимогах позивач просить суд стягнути збитки у розмірі 221 511,26 грн. обґрунтовуючи їх висновком експерта у відповідності до звіту № 115 від 21.04.2017 , який додається позивачем до позову. Позовні вимоги суперечать висновкам до яких прийшов експерт і результаті проведеного дослідження і долученим до позовної заяви документам. А саме у своєму дослідженні експерт дійшов висновку, що вартість матеріальних збитків нанесених власнику транспортного засобу в результаті його пошкоджень складає 80 497,1 грн. 21.11.2018 до суду від КП «Запоріжремсервіс» ЗМР надійшов відзив на позов. В обґрунтування зазначено, що КП «Наше місто» ЗМР виконувало функції з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №311 від 24.06.2016. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 №494 будинок [ADDRESS] передано до господарського відання КП «Наше місто» ЗМР. Станом на 28.03.2017 КП «Запоріжремсервіс» виконувало роботи по санітарному обрізуванню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду Запорізької міської ради і роботи по зваленню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду Запорізької міської ради, відповідно до «Переліку адрес для виконання робіт по санітарному обрізуванню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду КП «Наше місто» на 2017 рік та «Переліку адрес для виконання робіт по зваленню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду КП «Наше місто» на 2017 рік, які затверджуються директором департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради за поданням балансоутримувача і виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій міста Запоріжжя (на дату події - КП «Наше місто»). «Переліку адрес для виконання робіт по санітарному обрізуванню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду КП «Наше місто» на 2017 рік та «Переліку адрес для виконання робіт по зваленню дерев на прибудинкових територіях житлового фонду КП «Наше місто» на 2017 рік» відсутній будинок [ADDRESS] . Таким чином, КП «Запоріжремсервіс» не знало і не повинно було знати про необхідність санітарного обрізування чи зваленню дерева на прибудинковій території будинку [ADDRESS] . Також. позивачем по справі не надано жодного доказу того, що саме дерево, яке росте біля будинку, є причиною руйнування фронтону будинку і падіння його частини на автомобіль позивача. 04.12.2018 відповідачем-3 Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради надано суду відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнає. Відзив обґрунтований тим, що ніяких обов`язків з утримання житлового будинку [ADDRESS] на Департамент не покладено. В Положенні про департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, затвердженого Рішенням міської ради № 52 від 25.01.2017, не передбачені повноваження та обов`язки департаменту щодо утримання багатоквартирних будинків та зелених насаджень на прибудинкових територіях багатоквартирних будинків. Мотивував це тим, що відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Просить у задоволенні позову відмовити. 04.12.2018 до суду від відповідача 4 - територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Відповідач 4 позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Посилається на те, що Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не містить жодних посилань, щодо обов`язків місцевих рад зі здійснення утримання багатоквартирних будинків та здійснення їх поточного та капітального ремонту. Не міститься таких приписів і в будь яких інших нормативно-правових актах, які встановлюють права та обов`язки місцевих рад. Так, у відповідності із ст. 25, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначений вичерпний перелік компетенції місцевих рад, який не передбачає повноважень, щодо здійснення міськими радами утримання багатоквартирних будинків, здійснення їх поточного та капітального ремонту. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив його задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити з відстав, зазначених у відзивах на позов. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що власник автомобіля Mersedes-Benz CL 500, 2004 року випуску, є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 28.03.2017 на автомобіль Mersedes-Benz CL 500 держ. номер [NUMBER] , впала частина фронтону (конструктивного елементу) будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. Дана подія висвітлювалася в засобах масової інформації, були публікації, зокрема, в мережі інтернет: http://www.061.ua/news/1597613 http://zabor.zp.ua/www/content/v-zaporozhe-v-tsentre-goroda-kamennyi-karniz-s-5-go-eatazha-upal-na-mersedes Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. З огляду на наведене саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Факт технічного пошкодження автомобіля підтверджується фотознімками. У судовому засідання представником позивача доведено факт наявності шкоди завданої його майну в розмірі 221 511,26 грн., що підтверджується Звітом № 115 від 21.04.2017 про оцінку автомобіля Mersedes-Benz CL 500 держ. номер [NUMBER] , проведеним автотоварознавцем [PERSON] , калькуляцією № 115/17 від 21.04.2017 року. Також 13.04.2017 року проведено огляд транспортного засобу, про що авто товарознавцем [PERSON] складено відповідний протокол. [PERSON] є суб`єктом оціночної діяльності, згідно сертифікату № 88/15 виданим 03.02.2015 Фондом державного майна України. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 115 від 13.04.2017 , позивачем сплачено спеціалісту 1 200,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля Mersedes-Benz CL 500 держ. номер [NUMBER] . Оплата перевезення 28.03.2017 пошкодженого авто ФОП [PERSON] евакуатором складає 900,00 гривень, що підтверджується квитанцією на розрахунок готівкою № 12. Окрім того, з 07.04.2017 по 12.05.2017 ТОВ «Альфа Сервіс» здійснено розібрання та зборку салону пошкодженого авто. Згідно акту виконаних робіт № 690 від 12.05.2017 вартість - 1 080,00 грн., сплата яких підтверджується фіскальним чеком від 12.05.2017. Заперечень щодо вартості ремонтних робіт від відповідачів, за виключенням КП «Наше місто» ЗМР, не надходило, клопотань щодо призначення експертної оцінки вартості відновлювальних робіт також не заявлялось. Щодо тверджень КП «Наше місто» ЗМР щодо стягнення на користь позивача лише вартості матеріальних збитків нанесених транспортному засобу в результаті його пошкоджень 80497,10 грн., без урахування вартості відновного ремонту автомобіля, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц (№61-1832св17). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 № 494 «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання МКП «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» затверджено акти приймання-передачі об`єктів житлового та нежитлового фонду з господарського відання МКП «Основаніє» до господарського відання КП «Наше місто» згідно з додатками 1,2,3. Згідно переліку будинків, які передаються від МКП «Основаніє» до відання КП «Наше місто», зокрема житловий будинок, який розташований [ADDRESS] (інв. № 13581362/ВР13), залишкова вартість, станом на 01.09.2016, якого становить 2 181 658,00 грн. Також відповідно до Додатку 1 до договору №452-УБ від 06.09.2017 актом прийняття-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) встановлено, що спеціальною контрольною комісією проведено обстеження об`єкта за адресою Маяковського 4, що передано з управління (з балансу) КП «Наше місто» в управління КП «Запоріжремсервіс». Отже, на момент технічного пошкодження автомобіля Mersedes-Benz CL 500 держ. номер [NUMBER] 28.03.2017 балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] було КП «Наше місто» ЗМР. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утриманням та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Пунктом 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Відповідно до ст. 23 вказаного Закону до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть передавати об`єкти благоустрою на баланс підприємствам, установам, організаціям відповідно до частини першої статті 15 цього Закону. Посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону (ч. 5 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005. Відповідно до п. 1.5. вказаних правил, утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за № 1046/9645. Згідно з Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 330 від 26.11.2014), згідно з яким утримання будинків і споруд та прибудинкових територій вміщує у собі: 1.1. санітарно-технічне обслуговування, зокрема: 1.1.5. Фасади будівель: 1.1.5.1. Простукування, укріплення окремих цеглин, які загрожують падінням; 1.1.8. Дахи та покрівлі: 1.1.8.1. Промазування замазкою свищів, ділянок гребенів стальної покрівлі; 1.1.8.2. Укріплення парапетних огороджень ; 1.1.8.7. Закріплення зірваних сталевих листів на спусках, окремих покриттях. 1.2. Поточний ремонт, зокрема: 1.2.3. Фасади будівель: 1.2.3.1. Простукування, обшивання та укріплення окремих архітектурних деталей, які загрожують падінням, у перемичках, карнизах та інших частинах будівлі, що виступають. Суд вважає, що причиною падіння фронтону будинку на автомобіль є неналежне виконання КП «Наше місто» ЗМР своїх обов`язків з утримання будинку. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку про наявність правових підстав для покладення обов`язку щодо відшкодування матеріальної шкоди на управителя житлового будинку, яким визначено КП «Наше місто» ЗМР. Заперечення представника КП «Наше місто» ЗМР щодо протиправності дій водія автомобіля, який залишив автомобіль в забороненому для тимчасової зупинки місці є також припущеннями та не можуть братися до уваги. Крім того, відсутні будь-які докази (адміністративні постанови, приписи, штрафи, тощо) стосовно порушення позивачем як Правил дорожнього руху. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до КП «Наше місто» ЗМР про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, із відмовою в частині солідарного стягнення шкоди з комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 246,91 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.852693630.1 від 19.09.2017. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були здійснені витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн., які підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордеру №25/04 від 25.04.2017 на суму 3 750,00 грн., меморіальним ордером № @2PL793086 від 17.08.2017 на суму 3 000,00 грн., меморіальним ордером № I0120XC9ZJ від 19.01.2018 на суму 3 000,00 грн., рахунком фактурою 08/07 від 08.07.2019 на суму 7250 грн., рахунком фактурою 18/07 від 18.07.2019 на суму 1000 грн. на загальну суму 18 000,00 грн. Заперечень чи заяв щодо зменшення розміру судових витрат від відповідачів не надходило. Отже, з відповідача комунального підприємства «Наше місто» на користь позивача слід стягнути суму судових витрат, в розмірі 18 000,00 грн. та судового збору в сумі 561,73 грн. З урахуванням викладеного загальний розмір судових витрат, які належить стягнути із відповідача комунального підприємства «Наше місто» на користь позивача становить 18 561,73 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення цивільного позову частково. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: partial