overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2009 року по 23.09.2013 року. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона в теперішній час перебуває у декретній відпустці і утримувати самостійно дітей їй важко. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, необхідного для дітей відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] від 12.01.2010 року та Серії [NUMBER] від 20.09.2011 року відповідно. Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою від 04.06.2014 року № 636 що видана Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 01 вересня 1990 року. Від даного шлюбу у подружжя є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] які проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2009 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення засідання повідомлена належним чином. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1990 року (а.с.5). Шлюб зареєстровано Дібрівською сільською радою Миргородського району Полтавської області актовим записом №8. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є діти: [PERSON], [INFO] (а.с.6), та [PERSON] [INFO] (а.с.7), які проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з Відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON]звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності державного акту 1-ЧН № 047753 на право приватної власності на землю, а саме земельної ділянки площею 0,0693 га, розташованої на території Чернігівської міської ради, садівниче товариство «Івушка», вказуючи на те, що в даному державному акті записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Заявникові встановлення даного факту необхідно дляреєстрації права власності на земельну ділянку. Заявник та представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, у поданих до суду письмових заявах просили справу розглядати без їх участі, заявник заяву підтримала, а представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що державний акт І-ЧН № 047753 на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0,0693 га, розташовану на території Чернігівської міської ради, сад. товариство «Івушка», видано на ім'я [PERSON](а.с.4). Проте, згідно паспорта прізвище заявника - [PERSON] (а.с.6). Рішенням Чернігівської міської ради сорокової сесії шостого скликання від 25.04.2014 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та обслуговування гаражів» внесено зміни до п. 247.5 рішення міської ради від 25 грудня 2003 року «Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» (10 сесія 24 скликання) у частині передачі у приватну власність, безоплатно, земельної ділянки № [NUMBER] в садівничому товаристві «Івушка», площею 0,0693 га, для ведення садівництва, читати: «[PERSON]» замість «[PERSON]» і далі за текстом (а.с. 5). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що державний акт І-ЧН № 047753 на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0,0693 га, розташовану на території Чернігівської міської ради, сад. товариство «Івушка», належить [PERSON], проте в ньому помилково зазначено її прізвище «[PERSON]». Встановлення зазначеного у заяві факту заявнику необхідно дляреєстрації права власності на земельнуділянку, а тому суд знаходить за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 19 вересня 1992 року в Губиниській селищній раді Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 21. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з травня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, оскільки останні п'ять років чоловік ображав її, ставився без належної поваги, застосовував до неї насилля, між ними виникали сварки, що призвело до встановлення неприязне них відносин, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 1992 року в Губиниській селищній раді Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 21, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з травня 2014 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 30 серпня 1986 року у Відділі ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 460. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, сварками, вона та чоловік тривалий час проживають кожний своїм життям, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 30 серпня 1986 року у Відділі ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 460, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений 07 березня 2003 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки в 2012 році. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка в суді свої вимоги підтримує і пояснила, що відповідач на даний час проживає із співмешканкою. Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають одну неповнолітню дитину, припинили спільне проживання з весни 2012 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб та про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що [INFO] року помер її племінник [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. У документах про народження її покійної сестри дані про їх батьків є розбіжності, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке належало племінникові. Інших спадкоємців, крім неї, нема. Просить встановити факт родинних стосунків - що [PERSON] був її племінником. Заявник в суді доводи заяви підтримує. Представник заінтересованої особи селищний голова М. Прядко просить в письмовій заяві розглядати справу без їх участі, не заперечує проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що [PERSON] є тіткою [PERSON], інших сестер чи братів заявниця [PERSON] не мала, сестра заявниці [PERSON] мала тільки одного сина - [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, а його мати [PERSON] померла [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення, у вигляді житлового будинку. У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] зазначено, що її батьки були «[PERSON] та [PERSON]». У свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що її батьками були «[PERSON] та [PERSON]». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями. Пояснення заявника та покази свідків узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні - постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій, свідоцтвом про народження заявниці [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про одруження заявниці з [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину [PERSON] на частину житлового будинку, договором купівлі - продажі [PERSON] частини житлового будинку, витягом про реєстрацію права власності [PERSON] на нерухомість. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об'єктивно підтверджують правдивість доводів заявниці [PERSON] Встановлення факту родинних стосунків для оформлення спадщини має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів його доходу на утримання сина [PERSON], [INFO], та в розмірі ? частини на своє утримання, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання та утримання позивача не надає, а тому просить її позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує щодо сплати аліментів на користь сина, щодо сплати аліментів на дружину заперечив, вмотивував це тим, що має невиконанні кредитні зобов'язання перед банківськими установами. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. [PERSON] працює на посаді завскладом ПМП «Принцип», що підтверджується довідкою про доходи від 14 липня 2014 року. Має кредитні зобов'язання перед ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 6 056 грн. 78 коп., та перед ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 6 707 грн. 07 коп., що підтверджується довідкою від 16 липня 2014 року та випискою по картковому рахунку. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього суд, відповідно до вимог ст.ст. 181-183 СК України, визначає в розмірі ? частини всіх видів його доходу. Крім цього відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується, що відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, інших утриманців немає. З огляду на викладене, оскільки аліменти на утримання дитини визначені в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дружини слід визначити в розмірі 1/16 частини всіх видів доходу відповідача. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей синів [PERSON] і [PERSON] та дочки [PERSON]. В позовній заяві вказує, що розірвала шлюб з відповідачем в 2012 році, припинили спільне проживання в квітні 2012 року і з цього часу відповідач не цікавиться дітьми, не спілкується з ними, не приймає участі у її вихованні, не утримує дітей матеріально. В судовому засіданні позивачка доводи позовних вимоги підтримує повністю і пояснила, що відповідач навіть на дні народження дітей не вітає їх і не дарує подарунки. Представник служби у справах дітей Кліщ О.Л. підтримує позов і пояснила, що під час з'ясування обставин спілкування з дітьми відповідач не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Прокурор вважає, що в суді зібрано достатньо доказів, що свідчать про те, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Відповідач до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням. Позивачка та представник третьої особи не заперечують проти розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що після розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] з дітьми не спілкується, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, зловживає спиртними напоями. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки і піклування, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком трьох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [PERSON] і дочки [PERSON]. Діти проживають з позивачкою. Сторони розірвали шлюб в 2012 році. Відповідач після розірвання шлюбу не займається вихованням дітей, не спілкується з ними, не турбується їх матеріальним забезпеченням - має борг із несплачених аліментів на утримання дітей в сумі 26785 грн., не цікавиться навчанням сина [PERSON]. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей. Дані обставини встановлені з пояснень позивачки, представника служби у справах осіб, показань свідків та письмових доказів, зокрема висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, свідоцтвами про народження дітей, рішенням суду про розірвання шлюбу, довідкою про склад сім»ї позивачки, характеристикою відповідача, характеристикою сина [PERSON] за місцем навчання, довідкою про борг відповідача з аліментів. Згідно ст.164 ч.1 п.2 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що з квітня 2012 року [PERSON] безпідставно ухиляється від виховання своїх трьох неповнолітніх дітей, нехтує обов'язком постійно забезпечувати дітей матеріально. Тому є підстави для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved