Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

19 жовтня 2016 року в суд звернулася [PERSON] із заявою про надання права на шлюб. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася [INFO]. Має намір укласти шлюб із [PERSON]. Заявник вказує, що вони та їх батьки відносяться до віруючих адвентистів сьомого дня. За церковними канонами вони мають право зустрічатися на протязі 3-4 місяців, після чого мають або зареєструвати шлюб, або припинити відносини. Батьки заявника та заінтересованої особи [PERSON] не проти їх одруження. При зверненні із заявою про укладання шлюбу до РАГСу у прийнятті заяви було відмовлено в зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку, в зв'язку з чим була змушена звернутись до суду. Її матір [PERSON] повністю володіє інформацією про її життєві наміри, не заперечує відносно укладання шлюбу, а навпаки, всіляко в цьому сприяє. На підставі наведеного просить надати право на шлюб із [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала із зазначених в ній підстав, просить задовольнити заяву. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву, заперечень щодо її задоволення не мають. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Згідно ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Із копії паспорта серії [NUMBER] заявниці вбачається, що на даний час вона не досягла шлюбного віку, оскільки народилась [INFO]. Відповідно до вимог ст. 23 Сімейного Кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом підставами зниження шлюбного віку можуть бути визнані будь-які ситуації, що виправдовують прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Безумовним критерієм у таких випадках повинно бути дотримання інтересів неповнолітньої особи. Як підкреслено постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 2), до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], а також їх батьки відносяться до віруючих адвентистів сьомого дня. За церковними канонами вони мають право зустрічатися на протязі 3-4 місяців, після чого мають або зареєструвати шлюб, або припинити відносини. Матір заявника [PERSON] повністю володіє інформацією про життєві наміри дочки, не заперечує відносно укладання шлюбу, а навпаки, всіляко в цьому сприяє. Батьки заінтересованої особи [PERSON] не проти їх одруження. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу [PERSON] з [PERSON] відповідатиме інтересам заявниці і заінтересованої особи - [PERSON], а тому слід надати заявниці право на шлюб.

Outcome: approved