Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

19 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані пошкодженням майна, у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, а також судові витрати. 19 січня 2015 року за вх №1447 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову та зменшення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані пошкодженням майна, у сумі 14 910 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот десять) гривень, витрати зі складання звітів про розмір матеріальної шкоди у сумі 2 100 (дві тисячі сто) гривень, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивача надійшла до канцелярії суду заява про розгляд справи за його відсутності, а відповідачка надала до суду заяву про визнання нею позову в повному обсязі. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] належить на праві власності нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 15 лютого 2008 року (а.с.5). Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 18.03.2008 року (а.с.9). Над зазначеними приміщеннями розташовані приміщення, що належать [PERSON] В 2004 році, а саме - 04 червня 2014 року та 04 листопада 2014 року - мали місце два залиття приміщень позивача з приміщень відповідачки. Вказані факти підтверджені наявними в матеріалах справи актом про залиття від 04.06.2014 року з доповненням та актом обстеження приміщень відповідачки (а.с.10,11) а також актом про залиття з Доповненням та Актом обстеження приміщень Відповідача від 04.11.2014 року (а.с 12,13). Згідно акту від 04.06.2014 року (з доповненням та актом обстеження приміщень), залиття приміщень позивача сталося внаслідок обриву шлангу під мийкою в приміщенні відповідачки та призвело до значних пошкоджень приміщень позивача, в першу чергу - до пошкодження стелі площею 34 кв.м., яку довелося ремонтувати. Відповідно до акту про залиття (з доповненням та актом обстеження приміщень відповідача від 04.11.2014 року) відповідачка знову припустилася залиття приміщень позивача, спричинивши при цьому пошкодження у вигляді замокання стелі в одному з приміщень, сталося відшаровування шпаклювального слою та краски площею 10 кв.м., утворився «грибок». Причиною залиття стало протікання на стику водоміра з трубою в приміщенні відповідачки. Тобто, за наявними в матеріалах справи документами (доказами), внаслідок незабезпечення відповідачкою належної роботи обладнання, розташованого у її приміщеннях, позивачу була завдана матеріальна шкода у вигляді пошкодження його майна (нежитлові приміщення). Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу відповідачкою, визначений та підтверджений наступними документами, наявними у справі. Так, відповідно до висновків суб'єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «АМК Траст», розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок залиття його приміщень відповідачкою склав: 9 767 (дев'ять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок за залиттям 04 червня 2014 року та 5 143.0 (п'ять тисяч сто сорок три) гривні за залиттям 04 листопада 2014 року, усього на суму 14 910 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот десять) гривень. Висновки суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «АМК Траст» - оформлені звітом про незалежну оцінку ринкової вартості ремонтно-відновлювальних робіт та розміру матеріальної шкоди, завданої власнику нежитлових приміщень, загальною площею 607.6. кв.м., розташованих в будівлі за адресою: [ADDRESS], внаслідок залиття (затоплення водою) 04.06.2014 року за вих. №1411-25/1 від 25.11.2014р. та звітом про незалежну оцінку ринкової вартості ремонтно-відновлювальних робіт та розміру матеріальної шкоди, завданої власнику нежитлових приміщень, загальною площею 607.6. кв.м., розташованих в будівлі за адресою: [ADDRESS], внаслідок залиття (затоплення водою) 04.11.2014 року за вих№1411-25 від 25.11.2014р . Договірні правовідносини між позивачем та суб'єктом оціночної діяльності врегульовані договором №1411-17 на проведення незалежної оцінки від 17 листопада 2014 року з Додатковою угодою №1 від 18 листопада 2014 року. Від імені позивача зазначений договір підписаний [PERSON] на підставі довіреності. Вартість робіт з проведення оцінки матеріальної шкоди склала 2100 (гривень (пункт 2.1. Договору від 17.11.2014р. в редакції Додаткової угоди №1 від 18.11.2014 року). При цьому факт виконання суб'єктом оціночної діяльності робіт з проведення оцінки матеріальної шкоди підтверджений Актом прийому-передачі від 27 листопада 2014 року , а факт оплати позивачем вартості виконаних ТОВ «АМК Траст» робіт - квитанцією ПАТ АБ «Укргазбанк» №10349764 від 19 листопада 2014 року на суму 1 600 гривень та квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» №0.0.321088873.1. від 27 листопада 2014 року на суму 500 гривень. Оплата проведена позивачем на підставі відповідних рахунків, оформлених ТОВ «АМК Траст» №1411-17 від 17 листопада 2014 року та №1411-24 від 24 листопада 2014 року. Кваліфікація та повноваження особи, що підписала звіти - [PERSON] - як суб'єкта оціночної діяльності, підтверджені доданими до цих звітів кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача, а також посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача та сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності, виданими Фондом державного майна України . Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно статті 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є , зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. При цьому кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України) Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а обов'язок доведення відсутності вини лежить саме на особі, яка завдала шкоду, відповідно до правила, встановленого частиною 2 статті 1166 ЦК України. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачка по справі відсутності своєї вини у завданні позивачу шкоди, вказаної у позові, не спростувала, навпаки - надала до суду заяву про визнання нею позову. З огляду на це, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідачки суми завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 14 910 грн. обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При цьому, встановлення розміру шкоди, заподіяної позивачу, є обов'язковою умовою для компенсації цієї шкоди відповідачкою у зв'язку з його відмовою провести компенсацію добровільно та з огляду на обов'язок доказування розміру шкоди, покладений на позивача статтею 60 ЦПК України. У зв'язку з цим, суд погоджується з обґрунтованістю вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідачки витрат зі складання звітів про розмір матеріальної шкоди у сумі 2 100 (дві тисячі сто) гривень, розмір яких підтверджений належним чином наявними у справі доказами. Питання про стягнення судових витрат вирішено судом відповідно до ст.88 ЦПК України та відповідно до положень Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (п.35). З огляду на викладене, суд стягує з відповідачки понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 243 гривні 60 копійок, а також витрат зі сплати судового збору за подання заяви про витребування доказів від 16.01.2015р. , яке задоволене судом ухвалою від 16.02.2015р. - в сумі 121 гривня 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved