Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу. В своїх доводах посилається на те, що відповідач є його батьком. Шлюб між відповідачем та його матір'ю розірвано у 2001 році. У 2013 році він поступив на 1 курс денної форми навчання в Національний фармацевтичний університет в м. Харкові і зараз закінчує навчатися на першому курсі. Навчання закінчується у липні 2018 року. В квітні 2014 року йому надали місце в гуртожитку. Він повинен харчуватися, одягатися, купувати навчальну літературу. Він позбавлений матеріальних коштів для існування. Мати працює вчителем, однак її заробітна плата не достатня для його проживання та існування в м. Харкові. Відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не з'явився, позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати лише 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, оскільки на утриманні має свою матір [PERSON] [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою №932 від 08.01.2014 року, [PERSON] є студентом денної бюджетної форми навчання 1 курсу 1 групи за спеціальністю «Фармація» Національного фармацевтичного університету. Передбачений час закінчення університету 01.07.2018 р. Відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Х/о від 14.07.2014 року, [PERSON] [INFO] зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] в м. Харкові з 17.06.2014 року. Відповідач є здоровою, працездатною людиною. Відповідач зазначив, що має на утриманні матір [PERSON] [INFO], однак належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] є матір'ю відповідача, що вона перебуває на його утриманні, - суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що позивач досяг повноліття, продовжує навчатися в університеті, потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає у гуртожитку, потребує витрат на проїзд, придбання необхідних для навчання предметів, їжі, одягу та інше, беручи до уваги, що відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача, який частково визнав позов, суд вважає необхідним призначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на час навчання позивача до досягнення ним 23-річного віку. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь Держави. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial