Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

17 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 146. Від даного шлюбу вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відносини з чоловіком поступово погіршувалися, вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки з 2017 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі. 27березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав, просив суд розглядати справу без його участі. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 146, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] . Сторони від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 2017 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved