Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] , в особі свого представника за ордером - [PERSON] (далі- представник позивача), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Енергодарське БТІ», про визнання права на приватизацію (а.с.2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. У вказану квартиру, вона разом з батьками в 1989 році вселилась на підставі направлення на поселення в гуртожитку, виданого ВП ЗАЕС. Згодом, батьки зняли своє місце реєстрації в цій квартирі та не проживають там. На підставі рішення Енергодарського виконавчого комітету Енергодарської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 20.12.2016 року № 407 «Про реєстрацію нумерації житлові приміщень гуртожитку «Славутич 1,2,3» на [ADDRESS] , було зареєстровано нумерацію з визначенням статусу житлових приміщень, а саме [ADDRESS]. З того часу і до сьогодні позивачка проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про надання інформації Сектора Реєстрації Енергодарської міської ради та штемпелем в паспорті. Рішенням Енергодарського міського суду від 19 червня 2018 року за нею було визнано право на постійне користування приміщенням що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 29.02.2016 року №53 «Про затвердження акту прийому-передачі гуртожитку «Славутич -1,2,3», будинок [ADDRESS] був переданий в комунальну власність територіальної громаді та рішенням Енергодарської міської ради від 07.12.2016 року № 14 йому залишено статус «гуртожитку» та мешканцям надано право на приватизацію. Тому для одержання ордеру на постійне проживання позивач завернувся до Енергодарської міської ради, але листом від 29.05.2018 року № 01-05-17-к/0756 у видачі ордеру було відмовлено. Тобто, на теперішній час позивач фізично не має можливості надати ордер до органу приватизації, але це не є підставою для порушення його конституційних прав, яке може бути відновлено у судовому порядку. Ухвалою суду від 21.02.2019 року справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.18). Ухвалою суду від 10.04.2019 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду (а.с.29). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, та участі позивача, вимоги, викладені в позові підтримали у повному обсязі (а.с.37). Представник відповідача: Виконавчого комітету ЕМР - в судове засідання двічі не з`явився, належним чином повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву стороною відповідача не надано. В судове засідання представник третьої особи: КП «Енергодарське БТІ» - не з`явився, від директора підприємства надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника, покладаючись на компетентність суду (а.с.36). Письмових заперечень на позов від третьої особи надано до суду не було. Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані підтверджуються сукупністю досліджених доказів та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно довідки Сектора реєстрації Енергодарської міської № 13186 від 06.12.2018 року за адресою [ADDRESS] зареєстрована лише позивач по справі [PERSON] . Згідно технічного паспорту житлового блоку [ADDRESS] та складається з однієї житлової кімнати площею 13,0 кв.м., кухні 8,2 кв.м., коридору розміром 9,5 кв.м. та вбиральні розміром 1,4 кв.м., душова розміром 1,2 кв. м., квартира обладнана балконом розміром 0,9 кв.м. (а.с.5). Відповідно договору найму житлового приміщення №51/18 від 27.11.2018 року між КП «ПКВ» та [PERSON] , позивачу надано в користування житловий блок [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки №23 від 06.12.2018 року про склад сім`ї, [PERSON] є головою та не має інших осіб у складі (а.с.9). Відповідно довідки 02-19/316 від 21.11.2018 року виданого КП «Енергодарське БТІ». Проведено розрахунок часток житлового блоку [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати площею 13,0 кв.м., кухні 8,2 кв.м., коридору розміром 9,5 кв.м. та вбиральні розміром 1,4 кв.м., душова розміром 1,2 кв. м., квартира обладнана балконом розміром 0,9 кв.м. (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №84 від 17.03.2011 року «Про приватизацію житла» передбачено, що підготовка та оформлення документів щодо передачі (приватизації) житлових приміщень у власність громадян проводиться комунальним підприємством «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради. З листа КП «Енергодарське БТІ» Енергодарської міської ради №01-20/442 від 11.09.2018 року вбачається, що у [PERSON] відсутній ордер на житловий блок [ADDRESS], що унеможливлює прийняття заяви на приватизацію та роз`яснено право на звернення до суду про визнання права на приватизацію (а.с.11). Відповідно рішення Енергодарського міського суду від 19 червня 2018 року за [PERSON] було визнано право на постійне користування приміщенням що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] , є комунальною власністю територіальної громади м. Енергодара, оскільки, зазначений гуртожиток, 29.02.2016 року актом прийому-передачі ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «ЗАЕС» переданий у комунальну власність територіальної громади м. Енергодара Запорізької області (а.с.6) та відповідно до рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 07.12.2016 року №14 «Про залишення гуртожитку «Славутич 1, 2, 3» розташованого за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його приміщень». За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» . Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно до змісту ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина. При цьому частина 10 наведеної статті зазначає, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Тобто, перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п.п. 4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ч.11 ст.8 Закону визначено, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. У відповідності до вказаних положень Закону громадяни вправі приватизувати займані ними житлові приміщення, в тому числі житлові приміщення у гуртожитках, в будинках державного житлового фонду. До будинків державного житлового фонду належить також житловий фонд місцевих Рад. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам, зокрема житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Вказані вище положення Закону №500 встановлюють право громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них можуть реалізувати конституційне право на житло, зокрема шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Житлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому; житлові приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку (житлові кімнати, житлові блоки (секції), призначені та придатні для постійного проживання у них. Громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Нормами ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу, п`ять і більше років. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; особа - фізична особа; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Тому суд вважає, що вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню щодо визнання за нєю права на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в тому числі способом визнання права або в інший спосіб, передбачений законом або договором. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved