Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

19 лютого 2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, моральної шкоди та упущеної вигоди, в зв'язку з ДТП, що мала місце 14.11.2013 р. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 12.10.2013 р. позивач надала відповідачу в оренду автомобіль ВАЗ 21099, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується розпискою [PERSON], відповідно до якої відповідач зобов'язався сплачувати їй оренду плату у розмірі 900 грн. на тиждень, а у разі ДТП повністю компенсувати завдану автомобілю шкоду та прийняв на себе інші зобов'язання. Зазначений автомобіль належить позивачу на підставі генеральної довіреності від 29.06.2012 р. 14.11.2013 р. відповідач потратив в ДТП - не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив наїзд на перешкоду (стовп лінії електромережі). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП України та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю діяння з винесенням усного зауваження. Крім того, з моменту ДТП до часу подання позову до суду минуло 13 тижнів, за які позивач повинна була отримати прибуток від оренди автомобіля у розмірі 11 700 грн. (по 900 грн. за тиждень). До теперішнього часу відповідач не відшкодував шкоду позивачці та не виплатив їй матеріальну шкоду в розмірі 24 475, 32 грн. та упущену вигоду у розмірі 11 700 грн. В подальшому позивач зменшила свої позовні вимоги та відмовилась від позовної вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм правовідносини. 12.10.2013 р. позивач надала відповідачу в оренду автомобіль ВАЗ 21099, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується розпискою [PERSON], відповідно до якої відповідач зобов'язався сплачувати їй оренду плату у розмірі 900 грн. на тиждень, а у разі ДТП повністю компенсувати завдану автомобілю шкоду та прийняв на себе інші зобов'язання. Зазначений автомобіль належить позивачу на підставі генеральної довіреності від 29.06.2012 р. (а.с.9-10, 13). 14.11.2013 р. відповідач потратив в ДТП - не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив наїзд на перешкоду (стовп лінії електромережі) (а.с.11). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП України та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю діяння з винесенням усного зауваження (а.с.12). Стаття 11 ЦК України визнає завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Статтею 15 та 16 ЦК України передбачено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду, у тому числі для відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Згідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 1-02/1-11-13 від 04.12.2013 р., ринкова вартість матеріального збитку автомобіля ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER], 2006 року випуску, становить 23 775, 32 грн. (а.с.43-86). Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем, відповідно до квитанції № 118975 від 18.11.2013 р., сплачено 700, 00 грн. за виготовлення звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 1-02/1-11-13 від 04.12.2013 р. (а.с.15). Таким чином, матеріальна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 24 475, 32 грн. Крім того, з моменту ДТП до часу подання позову до суду минуло 13 тижнів, за які позивач повинна була отримати прибуток від оренди автомобіля у розмірі 11 700 грн. (по 900 грн. за тиждень). На теперішній час відповідачем шкоду позивачу не відшкодовано та не виплачено упущену вигоду. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 462, 00 грн. У відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved