Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

17 червня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна вказуючи, що 29 квітня 1972 року в відділі РАЦС Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 252, між позивачкою та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від спільного мешкання неповнолітніх дітей не мають. На момент звернення до суду сторони мешкають окремо. За період спільного проживання сторони набули спільне майно, яке в добровільному порядку поділити не можуть, до складу спільно набутого майна за час шлюбу входять: трикімнатна квартира, розташована в [ADDRESS], вартістю 55 800 грн., автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER], вартістю 50 000 грн., садовий будинок, розташований в садовому товаристві «Хімік» в м.Костянтинівка [ADDRESS], вартістю 20 000 грн., металевий гараж, вартістю 3 000 грн., морозильна камера «Норд», вартістю 2 000 грн., пральна машина автомат «Індезит»,в вартістю 2 800 грн., холодильник двокамерний «Норд», вартістю 2 000 грн., дві рушниці, вартістю 200 грн. та 2 500 грн. відповідно, телевізор «Самсунг», вартістю 1 000 грн., електрокомбайн «Мулінекс», вартістю 750 грн., кавоварка «Сименс», вартістю 275 грн., електродуховка, вартістю 980 грн., хлібопіч «LG», вартістю 1 000 грн., комп'ютер та монітор «Acer», вартістю 5 000 грн., меблі кухонні (гарнітур), вартістю 3 500 грн., м'які меблі (диван, два крісла, пуфик), вартістю 3 350 грн., ліжко двоспальне, вартістю 4 000 грн., мікрохвильова піч «Панасоник», вартістю 1 000 грн., пилосос, вартістю 400 грн., а також грошові кошти - 3 320 доларів США, що в еквіваленті складає 26 526,80 грн., 14 000 російських рублів, що в еквіваленті складає 3 454,22 грн., 405 євро, що в еквіваленті складає 4 297,98 грн. Загальна вартість спільно набутого сторонами майна складає 189 333 грн., частина позивача - 94 666 грн. Позивач просить суд поділити спільно набуте нею з відповідачем за час шлюбу майно, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартиру, розташовану в [ADDRESS], садовий будинок, розташований в садовому товаристві «Хімік» в м.Костянтинівка [ADDRESS], морозильну камеру «Норд», електрокомбайн «Мулінекс», кофеварку «Сименс», електродуховку, хлібопіч «LG», м'які меблі (диван, два крісла, пуфик), комп'ютер та монітор «Acer», холодильник двокамерний «Норд», ліжко двоспальне, кошти в сумі 17 139,50 грн., на загальну вартість 84 394 грн., за відповідачем залишити решту майна на загальну суму 104 939 грн. та стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості майна в сумі 10 272 грн. У судовому засіданні на розгляді справи представник позивача підтримала позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що з переліком майна, окрім рушниць та грошових коштів, він згоден, проте ним зазначена інша вартість вказаного спільно набутого майна - трикімнатна квартира, розташована в [ADDRESS] вартістю 55 800 грн., автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER], вартістю 3 000 грн., садовий будинок, розташований в садовому товаристві «Хімік» в м.Костянтинівка [ADDRESS], вартістю 57 250 грн., металевий гараж, вартістю 2 000 грн., морозильна камера «Норд», вартістю 2 000 грн., пральна машина автомат «Індезит», вартістю 2 800 грн., холодильник двокамерний «Норд», вартістю 2 000 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 200 грн., електрокомбайн «Мулінекс», вартістю 750 грн., кавоварка «Сименс», вартістю 275 грн., електродуховка, вартістю 1650 грн., хлібопіч «LG», вартістю 1 350 грн., комп'ютер та монітор «Acer», вартістю 5 000 грн., меблі кухонні (гарнітур), вартістю 1 200 грн., м'які меблі (диван, два крісла, пуфик), вартістю 5 350 грн., ліжко двоспальне, вартістю 45 000 грн., мікрохвильова піч «Панасоник», вартістю 350 грн., пилосос, вартістю 200 грн., загальною вартістю 262 170 грн., з яких його частина складає 131 085 грн. Відповідач просить поділити спільне набуте майно, визнавши за ним право власності на трикімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS], металевий гараж, автомобіль «Ніссан», всього на суму 60 800 грн., за позивачем залишити решту майна на загальну суму 131 085 грн., з позивача на його користь стягнуту різницю у вартості майна в сумі 131 085 грн. Але, в судові засідання 27.12.2013 року, 25.01.2014 року, 07.02.2014 року не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів та винести заочне рішення по справі, враховуючи також те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 квітня 1972 року в відділі РАЦС Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 252, між позивачкою та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від спільного мешкання неповнолітніх дітей не мають. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 12.08.2013 року у цивільній справі № 233/3434/13-ц, яке набуло законної сили, шлюб між ними було розірвано. За період спільного проживання сторони набули спільне майно, яке в добровільному порядку поділити не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що до складу спільно набутого майна за час шлюбу входять: трикімнатна квартира, розташована в [ADDRESS] вартістю 55 800 грн., автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER], вартістю 50 000 грн., садовий будинок, розташований в садовому товаристві «Хімік» в м.Костянтинівка [ADDRESS], вартістю 20 000 грн., металевий гараж, вартістю 3 000 грн., морозильна камера «Норд», вартістю 2 000 грн., правльна машина автомат «Індезит»,в вартістю 2 800 грн., холодильник двокамерний «Норд», вартістю 2 000 грн., дві рушниці, вартістю 200 грн. та 2 500 грн. відповідно, телевізор «Самсунг», вартістю 1 000 грн., електрокомбайн «Мулінекс», вартістю 750 грн., кофеварка «Сименс», вартістю 275 грн., електродуховка, вартістю 980 грн., хлібопіч «LG», вартістю 1 000 грн., комп'ютер та монітор «Acer», вартістю 5 000 грн., меблі кухонні (гарнітур), вартістю 3 500 грн., м'які меблі (диван, два крісла, пуфик), вартістю 3 350 грн., ліжко двоспальне, вартістю 4 000 грн., мікрохвильова піч «Панасоник», вартістю 1 000 грн., пилосос, вартістю 400 грн., а також грошові кошти - 3 320 доларів США, що в еквіваленті складає 26 526,80 грн., 14 000 російських рублів, що в еквіваленті складає 3 454,22 грн., 405 євро, що в еквіваленті складає 4 297,98 грн. Загальна вартість спільно набутого сторонами майна складає 189 333 грн. Склад спільно набутого майна та грошових коштів підтверджено відповідачем [PERSON] у запереченнях на позовну заяву, а також письмовими доказами (а.с. 28-29, 7-14)). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Стаття 61 СК України передбачає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином, звернення позивачки [PERSON] із цим позовом до розгляду справи про розірвання шлюбу між сторонами відповідає вказаній нормі закону. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п.25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно вищевказаних пропозицій відповідача [PERSON] він не заперечує проти передачі йому автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER], вартістю 50 000 грн., стягнувши з неї на користь позивачки [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості спірного автомобіля. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження іншої вартості спільно набутого майна, клопотання про проведення товарознавчої експертизи ним заявлено не було, за його поясненнями - у зв'язку із відсутністю коштів. При цьому суд зазначає, що запропонована відповідачем [PERSON] вартість спільного майна значно зменшена ним щодо майна, яке слід передати йому, а значно збільшена в іншій частині. У відповідності до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved