Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

17 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 16.08.2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №479. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. Позивач не має можливості сама утримувати дитину, а тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років та аліментів на дитину. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище «Братченко». Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №135, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 366314 (а.с.7). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО №608515 (а.с.6). Шлюбні відносини припинені, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнає, щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів та утримання дружини та дитини не заперечує. З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В судовому засіданні встановлено, що позивач бажає залишити прізвище «Братченко». Щодо стягнення аліментів на дитину та дружину суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом зясовано, що малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з матірю, позивачем по справі, повністю знаходиться на її утриманні. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав заявлені вимоги. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved