Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

17 жовтня 2017 року представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на спадщину у вигляді грошового вкладу за договором №73555204 на вклад «Депозитний» від 27.08.2013 року, розміщеного в АТ «Ощадбанк» на суму 13000 грн. із відповідними процентами після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла дружина [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді грошового вкладу за договором №73555204 за вкладом «Депозитний» від 27.08.2013 року. За життя померла заповіт не залишала, а тому, спадкоємцями за законом першої черги є чоловік [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] померлої. На час смерті спадкодавець була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою разом і спадкодавцем проживали та були зареєстровані чоловік та донька. Син зареєстрований за іншою адресою. Після смерті спадкодавця, позивач звернувся до Третьої донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку із цим нотаріусом було заведено спадкову справу. В свою чергу, відповідач у встановлений статтею 1270 ЦК України, шестимісячний строк також звернулась до державного нотаріуса Третьої донецької державної нотаріальної контори однак, із заявою про відмову у прийнятті спадщині. [PERSON] так само надіслав на адресу Третьої донецької державі нотаріальної контори нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини від 13.09.2014 року. Однак, у зв'язку із проведенням АТО на території міста Донецька, прийом громадян Третьою донецькою державною нотаріальною конторою був призупинений. З того часу минуло понад три роки, питання що до прийняття спадщини залишило відкритим.Позивач неодноразово приходив на адресу місцезнаходження Третьої донецької державі нотаріальної контори, однак, двері були постійно зачинені і жодної інформації стосовно графіку роботи або нової адреси не було. Питаннями оформлення спадщини займалася донька позивача на підставі довіреності, однак оформити не вдалося, було отримано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2017 року. Видати свідоцтво про право на спадщину, що була заведена Третьою донецькою державною нотаріальне конторою на теперішній час не представляється можливим, оскільки архів Третьої Донецької державної нотаріальної контори не був вивезений з приміщення зазначеної контори у зв'язку з загрозою життю працівників держконтори та залишився у м.Донецьку. Таким чином, нотаріально оформити спадщину після померлої [PERSON] на разі не виявляється можливим, окрім як за рішенням суду. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.8). [INFO] вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2014 року (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошового вкладу за договором №73555204 за вкладом «Депозитний» від 27.08.2013 року (а.с.5) на суму 13000 грн., про що свідчить квитанція №73555204 (а.с.6). За життя померла заповіт не залишала, а тому, спадкоємцями за законом першої черги є її чоловік [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] Що померла [PERSON] є їх матір'ю підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.9,10). Після смерті спадкодавця, позивач звернулася до Третьої донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку із цим нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.10.2014 року (а.с.12) В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с.13). Позивачем була надана довіреність відповідачу щодо вирішення питань про оформлення спадщини (а.с.14), про що також свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.15). Однак, [PERSON] оформити спадщину не вдалося, було отримано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2017 року (а.с.16). Також було отримано листа від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.08.2017 року, з якого вбачається, що архів Третьої Донецької державної нотаріальної контори не був вивезений з приміщення зазначеної контори у зв'язку загрозою життю працівників держконтори та залишився у м. Донецьку. З огляду на це, видати свідоцтво на право на спадщину, що була заведена Третьою донецькою державною нотаріальною конторою на теперішній час не представляється можливим (а.с.17). Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, а внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст.1266 ЦК України). Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії оскільки спадкова справа залишилася на території непідконтрольній Україні, у м.Донецьк. У відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому позивач не має можливості оформити свої спадкові права інакше як за рішенням суду. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач надала заява, в якій зазначено, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] є достатньо обґрунтованими та підтвердженими, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved