Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

19 жовтня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що спірна квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року. Зазначила, що відповідач був зареєстрований в належній їй квартирі з її згоди, оскільки з відповідачем збиралася створити родину, однак в подальшому через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах сім`я створена не була. Вказала, що відповідач 08 жовтня 2016 року забравши свої особисті речі залишив місце проживання у спірній квартирі, але з реєстрації не знявся. Відповідач добровільно відмовився від житла де зареєстрований і не має наміру в ньому проживати, але добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає. Позивач самостійно сплачує вартість всіх комунальних послуг, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Просила позовні вимоги задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що позивач познайомилася з відповідачем та з метою створення сім`ї зареєструвала його у своїй квартирі, однак вже через місяць відповідач поїхав, і сімейні стосунки з ним не склалися, позивач запропнувала відповідачеві добровільно знятися з реєстрації, однак той, не заперечуючи факт відсутності відсутності спільного з позивачем життя, виїхав з квартири, але з обліку не знявся, тому позивач вимушена у судовому порядку вирішувати питання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надав,\~в зв`язку з чим за згодою представника позивача судом розглянуто справу в заочному порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти згідно вимог чинного законодавства. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом позивачки з липня 2017 року, у належній позивачці квартирі жодного разу не бачив відповідача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивачки з липня 2017 року, жодного разу не бачила відповідача у спірній квартирі. Зазначила, що вона заходила до квартири [PERSON] жодних чужих людей, та речей у квартирі не бачила. Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінцем С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 193 (а.с.6-8) Як вбачається з довідки №13496 від 13 жовтня 2020 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, за адресою: [ADDRESS] , окрім позивача [PERSON] , з 05 вересня 2016 року зареєстрований також [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Відсутність відповідача у спірному житлі підтверджується актом від 15 жовтня 2020 року, складеним мешканцями буд. [ADDRESS] та затвердженого начальником дільниці №5 ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ», згідно якому відповідач [PERSON] з 08 жовтня 2016 року, без поважних причин, не проживає в квартирі [ADDRESS] , місце його проживання не відоме (а.с. 9) Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачу на праві особистої приватної власності, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved