Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

19.08.2015 року державний виконавець звернувся до суду з заявою, в якій просить суд надати дозвіл на реалізацію ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжна, 4 в с. Ланна Карлівського району Полтавської області і на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON]. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] є боржником у зведеному виконавчому провадженні №43825706. Державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме вказаної вище частини будинку. За даними сільської ради у вказаному будинку зареєстрована, в тому числі, і неповнолітня дитина. Враховуючи зазначене, в порядку визначеному п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець звернувся до служби у справах дітей з метою отримання дозволу на реалізацію ? частини будинку, право на користування якою має неповнолітня дитина. Служба відмовила в наданні дозволу, тому державний виконавець звернувся до суду. В судовому засіданні державний виконавець просить суд задовольнити вимоги заяви з підстав, що в ній зазначені. Для розгляду питання про встановлення порядку та способу виконання рішення, в судове засідання було також викликано сторони виконавчого провадження. Боржник чи його представник за викликом суду не зявилися. В матеріалах справи міститься заперечення, в якому представник боржника просить суд відмовити в задоволенні заяви державного виконавця, посилаючись на те, що рішення суду частково виконувалось [PERSON], задоволення заяви призведе до порушення права володіння інших осіб (колишньої дружини та ще трьох членів її сімї, зокрема малолітньої дитини), а також на те, що на даний час відбувається процедура оскарження рішення, яким стягнуто заборгованість з [PERSON] В судове засідання зявився стягував [PERSON] та його представник, які підтримують вимоги заяви державного виконавця і просять суд таку задовольнити. Заслухавши пояснення стягувача та його представника, а також пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім?ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Згідно з п. 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення. З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2006 року Карлівським районним судом видано виконавчий лист, згідно якого з [PERSON] має бути стягнуто на користь [PERSON] 296909 грн. (а.с. 4) На виконання такого виконавчого листа, ВДВС Карлівського РУЮ 21.02.2013 року відкрито виконавче провадження. (а.с. 6) Боржник [PERSON] є власником ? частини житлового будинку, розташованого в с. Ланна по вул. Молодіжна, 4. Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість всього будинку 187010 грн. (а.с. 11-13) [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.08.2014 року свідчить, що на належну боржнику ? частину будинку накладено обтяження арешт нерухомого майна. Обтяження накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.07.2014 року. (а.с. 61) На підставі довідки Ланнівської сільської ради Карлівського району від 09.06.2015 року, державним виконавцем встановлено, що одночасно з [PERSON] в будинку по вул. Молодіжна, 4 в с. Ланна зареєстровані [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] син, [PERSON] внук. Згідно довідки [PERSON] є неповнолітнім [INFO] (а.с. 14) Маючи таку інформацію, відповідно до вимог п. 4.5.9. Інструкції, ДВС звернулися до служби у справах дітей Карлівської РДА, де просили надати дозвіл чи відмову на реалізацію ? частини будинку, що належить [PERSON], де зареєстрована, в тому числі, неповнолітня особа. (а.с. 15) 21.07.2015 року служба відмовила у наданні дозволу, мотивуючи це тим, що дозволи на вчинення правочинів щодо нерухомого майна право власності чи право користування яким має неповнолітній, надаються за заявою батьків чи інших законних представників дитини, у разі гарантування збереження права дитини на житло. (а.с. 16) За наявності обставин, які утруднюють виконання рішення суду (в ході примусового виконання рішення суду, після опису та накладення арешту на майно боржника з метою його відчуження, органом опіки і піклування було відмовлено органу ДВС у наданні дозволу на реалізацію цього майна) державний виконавець звернувся до суду з метою встановлення способу та порядку виконання рішення, шляхом надання дозволу на реалізацію ? частини житлового будинку. Під час розгляду справи стягувач пояснив, що неповнолітній [PERSON] є онуком боржника [PERSON] і в дійсності по вул. Молодіжна, 4 в с. Ланна не проживає; батьки неповнолітнього проживають окремо, при цьому мати зареєстрована [INFO]. [PERSON] зазначив, що неповнолітня дитина проживає разом з прабабусею та прадідом в с. Ланна за іншою адресою. Зазначені стягувачем обставини доказами не підтверджені. Отже суд не може робити обґрунтованого висновку про те, що у разі реалізації майна неповнолітній буде забезпечений житлом. Державний виконавець також не просив гарантувати збереження права користування житлом за дитиною, у разі реалізації майна. За таких обставин суд не може надати право на реалізацію майна, право користування яким має дитина. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані про реєстрацію дитини (матері дитини) в житловому будинку по вул. Молодіжна, 4 в с. Ланна, органами ДМС (є лише довідка сільської ради). Проте сам заявник (державний виконавець) називає дитину такою, що має право користування жилим приміщенням. При винесенні ухвали суд також звертає увагу на те, що окрім частини житлового будинку, [PERSON] також є власником рухомого майна, яке на даний час оголошено у розшук. Згідно довідки МВС, [PERSON] є власником двох автомобілів та мотоцикла. (а.с. 25, 27) Оголошення рухомого майна у розшук не означає неможливості реалізації такого, у разі його виявлення. Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ від 13.01.2005 р. «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону, безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Постановами КМУ від 24.09.2008 р. № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності пов'язаної із захистом прав дитини та від 08.10.2008 р. № 905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» - встановлено компетенцію служби у справах дітей як підрозділу до відання якого належить безпосереднє виконання функцій органу опіки і піклування. Виходячи з вищезазначеного, висновок служби у справах дітей як підрозділу до відання якого належить безпосереднє виконання функцій органу опіки і піклування, не можна оцінювати як висновок органу опіки та піклування. Таким чином, звертаючись за висновком саме до служби у справах дітей, а не органу опіки і піклування - ДВС порушено порядок визначений п. 4.5.9. Інструкції. Врахувавши всі зазначені вище обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення порядку і способу виконання рішення суду, шляхом надання дозволу на продаж ? частини будинку, що належить боржнику.

Outcome: dismissed