Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

19 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 21.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за № 3889, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 9071,83 гривень таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивачі понесені судові витрати по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису № 3889 від 21.08.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60176588, яку позивачем отримано не було. Позивач дізналася про наявність виконавчого провадження тільки вже з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні № 60176588, та яка була направлена за місцем роботи позивача. Заборгованість по даному виконавчому напису є спірною, оскільки позивач укладала 12.12.2013 року кредитний договір № 110445-44.20-13-2 з ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», який в свою чергу 09.08.2018 року уклав з ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» договір про відступлення прав вимоги № UA-EA-2018-06-22-000031-B/42, проте, позивача в порядку ч. 2 ст. 516 ЦК України не було письмово повідомлено про зміну кредитора в цьому зобов`язані. Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримувала, чим відповідач позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який послалася приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу у виконавчому написі від 21.08.2019року. Ухвалою судді від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 20 грудня 2019 року. Ухвалою від 21 листопада 2019 року за заявою позивача зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 60176588, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису № 3889, виданого 21.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., згідно якого боржник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , стягувач ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 39508708, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41. Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року судовий розгляд справи було відкладено на 11 січня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 11 січня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До канцелярії суду подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надав, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надіслав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22 січня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено кредитний договір № 110445-44.20-13-2, згідно якого ПАТ «Банк «Київська Русь» надав [PERSON] кредит в сумі 14500 гривень з процентною ставкою 30 % річних на строк по 12 грудня 2016 року. 09 серпня 2018 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Біла Ірина Володимирівна, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» уклали договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № UA-EA-2018-06-22-000031-b/42, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло усі права кредитора за основними договорами, вказаними у Додатку № 1, зокрема, щодо кредитного договору № 110445-44.20-13-2, укладеного із [PERSON] 09 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» направило [PERSON] претензію про виконання зобов`язання за кредитним договором № 110445-44.20-13-2 від 12.12.2013 року сплатити до 13 серпня 2019 року заборгованість по кредиту та відсоткам в розмірі 9071,83 гривень та повідомлено в разі невиконання вимог про передачу справи нотаріусу для вчинення виконавчого напису нотаріуса. 22 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. До заяви було додано: кредитний договір № 110445-44.20-13-2 від 12.12.2013 року; копія реєстру поштових віпралень рекомендованих листів; копія паспорту [PERSON] , копія ідентифікаційного номеру [PERSON] , розрахунок суми заборгованості, копію протоколу відкритих торгів; копія договору № UA-EA-2018-06-22-000031-b/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року; копія додатку до договору № UA-EA-2018-06-22-000031-b/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року; копія виписки з ЄДР щодо ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»; копія довіреності представника ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис № 3889, за яким запропоновано звернути стягнення громадянки України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 17.12.1998 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області, яка є боржником за кредитним договором № 110445-44.20-13-2 від 12.12.2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, реквізити: п/р [NUMBER] у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805. Строк платежу за кредитним договором № 110445-44.20-13-2 від 12.12.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості за період з 09 серпня 2018 року по 22 липня 2019 року складає 9071,83 гривень, в тому числі: 6842,37 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2229,46 гривень. 27 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Юхименко О.Л., на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 60176588. 25 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Юхименко О.Л. при виконанні вказаного виконавчого напису було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Як вбачається із змісту позовної заяви, про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 25.10.2019 року та направлена по місцю роботи позивача, після чого вона звернулася з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17 та Великою Палатою Верховного Суу від 02 липня 201 року у справі № 916/3006/17(провадження № 12-278гс18). В обґрунтування позову позивач послалася на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не отримувала від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною, оскільки сума боргу, із якою відповідач міг звернутися до нотаріуса для отримання виконавчого напису у межах строку позовної давності становить 1722,34 гривень за платежами за 12.09.2016 року, 10.10.2016 року, 10.11.2016 року, 12.12.2016 року. Судом встановлено, що в оспорюваному виконавчому написі запропоновано задовольнити вимоги ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС» за період з 09 серпня 2018 року по 22 липня 2019 року на загальну суму заборгованості - 9071,83 гривень, в тому числі: 6842,37 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2229,46 гривень. Разом з тим, згідно із п. 1.1 кредитного договору № 110445-44.20-13-2, укладеного 12.12.2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] , кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 14500 гривень строком з 12 грудня 2013 року по 12 грудня 2016 року на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах цього договору. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за договором в такі строки: З 1-го по 10-те число кожного місяця починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, погашати кредит рівними частинами в сумі 403,00 гривень, починаючи з січня 2014 року по листопад 2016 року включно. Залишок суми в розмірі 395,00 гривень сплачується не пізніше 12 грудня 2016 року. Щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. У випадку, якщо день погашення кредиту та/або сплати процентів збігається з вихідним (святковим) днем, сплата процентів і погашення основної суми кредиту здійснюється в перший робочий день, наступний за вихідним (святковим) днем. Остаточне погашення кредиту, процентів за його користування, а також можливих штрафних санкцій та інших платежів позичальник зобов`язався здійснити не пізніше 12 грудня 2016 року (п. 2.2 кредитного договору). За змістом п.5.2 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться кредитодавцем по дату, зазначену в п.2.2 цього договору в порядку, визначеному цим договором. Таким чином, строк користування кредитом сплив 12 грудня 2016 року. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18. В той же час, всупереч вимогам ст. 1048 ЦК України, не дивлячись на те, що строк кредитування сплив 12 грудня 2016 року, з 09 серпня 2018 року до 22 липня 2019 року року банк продовжував нараховувати боржнику відсотки та включив їх суму до загальної суми заборгованості. Загальна суму заборгованості в розмірі 9071, 83 гривень для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в позовній заяві про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», не є безспірною з вищенаведених підстав. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який послався приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у виконавчому написі від 21 серпня 2019 року. При цьому, не отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про що зазначила позивач в позовній заяві, не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, оскільки п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено направлення такої письмової вимоги іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича, зареєстрований в реєстрі за № 3889 від 21.08.2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 110445-44.20-13-2 від 12.12.2013 року в сумі 9071,83 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 768,40 гривень та 384,20 за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved