Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

18.08.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі 1000, 00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 13.07.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. 02.06.2005 року рішенням Пустомитівського районного суду львівської області шлюб між сторонами було розірвано. На даний час дитина проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Наголошує на тому, що відповідач повністю ухилився від покладених на нього обов'язків по вихованню та утриманню дитини. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання з'явилися, заявлені позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги заперечив, долучили до матеріалів справи письмові заперечення та просив у задоволенні таких відмовити, а також додатково пояснив, що бажає сплачувати аліменти, тільки особисто на банківський рахунок відкрий на ім'я їхньої малолітньої дитини в розмірі 800, 00 грн. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.11.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обов'язок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підставні. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від утримання своєї малолітньої дитини, те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, що на час розгляду справи становить 1 455, 00 гривень на одну особу, та беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов'язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошові сумі у розмірі 727, 50 грн., щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial