Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

19.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 8-024-822-2-16-Г від 11.04.2016 року у розмірі 15633, 31 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № 8-024-822-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 11.04.2016 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 11 000,00 гривень терміном повернення 10 квітня 2017 року зі сплатою 15 % річних. За умовами договору відповідач зобов`язалася на умовах передбачених договором повернути кредит, сплатити відсотки, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25.03.2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. Зі статуту Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», затвердженого 25.09.2018 позачерговими Загальними зборами акціонерів, встановлено, що рішенням Загальних зборів акціонерів (протокол № 73 від 25.09.2018) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та змінено найменування Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та є його правонаступником (а. с. 15). Судом встановлено, що 11.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК») і [PERSON] укладений кредитний договір № 8-024-822-2-16-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 11 00,00 гривень, зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Як вбачається з копії вказаного кредитного договору, відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на строк з 11 квітня 2016 року до 10 квітня 2017 року (а. с. 4). Сума кредиту у розмірі 11 000,00 гривень видана позивачем та отримана [PERSON] 11.04.2016 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 11.04.2016 року з наявним в ній підписом відповідача про її отримання (а. с. 7). Відповідно до п. 1.7 кредитного договору, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «МЕГАБАНК». Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору, позичальник зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, погашення кредитної заборгованості та сплату процентів за договором позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 3 % від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. За період з 01.10.2016 по 31.01.2019 року заборгованість за несплаченою комісійною винагородою становить 308, 99 гривень. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної винагороди, складає 1 328, 86 гривень. З графіком погашення заборгованості відповідач ознайомлена належним чином, що підтверджується її підписом на вказаному документі. Згідно до п. 4.7 кредитного договору, за користування кредитом понад строку, вказаного у п. 1.2 договору, кредитодавець нараховує, а позичальник сплачує проценти в розмірі 0,1 % річних. У зв`язку з порушенням позичальником своїх обов`язків за кредитним договором станом на 01.02.2019 року сума несплачених прострочених процентів за період з 01.10.2018 по 31.01.2018 року включно складає 3, 17 гривень. Згідно з п. 4.9 кредитного договору, позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому п. 4.8 договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород, відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 договору. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Станом на 01.02.2019 року сума штрафу у розмірі 45 % від суми кредиту становить 4 950,00 гривень. Пунктом 3.2.4 кредитного договору передбачений обов`язок позичальника у день підписання договору і не менше ніж на строк його дії застрахувати своє життя на користь кредитодавця, однак позичальником не надано позивачу копії договору страхування життя за період дії кредитного договору. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань за договором. Станом на 01.02.2019 року сума штрафу за невиконання прийнятого на себе обов`язку згідно п 3.2.4 кредитного договору становить 1 100,00 гривень. З наданих позивачем виписок по особових рахунках відповідача вбачається, що сума боргу останньою не поверталася, визначені сторонами ануїтетні платежі [PERSON] не оплачувались (а. с. 8 - 11). З розрахунку заборгованості за договором № 8-024-822-2-16-Г від 11.04.2016 року, укладеним між сторонами, встановлено, що станом на 01.02.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 15 633, 31 гривень (а. с. 6). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с. 6). Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 15 633,31 гривень, яка складається з : - суми заборгованості за кредитом - 9271, 15 гривень; - суми прострочених процентів за користування кредитом у період з 01.10.2018 року по 31.01.2019 року - 3, 17 гривень; - суми простроченої комісійної винагороди у період з 01.10.2016 року по 31.01.2019 року - 308, 99 гривень; - суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.2 Розділу 6 кредитного договору - 1 100, 00 гривень; - суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 Розділу 6 кредитного договору - 4 950, 00 гривень. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1 921,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved