Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

17 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В своїй заяві позивач зазначив,що він є власником будинку № 22, розташованого в м. Глобине по вул. З. Космодемянської, в якому крім нього зареєстровані та проживають його дружина [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON]. Як власник він сплачує кошти за користування електроенергією, газом, водою. Реєстрація у домоволодінні його сина та невістки заважає йому одержувати державні пільги та оформити субсидію за користування вказаними послугами. Відповідачі з початку проживання і на даний час жодним чином не приймають участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг, чим завдають йому значних матеріальних збитків. Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника, позивач просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком №23, розташованим по вул. З.Космодемянської у м. Глобине Полтавської області. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримували з підстав та обставин, викладених в ньому. Крім того, позивач пояснив, що син з невісткою та дітьми дійсно проживають з ним в одному будинку, проте жодним чином не допомагають йому його утримувати, сплачувати платежі за комунальні послуги, він є інвалідом другої групи, а відповідачі самоусунулися від обовязку утримувати будинок, хоча повинні і мають можливість допомагати. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтвердили, що дійсно проживають разом із позивачем в одному будинку, проте не допомагають в його утриманні, так як мають двох дітей. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №36 від 24.07.1989 року, зареєстрованого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 3759, [PERSON] (позивач) є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Глобине, пров. З. Космодемянської, буд. 23 (а.с. 5). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради № 1699 від 31.03.2017 року та копії будинкової книги в житловому будинку № 23 по пр. З. Космодемянської м. Глобине Полтавської області на даний час, крім позивача, зареєстровані та проживають: дружина [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], син [PERSON], онук [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 9-10). Відповідно до записів в розрахункових книжках Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» та ПАТ «Полтавагаз» вбачається, що саме [PERSON] здійснює оплату спожитої електроенергії та природного газу за адресою: пр. З. Космодемянської, 23, м. Глобине Полтавської області. На нього відкрито особові рахунки (а.с. 11-16). З довідки МСЕ №0059596, виданою 14.03.2012 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена безтерміново ( а.с. 17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи зокрема в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як зазначено в ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивачем (власником) ставиться вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку з підстав несплати ними коштів за комунальні послуги. Судом встановлено і підтверджено сторонами в судовому засіданні, що відповідачі і на даний час проживають у житловому будинку позивача, розташованому за адресою: Полтавська область, м. Глобине, пр. З. Космодемянської, буд. 23, однією сімєю, проте не беруть участь в утриманні названого будинку. Як зазначено в ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України,\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~ Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу України, до членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України,\~визнання особи такою, що втратила право користування\~\~ житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, підставою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є відсутність цієї особи в житловому приміщенні понад встановлені строки. Судом встановлено, що відповідачі безперервно проживають та зареєстровані в житловому будинку позивача, є членами його сімї, а отже позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, тому підстави для визнання відповідачем такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Приймаючи до уваги те, що позивач є особою, яку звільнено від сплати судового збору, відповідачами не надано суду докази понесених судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed