Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

19.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зняти відповідача з реєстраційного обліку в житловому будинку, що розташований за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, як особу, яка втратила право на користування житловим будинком. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2013 року на праві приватної власності їй належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області. Відповідач на даний час прописаний за даною адресою, хоча фактично з дня прописки до теперішнього часу в будинку не проживав та вже як 2 роки не дає про себе знати. Разом з тим, його реєстрація створює для неї, як власника, незручності, перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні будинком, тобто вчиняти щодо свого майна будь-які дії. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що відповідач на початку 2014 року купив машину, для чого попросив її тимчасово зареєструватися в належному їй будинку, щоб оформити всі необхідні документи. Вказала, що за місцем реєстрації відповідач ніколи не проживав і не проживає. Обіцяв їй виписатися в березні того ж року, але в травні 2014 року кудись виїхав, можливо в Росію. З того часу, як зазначає позивач, вони не підтримують звязку, його місцезнаходження їй не відомо. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача на підставі наданих доказів, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, що підтверджується даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3215053 від 07.05.2013 року. Ст.41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Ст.150 ЖК України встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач має право власності на житловий будинок, а отже має всі передбачені законом права власника житлового приміщення. Доказів, які б свідчили про незаконність набуття позивачем права власності на будинок, суду не надано. Разом з тим, дані про те, що [PERSON] є власником чи співвласником даного будинку, матеріали справи не містять. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 02-18/748 від 29.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Ковязької селищної ради Валківського району Харківської області, слідує, що [PERSON] з 11.02.2014 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до акту, складеного 11.10.2016 року комісією в складі секретаря сільської ради [PERSON], ,депутата сільської ради [PERSON], сусідів [PERSON] та [PERSON], при обстеженні виявлено, що [PERSON] за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, фактично не проживав більше 2-х років, що підтвердили сусіди. Згідно ст.156 ЖК України члени сімї власника, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються ним нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Члени сімї зобовязані приймати участь у витратах по утриманню і проведенню ремонту. До членів сімї власника відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України належать дружина, їх діти і батьки, або інші особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не відноситься до членів сімї власника житлового будинку за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, а отже не наділений передбаченим законом правами для членів сімї власника. Він був зареєстрований за вказаною адресою за згодою позивача. Викладені позивачем обставини свідчать про те, що відповідач в будинку, що знаходиться за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, який належить на праві приватної власності позивачу, з дня реєстрації не проживає, доказів, які б свідчили, про укладення між сторонами будь-яких домовленостей з приводу користування житловим будинком, суду не надано. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник сам визначає своє право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав та не проживає в житловому будинку за місцем реєстрації, не приймає участі у витратах по його утриманню, не надав доказів щодо домовленості з власником про порядок користування даним приміщенням, суд приходить до висновку, що він втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Харківська, 18, смт. Ковяги Валківського району Харківської області, власником якого є позивач, яка має право вимагати усунути перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом зняття відповідача з реєстрації, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved