Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

18.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що в даній квартирі, разом з ним, зареєстровані та проживають: [PERSON] (двоюрідний брат), його син - малолітній [PERSON], [INFO], а також зареєстровані, але не проживають: колишня дружина двоюрідного брата - [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою форма № 3 ОСББ «Супутник». Також зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2014 року фактично проживають у іншому місті, а саме у м. Полтава, більш точної адреси невідомо. Однак, незважаючи на фактичне проживання відповідачів за іншою адресою, позивач змушений оплачувати комунальні тарифи за п'ятьох мешканців своєї квартири, в тому числі і за відповідачів. Таким чином, оскільки відповідачі понад встановлені строки відсутні без поважних причин у квартирі, що належить позивачу, просив визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] надав суду заяву згідно якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до законодавства. Третя особа, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрація, в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 1/2 частки у справі спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.11.2014 року. Як вбачається з довідки Форма № 3, виданої ОСББ «Супутник», в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ять осіб, серед яких [PERSON] та [PERSON]. Також, як вбачається з акту про непроживання громадян від 14.07.2016 року, акту про непроживання громадян від 14.09.2016 року та акту про непроживання громадян від 14.11.2016 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживають. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 п. п. 1, 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім без поважних причин членом сім'ї наймача, а також колишнім членом сім'ї житлове приміщення зберігається протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт непроживання відповідачів у належній йому квартирі більше шести місяців, з огляду на що наявні підстави для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, на підставі зазначених норм, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обов'язок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved