Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

17.11.2015 року до суду поштою надійшов позов ПАТ «Універсал Банк», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 13.07.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» (на той час ВАТ «Універсал Банк») і [PERSON], станом на 17.09.2015 року в сумі 27912,81 гривень, а також судові витрати в розмірі 1218 гривень. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 13.07.2009 року кредитного договору № CL108887 відповідачу було надано кредит в сумі 9367,22 гривень, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови кредитного договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 45-46). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 39), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 50), однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 13.07.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» (на той час ВАТ «Універсал Банк», після проведення 08.07.2009р. державної реєстрації змін - ПАТ «Універсал Банк») і [PERSON] укладений кредитний договір № CL108887, предметом якого стало надання відповідачу кредиту на споживчі цілі в сумі 9367,22 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом: 28% річних у період з 13.07.2009р. по 04.08.2010р., 36% річних з 05.08.2015р. відповідно до графіку погашення кредиту, зі сплатою штрафу в разі невиконання умов, з кінцевим терміном повернення та сплати останнього платежу - 05.07.2017 року, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Позивачем було відкрито відповідачу рахунок № 26207000475637 для погашення заборгованості (а.с. 8-21). Позивач виконав свої зобов'язання надав кредит в сумі 9367,22 гривень, що підтверджується меморіальним ордером та випискою з особового рахунку (а.с. 4-5). Відповідач користувалась наданими послугами, однак взяті на себе зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.09.2015 року становить 27912,81 гривень, що складається з: простроченої заборгованості кредиту 4536,59 гривень, суми дострокового стягнення 4698,58 гривень, суми заборгованості за відсотками 15913,04 гривень, штрафу 2764,60 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (а.с. 6-7). Згідно з нормами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до правил ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved