Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернувся до Софіївського районного суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № КРФ - 143/07, згідно умов якого йому було надано кредит у національній валюті в сумі 50 000,00 грн. під 15,5 % річних зі строком повернення кредиту не пізніше 10 грудня 2014 року. У зв'язку з проведенням державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців змін до Статуту Банку від 07.06.2011 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року №261», та приведенням типу товариства у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (скорочене найменування - АТ «Ощадбанк»). З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань, які виникають з Кредитного договору, між Позивачем та Позичальником було укладено Договір іпотеки за р.№ 4711 від 11 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Софійського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки в якості предмета іпотеки було передано нерухоме майно, а саме: комплекс, що складається з майстерні під літерою «А» - загальною площею 104,4 кв.м., складу під літерою «Б» - загальною площею 170,2 кв.м., свинарнику під літерою «В» - загальною площею 78,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. [INFO] позичальник помер, про що Позивачу стало відомо з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесену на підставі Виконавчого напису №418 від 06.02.2009 року, яку було отримано 23.11.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Припинення зобов'язань смертю боржника стосується зобов'язань особистого характеру. Укладення ж кредитного договору не породжує зобов'язання особистого характеру. ЦК України, не передбачено припинення кредитного договору у зв'язку зі смертю боржника. Відповідно до ст. 37 ЩІК України у разі смерті фізичної особи до участі у справі залучається правонаступник. Правонаступником Позичальника у кредитних зобов'язаннях є спадкоємець [PERSON], яка відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги - жінка померлого. Відповідач та Позичальник на момент відкриття спадщини були зареєстровані та проживали за однією адресою - [ADDRESS], тобто згідно ч. З ст. 1268 ЦК України Відповідач фактично прийняв спадщину. Ст. 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Спадкоємець відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до п. 36 постанови № 5 ВГСУ від 30 березня 2012 року, якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. А це означає, що якщо після продажу предмета іпотеки отриманої суми невистачить для повного покриття боргу - Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок іншого спадкового майна. Крім того, згідно даної постанови правила ст. 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою). Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Однією з підстав звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду. Відповідно до п. 4.2.2 Кредитного договору, п. 4.2 Іпотечного договору Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором. Розділом 6 Іпотечного договору встановлено порядок звернення стягнеиня на предмет іпотеки. Статтею 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено задоволення вимог іпотекодержателя на підставі рішення суду шляхом проведення прилюдних торгів. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям, письмову вимогу про усунення порушення. Цією ж статтею встановлено право Іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо вимога Іпотекодержателя залишиться без задоволення. Статтею 1282 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У зв'язку зі смертю Позичальника та існуванням боргу за Кредитним договором, Позивачем направлялось Відповідачу Іпотечне повідомлення/вимога про негайне погашення заборгованості від 20.02.2013р., яке було отримано особисто Відповідачем 05.03.2013р. Зазначена вимога Відповідачем до теперішнього часу не виконана. Станом на [INFO] борг Відповідача перед Позивачем складає: всього - 93 623,84 грн., з них : заборгованість за кредитом: 49 503,42 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 34 865,00 грн.; всього: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсотках: 8 738,42 грн.; комісійна винагорода за супроводження кредиту: 517,00 грн. Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі - 821 грн. 54 грн. сплачених за подання позовної заяви, тому позивач звернувся до суду і просить звернути стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №КРФ - 143/07 від 11.12.2007р. в загальній сумі 93 623 (дев'яносто три тисячі шістсот двадцять три) гривні 84 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 49 503 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот три) гривні 42 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 34 865 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят п'ять) гривень 00 коп.; пеня за несваєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсотках - 8 738 (вісім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 42 коп. та комісійна винагорода за супроводження кредиту - 517 (п'ятсот сімнадцять) гривень 00 коп.; на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: комплекс, де складається з майстерні під літерою «А» - загальною площею 104,4 кв.м., складу під літерою «Б» - загальною площею 170,2 кв.м., свинарнику під літерою «В» - загальною площею 78.1 кв.м. та знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить спадкоємцю [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS], ІН [NUMBER]) на праві власності на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», шляхом проведення прилюдних торгів. Початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У разі, якщо виручених коштів від реалізації предмета іпотеки не вистачить для повного покриття існуючого боргу, звернути стягнення на інше майно отримане [PERSON] у спадщину в межах суми незадоволеної за рахунок реалізації предмета іпотеки та Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати по сплаті судового збору в розмірі - 936,23 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № КРФ - 143/07, згідно умов якого йому було надано кредит у національній валюті в сумі 50 000,00 грн. під 15,5 % річних зі строком повернення кредиту не пізніше 10 грудня 2014 року (а.с. 11-13). У зв'язку з проведенням державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців змін до Статуту Банку від 07.06.2011 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року №261», та приведенням типу товариства у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (скорочене найменування - АТ «Ощадбанк») (а.с. 9-10). З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань, які виникають з Кредитного договору, між Позивачем та Позичальником було укладено Договір іпотеки за р.№ 4711 від 11 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Софійського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 14-17). Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки в якості предмета іпотеки було передано нерухоме майно, а саме: комплекс, що складається з майстерні під літерою «А» - загальною площею 104,4 кв.м., складу під літерою «Б» - загальною площею 170,2 кв.м., свинарнику під літерою «В» - загальною площею 78,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. [INFO] позичальник помер, про що Позивачу стало відомо з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесену на підставі Виконавчого напису №418 від 06.02.2009 року, яку було отримано 23.11.2012 року (а.с. 22). Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Припинення зобов'язань смертю боржника стосується зобов'язань особистого характеру. Укладення ж кредитного договору не породжує зобов'язання особистого характеру. ЦК України, не передбачено припинення кредитного договору у зв'язку зі смертю боржника. Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи до участі у справі залучається правонаступник. Правонаступником Позичальника у кредитних зобов'язаннях є спадкоємець [PERSON], яка відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги - жінка померлого (а.с. 8). Однак з вказаного випливає, що звернення на предмет іпотеки за вищевказаним договором іпотеки вже було здійснено виконавчим написом нотаріуса № 418, виданого 06.02.2009 року приватним нотаріусом Софіївського нотаріального округу. Вказаний виконавчий напис було пред'явлено до виконання ВДВС Софіївського РУЮ, який перебував там на виконанні до 29.10.2012 року. На підставі ст.3 Закону «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення. На підставі ч. 4 ст. 11 Закону, у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частина 2 ст. 124 Конституції України визначає: «Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі». Отже, заміна сторони виконавчого провадження у спосіб звернення до суду - конституційний по правовій суті. Коли вибуття сторони виконавчого провадження відбулося внаслідок смерті особи, на підставі ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження та звертається до суду з заявою про заміну сторони. До такої заяви додаються копії свідоцтва про смерть особи, заяви спадкоємців, та інші документи, які є у виконавчому провадженні. Згідно з ч. 2 ст. 378 ЦПК, суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Про прийняте рішення суд обов'язково повідомляє державного виконавця. Зважаючи на викладене, майно, вказане в договорі іпотеки, на яке звернено стягнення виконавчим написом нотаріуса, не може бути повторно предметом спору. Крім того, за змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, надавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини претензію, заявлену у письмовій формі. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed