Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

17 квітня 2015 року, представниця ПАТ «Альфа Банк» звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 15.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.06.2012 р., між ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 1501/0708/45-008 від 04.07.2008 р., укладений між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON], відповідно до умов якого банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 250000 дол. США для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки, площею 0,056 га № 2 за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Зелена, який зобовязалася повернути повністю, сплатити проценти за його користування в сумі, строках та на умовах передбачених вказаним кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту, а саме до 02.07.2038 р. під 11,9% річних, а також додаткові угоди до нього № 1 від 04.08.2008 р. та № 2 від 16.01.2009 р. В забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між ВАТ «Сведбанк» та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 1501/0708/45-008-Р-1 від 04.07.2008 р. за умовами якого, поручитель, відповідає перед позивачами у тому обсязі, що і боржник [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а також несе солідарну відповідальність з боржником перед позивачами (кредитором) за порушення виконання ним зобовязань по кредитному договору в відповідає за повернення заборгованості боржником за кредитним договором в тому ж обсязі, а саме за сплату кредиту, процентів за його користування, неустойки (штрафів, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань у повному обсязі. ВАТ «Сведбанк» у повному обсязі були виконані умови кредитного договору на відміну від відповідача [PERSON], який всупереч умовам кредитного договору не виконав його умови, в результаті чого, станом на 10.02.2015 р., має прострочену заборгованість перед позивачами, яка становить 5061664,45 грн. і складається з 198090,88 дол. США (за курсом НБУ, станом на 10.02.2015 р. 4920675,52 грн.) заборгованість за кредитом, 5492,41 дол. США (136434,18 грн.) заборгованість за відсотками, 183,36 дол. США (4554,75 грн.) пеня, які до цього часу не сплачені позичальником [PERSON], і які позивачі просили суд стягнути солідарно з відповідачів, а також суму судового збору у розмірі 3654 грн. Представниця позивачів в судові засіданні не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомила, однак до свого позову надала письмове клопотання, в якому повністю підтримала позов банку та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 51,69,100,107). Відповідачі в судове засідання повторно, без поважних причин не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останніми відомими судові їхніми адресами проживання, що підтверджується довідкою Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області № 36 від 22.04.2015 р., особистими розписками та поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «за закінченнями термінів зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає», а тому вважаються повідомленим про час і місце судового розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали (а.с. 57,60-64,70,73,75,76,101-104,108-111). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно із ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.ст. 19,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення НБУ відповідних ліцензій на виконання вимог п. 1 розділу ІІ Закону України від 15.02.2011 р. № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання). У відповідності до п.п. 11,21 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів та таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодній зі сторін кредитного договору. Згідно із ст.ст. 512-516 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, до якого переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що 15.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.06.2012 р., між ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 1501/0708/45-008 від 04.07.2008 р., укладений між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON], відповідно до умов якого банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 250000 дол. США для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки, площею 0,056 га № 2 за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Зелена, який зобовязалася повернути повністю, сплатити проценти за його користування в сумі, строках та на умовах передбачених вказаним кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту, а саме до 02.07.2038 р. під 11,9% річних, а також додаткові угоди до нього № 1 від 04.08.2008 р. та № 2 від 16.01.2009 р. (а.с. 6-23,38-49). В забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між ВАТ «Сведбанк» та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 1501/0708/45-008-Р-1 від 04.07.2008 р. за умовами якого, поручитель, відповідає перед позивачами у тому обсязі, що і боржник [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а також несе солідарну відповідальність з боржником перед позивачами (кредитором) за порушення виконання ним зобовязань по кредитному договору в відповідає за повернення заборгованості боржником за кредитним договором в тому ж обсязі, а саме за сплату кредиту, процентів за його користування, неустойки (штрафів, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань у повному обсязі (а.с. 28-29). ВАТ «Сведбанк» у повному обсязі були виконані умови кредитного договору на відміну від відповідача [PERSON], який всупереч умовам кредитного договору не виконав його умови, в результаті чого, станом на 10.02.2015 р., має прострочену заборгованість перед позивачами, яка становить 5061664,45 грн. і складається з 198090,88 дол. США (за курсом НБУ, станом на 10.02.2015 р. 4920675,52 грн.) заборгованість за кредитом, 5492,41 дол. США (136434,18 грн.) заборгованість за відсотками, 183,36 дол. США (4554,75 грн.) пеня, обґрунтований розрахунок якої позивачі виклали у детальному розрахунку, доданого до позову, зробленого позивачами у відповідності з діючим законодавством України та перевіреного судом (а.с. 34-35). Станом на дату ухвалення рішення, доказів погашення вказаної заборгованості, відповідачами суду не надано і відповідно у суду вони відсутні, не зважаючи на надіслання позивачами на адресу відповідачів письмової вимоги про дострокове повернення кредиту від 06.04.2015 р., яка була залишена відповідачами без відповіді та задоволення (а.с. 36-37). У звязку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України, з відповідачів, у дольовому порядку на користь позивачів мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн., а саме по 1827 грн. з кожного (а.с. 6).

Outcome: approved