Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернувсядо суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого зазначений житловий будинок заповіла [PERSON], а інше майно - відповідачу [PERSON] Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, подав заяву про прийняття спадщини, але в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак його представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що вони позов підтримують з викладених у ньому підстав і просять його задовольнити, а справу розглядати без їхньої участі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, та просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1223, частина 1 статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Частиною 2 статті 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 9). За життя [PERSON] 10 березня 2015 року склала заповіт, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок та грошові вклади заповіла позивачу [PERSON], а майновий пай та земельні ділянки - відповідачу [PERSON] (а.с. 10). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги Маковичівської сільської ради Турійського району № 4 за 2015 рік, довідкою Маковичівської сільської ради Турійського району Волинської області № 13 від 11 січня 2016 року (а.с. 9, 17). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 42,5 кв. м, прибудова «а», хлів «Б-1», хлів «В-1», вбиральня «Г», колодязь «Д», хлів «Е-1», літня кухня «Є-1» (а.с. 13-16). Постановою державного нотаріуса від 04 березня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 12). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 10 березня 2015 року, не змінювався і є дійсним. Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, відсутні. Наведені обставини справи об'єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 2/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 28-79), з яких також вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак, за письмовою згодою другого спадкоємця за заповітом - відповідача [PERSON], відповідно до положень частини 2 статті 1272 ЦК України подав 04 березня 2016 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп. Решту сплаченого судового збору в розмірі 352 грн 40 коп. залишити за позивачем. На підставі викладеного, статей 1216, 1261, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved