overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка до суду подала заяву, якою уточнила свої позовні вимоги, а саме просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частину зі всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила розглядати справу без участі сторін, на підставі наявних в справі даних та доказів. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву, де визнав уточнені позовні вимоги і просив задовольнити позов, розглянувши справу без його участі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 серпня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25 серпня 2015 року було розірвано. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 082286, видане Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану 20 грудня 1999 року) та доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 173126, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 15липня 2004 року). Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Ці обставини сторонами визнаються та не оспорюються. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому в силу ст. ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. У заяві посилалась на те, що вона є власником домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Сорочинська, 37 . У правоустановлюючому документі свідоцтві про право на спадщину від 07 жовтня 1994 року її прізвище вказано «Ліщинська», хоча вірним є [PERSON], що перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю. У судове засідання представник заявника не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Другої полтавської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які не зявились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 1994 року, яке видане Другою полтавською державною нотаріальною конторою , [PERSON] є власником ? частини жилого будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в місті Полтаві, вул.. Сорочинська, 37. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення можуть бути встановлені в судовому порядку. Та обставина, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане на імя «Ліщинської Катерини Василівни» належить [PERSON] підтверджуються копіями паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, де прізвище імя по-батькові заявника вказано як «Лещинська Катерина Василівна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.17). Відповідач в судові засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. а.с. 15, 16). В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобовязані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і її малолітніх дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 07 серпня 1994 року між нею та відповідачем Ратнівським райвідділом реєстрації актів громадського стану Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №23. У даному шлюбі [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутності, наполягала на підтриманні позовних вимог та заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК Украни вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Останній у судове засідання не з`явився. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], що між [PERSON] та [PERSON]. 07 серпня 1994 року укладено шлюб, який зареєстрований Ратнівським райвідділом реєстрації актів громадського стану Волинської області, актовий запис №23. У шлюбі в сторін народилися [INFO] року син [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження [NUMBER] та [NUMBER] У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 13 лютого 1980 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Шумячського району Смоленської області СРСР зареєстровано шлюб, актовий запис №2. У даному шлюбі народилася дочка, яка на даний час є повнолітньою. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутності, наполягала на підтриманні позовних вимог та заперечувала проти надання строку для примирення. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження 1-МП №341122, що між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Демянюк) В.С. 13 лютого 1980 року укладено шлюб, який зареєстрований [PERSON] сільською радою Шумячського району Смоленської області СРСР, актовий запис №2. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 18 травня 2003 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського РУЮ Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №28. У даному шлюбі [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через неприязні відносини, які склалися внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями, а також через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутності, наполягала на підтриманні позовних вимог та заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про відкладення провадження у справі не клопотав, заперечень проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], що між [PERSON] та [PERSON]. 18 травня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №28. У шлюбі в сторін народилися [INFO] року дочка [PERSON] та [INFO] року син [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження [NUMBER] та [NUMBER] В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Ухвалою суду від 30.11.15 сторонам надано двомісячний строк для примирення. Як вбачається із письмової заяви позивача від 09.02.16 примирення між нею і чоловіком не відбулося. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07 (а. с. 6), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 22 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 122. Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходиться на її позивача, утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно допомогу на утримання дітей не надає, проте працює та має можливість надавати допомогу, тому вона просить суд, згідно уточнених позовних вимог стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття, починаючи з дати подання позовної заяви до суду, тобто з 17 листопада 2015 року. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 000973 а.с. 5), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 180470 а.с. 6). Відповідач працює на постійній основі в Комунальному підприємстві «Харківводоканал» Комплекс біологічної очистки Безлюдівський та отримує дохід у вигляді заробітної плати. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний постійний дохід у вигляді встановленої заробітної плати. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших непрацездатних членів сімї та вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача з урахуванням вимог позивача у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобов'язаний її надавати. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. Сторони у судове засідання нез'явились надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позов, відповідач проти його задоволення не заперечує. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO] батьками дитини записані Стороні по справі про що зроблений запис акту про народження № 135 від 13.01.2009 р. ВРЦС по м. Харкову №3 Харківського МУЮ. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дитини з позивачкою підтверджується відповідною довідкою. Як вбачається з копії про доходи [PERSON], він є війсковослужбовцем у вїйськовій частині А4104 и отримав заробину платуз червня по листопад 2015 р. у суммі 45964,65 грн.. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 листопада 2015 року - з дня звернення [PERSON] до суду з цим позовом - до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

17 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 травня 1989 року Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, за актовим записом №10, згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у них немає спільних інтересів, кожен з них живе окремим життям, відсутнє почуття кохання та взаємопідтримки. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 21.03.2016 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved