Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

19.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи 24.12.2015 року, просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що діти повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач рідко надає матеріальну допомогу. Сторони в судове засідання не прибули. Надали суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позивач уточнені позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180-182 СК України). Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Сторони разом не проживають, діти проживають спільно з позивачем окремо від відповідача. Домовленості про утримання спільних доньок сторони не досягли. Відповідач є здоровою молодою особою 35 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює на посаді старшого інспектора ГУ НП в Житомирській області, де отримує щомісячно заробітну плату в сумі 4\~680 грн.; не достатньо приймає участі у вихованні своїх доньок; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на їх утримання. Обовязок по утриманню неповнолітньої дитини не може бути покладений виключно на її матір. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги та погодився з вказаним в уточненому позові розміром аліментів; а також потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 вересня 2015 року: 1\~167 грн. для дітей віком до 6 років, 1\~455 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в уточненому позові, що буде відповідати, як інтересам дівчаток, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Визначена судом сума аліментів є реальною та дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби кожної дитини. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне їх утримання. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved