Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

18.03.2021 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - Позивачка) до ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (далі - Третя особа - 1), приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. (далі - Третя особа-2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову мотивовані тим, що на даний час Третьою особою-2 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №19558, згідно з яким з Позивачки на користь Відповідача було стягнуто 56909.03 грн. заборгованості за кредитним договором №68/8699ЕСLZBPS від 25.10.2014. Вищевказаний виконавчий напис нотаріуса Позивачка вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума боргу не є безспірною, виконавчий напис вчинений нотаріусом без підтверджуючий документів, зокрема без первинних документів, наданих банком та без доказів направлення їй повідомлення про вчинення виконавчого напису. Окрім того, кредитний договір, за яким можливе стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса, повинен бути нотаріально посвідченим. Згідно з ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.03.2021 вищевказана позовна заява була залишена без руху. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.03.2021, була задоволена заява Позивачки про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №19558, вчиненого 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. у виконавчому провадженні №63126304, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.03.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 23.04.2021. Сторони та треті особи у судове засідання не з`явилися. У позові представник Позивачки просить розглядати справу за його відсутності. Представник Відповідача причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до Суду не направив, проте подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні вимог Позивачки у повному обсязі, а також у окремо поданому клопотанні просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки вони належним чином не підтверджені. Доводи поданого представником Відповідача відзиву зводяться до того, що нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості і у позові Позивачка не зазначила жодної обставини, що свідчить про протилежне. До того ж, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 і нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до Суду не направили. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Згідно з копією кредитного договору із забезпеченням заставою та страхуванням життя позивальника №68/8699ЕСLZBPS від 25.10.2014, укладеного між Позивачкою та ПАТ «Платинум Банк», Позивачці за її заявами був наданий кредит у сумі 23361.00 грн. (а.с.14-19). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №68/8699ЕСLZBPS, борг [PERSON] за вищевказаним кредитним договором складає 56909.03 грн. (а.с.20). 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм О.С., на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис №19558 про стягнення з Позивачки, яка є боржником за кредитним договором №68/8699ЕСLZBPS від 25.10.2014, на користь Відповідача 57559.03 грн. (а.с.21). Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. від 24.09.2020, за заявою Позивача було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №19558 від 21.08.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 57559.03 (а.с.22-25). Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 вказаного Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Положеннями Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок), передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Положеннями пункту 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до положень пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений положеннями підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на вищевикладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вказане право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як було встановлено у судовому засіданні, приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Відповідно п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам стосуються лише договорів, які посвідчені нотаріально і повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат», оскільки пункт 2 Переліку №1172 не стосується кредитного договору, який укладений між сторонами у справі у простій письмовій формі. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно з ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року №3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, Судом, у відповідності до положень ст.84 ЦПК України у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. було витребувано копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №19558 від 21.08.2020 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», однак вказані документи з невідомих причин Суду не надані, то ж Суд приймає рішення у даній справі за наявними у ній доказами і приходить до висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У свою чергу Відповідачем також не надано доказів, які б спростовували вимоги Позивачки та підтверджували існування безспірної заборгованості. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, Суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим, з Відповідача на користь Позивачки у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 1362.00 грн. Що стосується судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, то вони належним чином підтверджені, а тому також підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивачки, однак не у розмірі 5000.00 грн., як вказано Позивачкою з урахуванням 1000.00 грн. за участь представника у судових засіданнях, а у розмірі 4000.00 грн., оскільки розгляд справи був проведений без участі сторін, у тому числі без представника Позивачки. Згідно з положеннями ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved