overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

17.12.2014р. до суду подано позов, у якому позивачка зазначила, що з 05.10.1994 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати неповнолітнього сина не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, а тому просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, стягнути з відповідача кошти витрачені на правову допомогу; письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати без нього (а.с.13). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Губницької сільської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с.5). Відповідно до довідки виконкому Губницької сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 946 від 16.12.2014 року дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.7). Сторони не надали суду доказів про свої доходи. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частину всіх видів його доходів, але неменше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., які є менші гранично визначених законом (а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 19 вересня 2009 року між ним та відповідачем. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в липні 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] 2012 року народження, яка проживає та буде проживати з матір'ю. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, шлюбні відносини припинені в липні 2014 року, погоджується, щоб донька [PERSON] 2012 року народження проживала з нею. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 19 вересня 2009 року [PERSON] 1968 року народження та [PERSON] 1984 року народження зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №467. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, вони погоджуються, що малолітня донька [PERSON] залишиться проживати з матір'ю [PERSON] Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в липні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 09 липня 2011 року було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 732. При цьому позивач посилається на те, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Місце проживання дитини сторони вирішили спільно, тому суперечки щодо місця проживання дитини відсутні. З січня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо один від одного, будь-які стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття кохання один до одного, шлюб став носити формальний характер. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, між сторонами немає. На підставі наведеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив суд розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 732. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Місце проживання дитини сторони вирішили спільно, тому суперечки щодо місця проживання дитини відсутні. З січня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, між ними втрачено почуття любові та поваги, часті сварки привели до того, що спільне подружнє життя стало неможливим. Шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Причино розпаду сім'ї є те, що відповідач не виконував своїх обов'язків як батька, не турбувався про забезпечення добробуту інших членів сім'ї. Спільне проживання припинено чотири роки назад. За таких підстав, позивач прохає розірвати шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області 24.11.2009 року. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що вона разом з відповідачем не мешкає уже чотири роки, живуть окремо, крім того [PERSON] байдужий до проблем сім'ї, адже не забезпечує сім'ю. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення сторони, дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.11.2009 року, між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб.(а.с. 4) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видавного 23.10.2009 року, в сім'є сторін є малолітня дитина, [PERSON], [INFO].(а.с.7) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя не можливе та суперечить її інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і повинна бути скасована. Спору про розподіл майна у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього аліменти, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 17 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], яка народилась [INFO] року, та сина - [PERSON], який народився [INFO] року. В свідоцтвах про їх народження в графі батько зазначений відповідач - [PERSON], а в графі мати зазначена позивач - [PERSON] /а.с.3,4/. Згідно наданої довідки з Гончарівської селищної ради за № 2643 від 11.12.2014 року, позивач разом з донькою та сином зареєстрована та проживає з 12.10.2010 року за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Гончарівське, вул. Танкістів, б. 82 кв. 09 /а.с. 6/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього аліменти, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, також додала, що діти знаходяться на її утриманні, вона працює в м.Чернігів, а діти знаходяться з її матір'ю в смт.Гончарівськ, куди вона приїжджає при нагоді, відповідач коштів на утримання дітей не виділяє. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що він проживає разом з дітьми сплачує комінальні послуги та інші витрати. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 28 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 17 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], яка народилась [INFO], та сина - [PERSON], який народився [INFO]. В свідоцтвах про їх народження в графі батько зазначений відповідач - [PERSON], а в графі мати зазначена позивач - [PERSON] /а.с.3,4/. Згідно наданої довідки з Гончарівської селищної ради за № 2643 від 11.12.2014 року, позивач разом з донькою та сином зареєстрована та проживає з 12.10.2010 року за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6/. Також разом з ними проживають відповідач та мати позивача. Допитана як свідок неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що останні рік-півтора кошти на утримання її та брата надає мати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що з 14.11.2009 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву з проханням задоволити позов і розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку. Пояснив, що інших утриманців він не має, офіційно працевлаштований, стан здоров`я нормальний. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.11.2009 року (а.с. 4) і є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3), який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Шлюб сторін не розірваний, однак, відповідач проживає окремо від неповнолітнього сина і дружини, добровільно коштів на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований, тому суд приходить до висновку, що 1/4 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка буде стягуватись як аліменти на сина, буде обґрунтованою та законною. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; дитину залишити на її вихованні до повноліття дитини; стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. 10.01.2014 року з відповідачем був укладений шлюб. Вони не знаходять взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, через що виникають постійні конфлікти. Відповідач зловживає алкогольними напоями, фактично припинили шлюбні відносини, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву від 19.01.2015 року, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). 10.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.01.2014 року (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

17.12.2014 року [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона з 15.12.2007 року перебувала шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб між ними розірвано за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2014 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Її прибутку не вистачає для забезпечення дитині належного рівня життя. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем. Вимоги позивача підтверджуються копією рішення суду про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги повністю підтверджені документально, тому вважає їх законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved