Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

17 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач добровільно матеріально забезпечувати доньку відмовляється і вона перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач, який є батьком дитини, працює на Банкнотно-монетному дворі НБУ, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших осіб немає, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, повторно не з'явився, надавши суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на робочі обставини. Суд визнає неповажними причини неявки відповідача в судове засідання, оскільки вони не підтверджені відповідними документами і враховує, що згідно вимог ст. 157 ЦПК України розгляд справ про стягнення аліментів відбувається протягом одного місяця. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до вимог ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 28 серпня 2010 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, батьком записаний відповідач (а.с. 5). З довідки Перекопівської сільської Ради Роменського району Сумської області № 487 від 14.10.2014 року вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO] з 03.10.2014 року проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 6) і відповідно перебуває на її утриманні. Згідно довідки №35/10-016/446-3487 від 11.12.2014 року [PERSON] працює майстром на Банкнотно-монетному дворі НБУ, де регулярно отримує заробітну плату (а.с. 25). Відповідач має задовільний стан здоров'я, інших дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні не має, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що спонукало позивача звернутися до суду з позовом . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку... Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1032 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити, оскільки стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини не порушує прав відповідача і захищає інтереси дитини. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, з відповідача відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved