Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

19 лютого 2014 позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом «Приватбанк») звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві вказав, що відповідно до умов договору № PLXRRC12800069 від 10.08.2007 року відповідач 10.08.2007 отримала кредит у розмірі 4400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим має заборгованість станом на 18.02.2014 року у сумі 37648,04 грн., яка складається з наступного: 1634,62 грн. - заборгованість за кредитом, 12808,97 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 248,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 22956,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1609,50 грн. (процентна складова). З вказаної суми заборгованості позивачем відраховується 5457,96 грн., рішення про стягнення якої з відповідача на користь позивача було прийнято судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 17.07.2008. В зв'язку з цим, посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, позивач просить стягнути на його користь з відповідача остаточну заборгованість в сумі 34299,58 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 243,00 грн. У судове засідання представник позивача Кашаєва О.Г. не з'явилась, електронною поштою надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засідання позов визнала, пояснила, що даний кредит оформила на прохання доньки для придбання нею скутера. Спочатку платила вказаний кредит по 250 грн. на місяць. В зв'язку з тим, що її донька отримує належну відповідачу пенсію замість неї - припинила виплати за кредитом. Зобов'язалась при винесенні судом відповідного рішення сплачувати кредит в силу своїх фінансових можливостей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, проте не є безумовним, оскільки відповідач, будучі необізнаною в юридичних та економічних питаннях не в повній мірі розуміє зміст та розмір позовних вимог, а отже суд приходе до висновку про недоцільність прийняття визнання позову відповідачем та вважає за потрібне дослідити всі матеріали справи. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні юридичні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 10.08.2007 року між позивачем та відповідачем шляхом підписання останнім Заяви позичальника № PLXRRC12800069 (а.с.6) було укладено кредитно-заставний договір. Даний договір складається з Заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та Тарифів. За умовами даного договору Банк (позивач) надає відповідачу строковий кредит у сумі 4400,00 грн. на строк 36 місяців з 10.08.2007 по 10.08.2010 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 400,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 79,20 грн. в обмін на зобов'язання Позичальника (відповідача) з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 225,69 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Позичальник доручає Банку, без додаткових узгоджень, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту: в сумі 4000,0 грн. на поточний рахунок № 260075011841 в Шишацьке від. 5465 з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № 8 від 10.08.2007 у т.ч. ПДВ 666,67 грн. (а.с.11). В сумі 400,00 грн. на поточний рахунок № 61117909946420 в ПриватБанк з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором…». Як встановлено судом із змісту заяви позичальника 10.08.2007 відповідач [PERSON] ознайомилась та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та вказані умови надані їй у письмовій формі. Своїм підписом вона підтверджує надання їй повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вона згодна, що заява позичальника разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір (а.с.6). Згідно змісту заяви позичальника та п. 4.2. Умов, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 8,5% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобов'язаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1,4.2. даних Умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Згідно п. 5.1 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п 3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день просрочки (а.с.10). Згідно п.5.3 Договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк належним чином виконав свої зобов'язання надавши відповідачу споживчий кредит на суму 4400,00 грн., відкривши для цього рахунок та перерахувавши 4000,00 грн. та 400,00 грн. на відповідні рахунки за заявою позичальника (відповідача). Незважаючи на обов'язки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконала та не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 18.02.2014 року, має заборгованість у сумі 37648,04 грн. (а.с. 4-5). 14 липня 2008 року Шишацьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним кредитним договором заборгованості у розмірі 5457,96 грн. (а.с.4). Згідно копії заяви про видачу судового наказу від 24.06.2008, вказана заборгованість складається з : 4191,52 грн. - заборгованість за кредитом, 556,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 633,60 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 76,72 грн. пеня не несвоєчасність виконання заборгованості за договором (а.с.28-29). В зв'язку з цим згідно розрахунку позивача остаточна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 34299,58 грн. (37648,04 грн. - 5457,96 грн.). Суд визнає цілком обґрунтованими позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом та комісії за користування кредитом на загальну суму 9310,67 грн. ((1634,62+12808,97+248,32грн.) - (4191,52+556,12+633,60грн.)) В той же час слід зауважити, що умови споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. № 7-рп/2013).

Outcome: partial