Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2014 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникають сварки, скандали, непорозуміння, вони не знаходять спільної мови. Її становище стало нестерпним і з січня 2016 року вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача. В відповідачем вони не спілкуються, не підтримують ніяких стосунків, не ведуть спільного господарства, фактично сім'я розпалась і її подальше збереження неможливе. Після розірвання шлюбу дочка буде проживати разом з нею і вона буде надавати відповідачеві можливість спілкуватися з дитиною. Спорів щодо поділу спільно нажитого майна немає. Оскільки збереження сім'ї суперечить її інтересам, а примушування до шлюбу не допускається, просить суд розірвати її шлюб з [PERSON] Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надіслав до суду електронне повідомлення, згідно якого проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 23 серпня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно викладених позивачем обставин спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникають сварки, скандали, непорозуміння, вони не знаходить спільної мови. Її становище стало нестерпним і з січня 2016 року вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача. В відповідачем вони не спілкуються, не підтримують ніяких стосунків, не ведуть спільного господарства, фактично сім'я розпалась і її подальше збереження неможливе. Після розірвання шлюбу дочка буде проживати разом з нею і вона буде надавати відповідачеві можливість спілкуватися з дитиною. Спорів щодо поділу спільно нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON], оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved