Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

18 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначає, що 7 вересня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки має постійну, добре оплачувану роботу, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання своєї дочки в розмірі 600 грн. щомісячно. Просить врахувати, що він на даний час навчається та сплачує банківський кредит, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], сторони по справі. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2013 року. Дитина перебуває на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району від 14 серпня 2014 року № 1901. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Виходячи з наведеного, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається на підставі ч. 1 ст. 184 СК України лише у випадку коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки ПАТ «Волиньобленерго» від 21 серпня 2014 року № 1031 відповідач працює на посаді електромонтера даного підприємства та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої складає 4410 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач має регулярний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати, тому аліменти слід визначити в частці від заробітку (доходу) відповідача. Обставин, які б давали підстави вважати за неможливе стягувати з відповідача аліменти в такий спосіб, позивач не навела. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, наявність у нього постійного й стабільного доходу у вигляді заробітної плати, відсутність інших утриманців, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial