Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

18.05.2018 позивач звернувся з позовом і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 668 753,72 грн. за період з 23.06.2015 по 24.04.2018, яка складається з: 627 415,60 грн. процентів, 36 175,64 грн. пені, 5 162,48 грн. трьох процентів річних. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07.07.2012 уклав з відповідачем договір № ВКЛ-2010693 за яким надав кредит в сумі 419 700,00 грн. зі сплатою 30 процентів річних строком до 06.07.2015. Після спливу строку договору, тобто 07.07.2015 процентна ставка визначена у розмірі 47,99%. Згідно додаткового договору №2 від 06.12.2012 збільшено кредитний ліміт до 700 000,00 грн. Зі сплатою процентів річних в розмірі 27,99%. Втім відповідач своїх обовязків належним чином не виконував. Рішенням суду з відповідача вже стягнуто заборгованість по кредиту станом на 22.06.2015 однак відповідач заборгованість не сплатив. Ухвалою від 01.06.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судові засідання призначені 12.07.2018 і 14.10.2018 учасники розгляду не зявилися. Позивач у позовній заяві зазначав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 07.07.2012 між позивачем і відповідачем укладено договір № ВКЛ-2010693. Згідно пункту 1.1. кредитного договору позивач зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості. платності, забезпеченості грошові кошти в розмірі 419700,00 гривень, з процентною ставкою 25,99% річних та строком користування кредитом до 06.07.2015. Згідно п. 1.1.2. договору, у випадку продовження користування позичальником кредиту понад встановлений договором строк кредитування (після 06.07.2015) встановлюється процентна ставка в розмірі на двадцять пунктів більше ніж була до застосування. Згідно додаткового договору №2 від 06.12.2012 сторони збільшили кредитний ліміт до 700 000,00 грн. процентну ставку визначили в розмірі 27,99% річних. Таким чином після 07.07.2015 процентна ставка застосовується в розмірі 47,99% річних. 06.06.2017 апеляційним судом Сумської області ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа: фізична особа-підприємець [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа №592/7315/15-ц. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за договором кредитної лінії, станом на 22.06.2015 утворилася заборгованість у розмірі 4 784 094 грн. 23 коп., яка складається з суми\~заборгованості за кредитом 695 621 грн. 90 коп.; строкової 46 441 грн. 46 коп.; простроченої 649 180 грн. 44 коп.; розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 751 739 грн. 48 коп.; суми заборгованості за відсотками 258 374 грн. 28 коп.; строкової -12 006 грн. 62 коп.; прострочені 246 367 грн. 66 коп.; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків -1\~067 893 грн. 82 коп.; суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 7 539 грн. 02 коп.; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 2 925 грн. 73 коп. При ухваленні рішення суд дійшов висновку, що слід зменшити розмір пені до 500\~000 грн. Том суд вирішив, що належить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 1 464 460 грн. 93 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 695 621 грн. 90 коп.; строкової 46 441 грн. 46 коп.; простроченої 649 180 грн. 44 коп.; суми заборгованості за відсотками 258 374 грн. 28 коп.; строкової -12 006 грн. 62 коп.; прострочені 246 367 грн. 66 коп.; розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків 500 000 грн. 00 коп.; суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 7 539 грн. 02 коп.; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 2 925 грн. 73 коп. Зазначене рішення не виконане та боржником заборгованість не сплачено. Звертаючись з позовом у цій справі позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 668 753,72 грн. за період з 23.06.2015 по 24.04.2018, яка складається з 627 415,60 грн. процентів, 36 175,64 грн. пені, 5 162,48 грн. трьох процентів річних. Спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 525, 526, 599, 611, 625, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень договору та частини 2 статті 625 ЦК України відповідач має сплатити позивачу проценти визначені у договорі, тобто у розмірі 47,99 річних. Підстав для стягнення трьох відсотків річних немає. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути відшкодування судових витрат пропорційно задоволеному, тобто 9954,06 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: partial