Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~18 серпня 2018 року ПАТ «Кредобанк» звернулось до Деснянського районного суду м.Чернігів з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи позов тим, що [PERSON] своєчасно умови кредитного договору №06-15 від 30.09.2015 року, який забезпечений порукою, відповідно до укладених договорів поруки з [PERSON], [PERSON] 14 вересня 2018 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ «Кредобанк» про розірвання кредитного договору, мотивуючи позов тим, що через фінансові труднощі не може сплачувати заборгованість за кредитом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розглядати справу за правила загального провадження. \~ \~ \~ \~[PERSON] та [PERSON] надано відзиви на позовну заяву про стягнення заборгованості, з яких вбачається, що проти задоволення позову заперечують. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник ПАТ «Кредобанк» позов підтримував, представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, зустрічний позов просили задовольнити, зазначили про строки позовної давності. \~ \~ \~ \~В судове засідання 05.03.2019 року сторони не з»явились. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні обставини справи. 30 вересня 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладений кредитний договір №06-15, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 480000 грн. зі строком кредитування до 29.09.2028 року. Вказаний кредит був виданий на придбання нерухомості. \~ \~ \~ \~В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №06-15 від 05.03.2019 року ПАТ «Кредобанк» 02.10.2015 року уклало Договір поруки з [PERSON] та 30.09.2015 року уклало Договір поруки з [PERSON] \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору не виконувала, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка як зазначає ПАТ «Кредобанк», станом на день звернення до суду становить 469940,59 грн. тіло кредиту, 78330,25 грн. відсотки та 23583,93 грн. пеня за період з 19.04.2017 року по 19.04.2018 року. \~ \~ \~ \~В звязку з невиконання умов кредитного договору ПАТ «Кредобанк» 17 січня 2018 року на ім.»я відповідачів направлено повідомлення-вимоги (а.с.36-45), з який вбачаться, що банк вимагає протягом 30 банківських днів з моменту отримання, але не пізніше 45 днів з моменту надіслання вимоги погасити прострочену заборгованість та достроково повернути суму кредиту. З вказаних вимог вбачається, що заборгованість становить 469940,59 грн. тіло кредиту та 58385,45 грн. проценти. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі предявлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою вимогою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже, у справі, встановлено, що кредитор ПАТ «Кредобанк» скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до позичальника і поручителів про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України,\~ за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору. У постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред»явлення до позичальника вимоги згідног ч.2 ст.1050 ЦК України, а права та інтереси кредитодавця в цих правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до позичальника з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування\~відсотків є безпідставним. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а саме 469940 грн. 59 коп. борг за кредитом та 58385 грн. 45 коп. процентів станом на 17.01.2018 року. Підставою, яка породжує обовязок сплатити неустойку, є порушення боржником зобовязання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша статті 549\~ЦК України). \~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. А\~ пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від\~суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до\~вимог\~про\~стягнення\~неустойки\~(як штрафу, так і\~пені) \~застосовується\~позовна\~давність\~в\~один\~ рік. Відтак, стягнути\~неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього кодексу. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача неустойки за період з 18.08.2017 року ( до суду позивач звернувся 18.08.2018 року) до 17.01.2018 року ( час звернення з вимогою про дострокове погашення кориду). Розмір пені згідно кредитного договору визначений в розмірі подвійної процентної ставки вказаної в пункті 3.2 Кредитного договору (21,49%) і становить 42,98%. Розмір прострочено заборгованості, як зазначено в розрахунку, за періоди: 18.08.2017 року по 03.09.2017 року 9364,36 грн., з 04.09.2017 року по 02.10.2017 року 9378,59 грн., з 03.10.2017 року по 01.11.2017 року 9386,90 грн., з 02.11.2017 року по 03.12.2017 року 9091,56 грн., з 04.12.2017 року по 03.01.2018 року 9412,39 грн., з 04.01.2018 року по 17.01.2018 року 9433,60 грн. Отже, розмір пені за період з 18.08.2017 року по 17.01.2018 року становить 1704 грн. 36 коп. Щодо зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні виходячи з наступного. Так, відповідно до ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією стороною, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. В судовому засіданні позивачем по зустрічному позову не доведено наявність істотного порушення з боку відповідача договору про порядок володіння та користування частинами житлового будинку з надвірними будівлями та наявність шкоди відповідно до вимог ст..651 ЦК України, на підставі яких суд може прийняти рішення про розірвання договору. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Outcome: partial