Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

18 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою, просив визнати дії відповідача протиправними та такими, що порушують правила добросусідства та права позивача. Зобов'язати відповідача розібрати або в інший спосіб зруйнувати свинарник на земельній ділянці по [ADDRESS]. Зобов'язати відповідача вивести весь навіз на земельній ділянці по [ADDRESS]. Зобов'язати відповідача прибрати металевий контейнер із земельної ділянки позивача. Зобов'язати відповідача прибрати бетонній конструкції, дерев'яні піддони, дрова, бутове каміння та інші предмети, які знаходяться на проїзній частині по [ADDRESS] та перед земельними ділянками відповідача за адресою [ADDRESS]. Постановити, що у випадку не виконання відповідачем рішення суду протягом 30 днів, з моменту набуття ним чинності, позивач має право за власний рахунок зруйнувати свинарник на земельній ділянці по [ADDRESS]; прибрати металевий контейнер, прибрати бетонні конструкції, дерев'яні піддони, дрова, бутове каміння та інші предмети, які знаходяться на проїзній частині по [ADDRESS] та перед земельними ділянками відповідача за адресою [ADDRESS] для приведення проїзної частини у первісний стан. Всі витрати позивача, пов'язані з виконанням рішення, якщо воно добровільно та у встановлений строк не виконується відповідачем, підлягають до відшкодування відповідачем у повному обсязі. 07 серпня 2014 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та зобов'язання вчинити певні дії, у якій позивач просив суд: усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: житловим будинком та земельною ділянкою, які належать [PERSON], що знаходиться за адресою: м. Полтава, [ADDRESS], 8, шляхом зобов'язання [PERSON] перенести господарські будівлі, в яких вона та її син утримують свиней, туалет, літній душ на менше як на 15 метрів від житлової забудови [PERSON], визначену державними санітарними правилами та державними будівельними нормами. Зобов'язати [PERSON] прибрати весь перегній із земельної ділянки по [ADDRESS] та не зберігати його в інший спосіб до моменту облаштування герметичного гноєвища (приміщення для зберігання гною) на відстані не менш як 15 метрів від житлової забудови [PERSON], визначену державними санітарними правилами та державними будівельними нормами. Зобов'язати [PERSON] прибрати металевий контейнер із земельної ділянки, що належить [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] прибрати бетонні конструкції, дерев'яні піддони, дрова, бутове каміння та дерева з іншими насадженнями, які знаходяться на проїзній частині по [ADDRESS] та перед земельними ділянками відповідача за адресою [ADDRESS]. Постановити, що у випадку не виконання [PERSON] рішення суду протягом 30 днів, з моменту набуття ним чинності, [PERSON] має право за власний рахунок зруйнувати свинарник на земельній ділянці по [ADDRESS]; вивезти весь навіз, який знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS]; прибрати металевий контейнер, прибрати бетонні конструкції, дерев'яні піддони, дрова, бутове каміння та дерева з іншими насадженнями, які знаходяться на проїзній частині по [ADDRESS] та перед земельними ділянками відповідача за адресою [ADDRESS] для приведення проїзної частини у первісний стан. Всі витрати позивача, пов'язані з виконанням рішення, якщо воно добровільно та у встановлений строк не виконується [PERSON], підлягають до відшкодування відповідачем у повному обсязі. Ухвалою суду від 27.10.2014 року до участі у справі було залучено в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Полтавській області, Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, Ленінську районну у м. Полтаві раду, ПП ПБТІ «Інвентаризатор», Полтавське міськрайонне Управління Головного Управління Держсанепідемслужби, Головне управління Держкомзему у Полтавській області. Ухвалою суду від 15.01.2015 року частину позовних вимог було залишено без розгляду, а саме в частині: зобов'язати [PERSON] прибрати весь перегной із земельної ділянки по [ADDRESS] та не зберігати його в інший спосіб до моменту облаштування герметичного гноєвища (приміщення для зберігання гною) на відстані не менше як 15 метрів від житлової забудови [PERSON], визначену державними санітарними правилами та державними будівельними нормами; зобов'язати [PERSON] прибрати металевий контейнер із земельної ділянки, що належить [PERSON]; зобов'язати [PERSON] прибрати бетонні конструкції, дерев'яні піддони, дрова, бутове каміння та дерева з іншими насадженнями, які знаходяться на проїзній частині по [ADDRESS] та перед земельними ділянками відповідачки за адресою [ADDRESS],4 та 6; залишити без розгляду позовні вимоги про перенесення туалету та літнього душу на відстань не менше 15 м від будинку позивача. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Репало Д.О. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи Ленінської районної у м. Полтаві ради Вовк В.Ф. при вирішення спору поклався на розсуд суду. Від третіх осіб: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Полтавського міськрайонного Управління Головного Управління Держсанепідемслужби, Головного управління Держкомзему у Полтавській області надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Не з'явилися представники третіх осіб: Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, ПП ПБТІ «Інвентаризатор», не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час судового засідання, що підтверджується на явними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду у спосіб, що передбачений законом. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2011 року був визнаний дійсним договір-купівлі продажу нерухомого майна, за яким позивач є власником домоволодіння та земельної ділянки площею 619 кв.м., які розташовані за адресою: м. Полтава, [ADDRESS]. Відповідачка є власником домоволодіння, господарських будівель та споруд і земельної ділянки, на якій вони розташовані, що знаходиться за адресою м. Полтава, [ADDRESS]. Сторони спору є сусідами. За твердженням представника позивача відповідачка протиправно утримує на своїй земельній ділянці свинарник, тобто підсобне господарське приміщення, що використовується для розведення худоби. Відповідачка не заперечувала у судових засіданнях цього, але наполягала, що утримання однієї свині не може порушувати прав позивача. Норми розміщення господарських будівель біля житлового будинку визначається в Державних будівельних нормах «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44. Так, у містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних, протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі. Господарські будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці допускаються в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, де згідно з нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування та державного нагляду дозволено їх утримання. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід виконувати відповідно до місцевих правил забудови для сільських населених пунктів. Розміщення господарських будівель по лінії забудови з житловими будинками не допускається. Відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм, що становлять 15 м, але не менше протипожежних норм. Відповідно до положень ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства. Стаття 103 ЗК України передбачає, що власники земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно правил ст.104 ЗК України, власники земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №2/02/15 від 24.02.2015 року відстань між господарською будівлею (поз.4 кадастрового плану земельної ділянки, а.с. 121) , яка знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] та житловим будинком (поз.1 кадастрового плану земельної ділянки а.с. 21), який знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] становить 8,21 метра; відстань від господарської будівлі ( поз.4 кадастрового плану земельної ділянки, а.с. 121), яка знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] до межі із суміжною земельною ділянкою по [ADDRESS] становить 0,7 м; господарська будівля ( поз.4 кадастрового плану земельної ділянки, а.с. 121) , яка знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS], не відповідає державним будівельним нормам; встановити відповідність будівлі санітарно-гігієнічним нормам не представляється можливим, оскільки експерту не був забезпечений доступ до будівлі для визначення її функціонального призначення; господарську будівлю ( поз.4 кадастрового плану земельної ділянки, а.с. 121) не можливо використовувати для утримання худоби, інших тварин і птиці. Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги, з урахування заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, знаходять своє підтвердження, однак враховуючи обставини справи, а саме, що позивачу фактично заважає худоба, яку утримує відповідач у господарській будівлі на своїй земельній ділянці, суд вважає недоцільним знесення такої господарської будівлі, тому враховуючи висновок експертизи №2/02/15 від 24.02.2015 року та інші обставини, вважає за доцільне заборонити використання даної будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці. На підставі викладеного,

Outcome: partial