Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

17.11.2014 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу і визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та зміни черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з померлим [PERSON] знайома з 2004 року, підтримувала дружні стосунки, які пізніше переросли у почуття взаємної поваги, дружби та любові, а згодом у фактичні шлюбні відносини. Більше 10 років позивач і померлий проживали разом в квартирі [ADDRESS], вели спільний побут, маючи взаємні права та обов'язки. Позивач вказала на те, що в силу наявних у померлого захворювань, останній потребував постійного нагляду і піклування, а тому наявні всі підстави для встановлення факту проживання її і померлого однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Позивач була обізнана щодо складеного на онуків - відповідачів заповіту на належну померлому на праві власності квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні, категорично ствердивши пронаявність у померлого захворювань, внаслідок чого останній потребував постійного нагляду і піклування, а тому наявні всі підстави для встановлення факту проживання її і померлого однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не визнав позов в судовому засіданні, надав суду письмові заперечення(а.с.131-133), категорично заперечив факт проживання померлого із позивачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON],хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не прибула в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомила. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не направляла. Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання, завчасно надіславши письмові пояснення (а.с.114-115), пославшись на вирішення спору на розсуд суду. Заслухав пояснення сторін, вивчив та дослідив докази по справі, повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст.58, ч.2 ст.59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з виписки амбулаторної карти пацієнта, наданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини №7, померлий [PERSON], [INFO] неодноразово звертався за медичною допомогою /а.с.44-49/. Так, за період з 2008-2014 роки перебував під наглядом Центральної районної поліклініки Голосіївського району м.Києва. Разом з тим, суд приходить до висновку, що вказана виписка не містить жодної інформації щодо предмету доказування в даній цивільній справі, оскільки вона лише підтверджує факт неодноразових звернень померлого до медичного закладу. Згідно довідки форми №3 №1186 від 19.09.2014 року, виданої ТОВ «Житловик-Плюс», позивач з 08.06.2010 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.17/. Дана довідка судом також не може бути взята до уваги в підтвердження факту проживання однією сім'єю сторонами по справі, оскільки даний документ свідчить лише про реєстрацію місця проживання фізичних осіб. З аналогічних підстав не може бути прийняті до уваги свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON] і квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг. З наведених підстав та наданих позивачем в розпорядження суду доказів в їх сукупності та взаємозв'язку, що беззаперечно підтверджують лише факт спільного тимчасового проживання з померлим, а не про наявність тривалих, сталих сімейних відносин з розподілом взаємних прав та обов'язків, суд приходить до переконання про те, що факт проживання [PERSON] однією сім'єю як дружини з померлим [PERSON] є недоведеним. Оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності тривалих, сталих сімейних відносин з розподілом взаємних прав та обов'язків, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленої вимоги, а тому в задоволенні її слід відмовити. Ст. 1259 ЦК України визначені правові підстави зміни черговості одержання права на спадкування. Так, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Ані позивачем, ані його представником не надано жодного належного і допустимого доказу, як і не здобуто їх судом в ході судового розгляду в підтвердження, що померлий був у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги. Окрім того, судом встановлено і не оспорюється позивачем, що [PERSON] було складено заповіт, за яким останній заповів своїм онукам [PERSON] і [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. В установленому законом порядку заповіт неос порений і недійсним не визнавався. А відтак, з огляду на положення ст.1217, 1258 ЦК України, в задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування слід відмовити. Відповідно до ст.ст.212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказів. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, ст.3, 21 СК України,

Outcome: dismissed