Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

18.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, який в подальшому уточнила, в обґрунтування якого зазначала наступне. 09.03.1999 року вона уклала шлюб з [PERSON] 13.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції у Волинській області шлюб між ними було розірвано, про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52. Від шлюбу вони мають спільну повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею, на даний час навчається на денній формі навчання у Запорізькій державній інженерній академії та потребує матеріальної допомоги, оскільки не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Також згідно договору надання освітніх послуг вона щороку сплачує за навчання 10\~000 грн. З огляду на вказане, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання або до досягненню дитиною двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 14.11.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.12.2018 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 04.03.2019 року. В судове засідання позивачка не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, зазначивши при цьому, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за наявності правових підстав для цього. Відповідач в судове засідання повторно не зявився без повідомлення (поважних) причин, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 280 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 13.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції у Волинській області, про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом стало те, що донька продовжує навчання у Запорізькій державній інженерній академії на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги (а.с. 10-12). Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Абзацом 2 частини 2 наведеної статті СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Виходячи з розяснень, викладених в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи цивільно-правовий спір суд враховує, що повнолітня дитина сторін - [PERSON], [INFO], яка на час звернення до суду із вказаним позовом досягла віку 18 років, на даний час навчається на денній формі навчання у Запорізькій державній інженерній академії, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки немає самостійного заробітку. Водночас враховуючи, що відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та подання доказів не скористався, суд доходить висновку про недоведеність останнім обставин, які б свідчили про неможливість надання такої допомоги повнолітній дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON]\~на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.10.2018 року та до закінчення навчання або до досягненню останньою двадцятитрьохрічного віку, - з огляду на те, яка із зазначених обставин настане першою. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved