Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

18.02.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , пославшись на те, що з 28 листопада 2018 року вона за нотаріально посвідченим договором є власником зазначеного будинку. У придбаному нею будинку з 02.06.2007 р. зареєстрований громадяни [PERSON] , [INFO] як член сім`ї - рідний брат попередньої власниці будинку [PERSON] . У спірному житловому приміщенні [PERSON] не проживає понад п`ять років без поважних причин. Крім того, відповідач не є членом її (позивача) родини. Тож вважає, що відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.49). Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Спірне житлове приміщення розташоване в будинку [ADDRESS] . Власником будинку за вищевказаною адресою у відповідності до нотаріально посвідченого 28 листопада 2018 року договору купівлі-продажу житлового будинку за реєстром №695 (а.с.6-7), є позивач [PERSON] . Право власності [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2018 р., номер запису про право власності 29149602, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1686424414126, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147191284 від 28.11.2018 р. (а.с.8). У відповідності до п.1 нотаріально посвідченого 03 грудня 2018 року договору за реєстром №695 (а.с.5) «про внесення змін до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Волобуєвою Т.В. 28 листопада 2018 року, реєстрований №695» пункт 4.5 договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] викладений в такій редакції: «4.5 Сторони домовились про те, що житловий будинок, який відчужується, буде повністю звільнений продавцем (в тому числі будуть виписані особи, які в ньому мешкають) в строк до 01 грудня 2018 року, з передачею ключів». Проте, як на час купівлі позивачкою вказаного житлового будинку, так і дотепер в ньому зареєстрований член сім`ї продавця [PERSON] - відповідач [PERSON] , що вбачається з копій Домової книги прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] (а.с.10-12), довідки КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» №569 від 18.02.2019 р. (а.с.9). Попре реєстрацію у спірному житловому приміщенні відповідач у ньому не проживає і ним не користується понад 5 років, що підтверджено висновком ДОП СП Костянтинівського ВП Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області від 04.12.2018 р. і не спростовано відповідачем (а.с.17). Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та статті 150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Тож у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом визнання членів сім`ї попереднього власника житла такими, що втратили право користування цим житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК). За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved