Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

17.11.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,31 га, розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району, Одеської області, кадастровий номер 5123381400:01:005:0305, згідно державного акту від 03.03.2004 року, серія ОД № 068569. 10.12.2010 року вона передала в оренду свою земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-науковій фірмі «Зеленогірське», згідно договору оренди строком на десять років. Та на протязі трьох років користування її земельною ділянкою відповідач жодного разу не змінював розмір орендної плати, хоча в договорі зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку повинно здійснюватися з урахуванням індексів інфляції. Крім того, у договорі оренди земельної ділянки, у порушення імперативних вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», не визначено розмір орендної плати у грошовому еквіваленті, а зазначено лише, що вона вноситься орендарем у розмірі 3% згідно нормативно-грошової оцінки, не зазначено форм платежу. У даному договорі відсутня одна з істотних умов, а саме умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що прямо передбачені у ст.15 Закону України «Про оренду землі» та те, що орендар штучно збільшив термін дії договору з 10 до 12 років, зареєструвавши його лише в лютому 2012 року, чим грубо порушив мої права, як власника. 10.01.2014 року вона звернулася з письмовою заявою до директора ТОВ ВНФ «Зеленогірське» про розірвання договору оренди, так як її не влаштовує розмір орендної плати, невиконання умов договору та збільшення строку дії договору без узгодження з нею. На її письмове звернення в усній формі директор [PERSON], пояснив, що так як земельні ділянки уже задіяні в сівозміні, тому він поверне їх після збору врожаю в 2014 році. Восени цього року після збору врожаю вона знов звернулася до директора, проте він кардинально змінив свою думку і заявив, що нічого повертати не буде до закінчення строку договорів, тобто аж до 2022 року, так як законно та правомірно користується земельною ділянкою. Згідно ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Представник позивача в судовому засіданні просила розірвати договір оренди та вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю ВНФ «Зеленогірське» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,31 га , так як [PERSON] має бажання обробляти свою землю сама. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що в теперешній час ТОВ ВНФ «Зеленогірське» дійсно орендує у позивачки згідно з договором оренди земельну ділянку до 2020 року. Позивачка була ознайомлена з умовами даного договору, підписала його, на протязі 2010 - 2014 років отримує орендну плату відповідно до умов зазначеного договору. Умови договору відповідають вимогам закону і тому підстав для визнання його недійсним договору оренди немає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові належить відмовити за слідуючими підставами. Відповідно до статті 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли унаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд не погоджується з такою підставою, заявленою позивачкою, як необчислення відповідачем орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції, оскільки як зазначено у договорі у розділі « Орендна плата» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо вона виплачується в грошовій формі. Як було встановлено в судовому засіданні позивач не звертався до відповідача з заявою про отримання грошової винагороди на суму еквівалентну вартості зерна по діючим ринковим цінам, що передбачено даним договором. Відсутність в договорі Умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що прямо передбачені у ст. 15 Закону України «Про оренду землі» не може вважатися істотною умовою. Строк договору не змінюється. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не є підставою для розірвання договору і посилання позивача про те, що відповідач відповідно до Указу Президента, відповідач не переглядає орендну плату в сторону збільшення та не збільшує її у зв'язку із збільшенням вартості землі. Така думка суду грунтується на слідуючому. Як видно з матеріалів справи (а.с. 9) та підтверджується поясненнями представника відповідача та не оспорюється представником позивача між сторонами 10 грудня 2010 року був укладений договір оренди землі, підписаний позивачкою по справі - [PERSON] Як зазначено у вказаному договорі, за кожен рік використання орендованої земельної ділянки «Орендар» виплачує «Орендодавцеві» не менше 740 грн., що становить 3% вартості землі. Договір укладено на строк 10 років. Відповідачка орендну плату отримувала регулярно - щорічно в натуральному вигляді. З умовами договору була згодна і на протязі 4-х років їх не оскаржувала. Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток ( паїв ) від 19 серпня 2008 року № 725/2008 плата за оренду земельних ділянок встановлена не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Як зазначено у договорі нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої позивачем в оренду відповідачу, становить 24522 грн. 30 коп. З довідки відділу держкомзему у Любашівському районі Одеської області, наданої суду вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01. 2015 року становить 53786 грн. 09 коп. Відповідачка орендну плату отримувала регулярно - щорічно в натуральному вигляді. Факт розрахунку у повному обсязі, згідно умов спірного договору оренди, не заперечувала в судовому засіданні і представник позивачки. З умовами договору позивачка [PERSON] була згодна і на протязі 4-х років їх не оскаржувала. Позовні вимоги позивачка не довела. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачка не довела. За таких обставин у позові належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed