Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

19.05.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки (заробітку) доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття; а також на особисте утримання у розмірі 1/6 частки (заробітку) доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду й до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, обґрунтовуючи позов тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, та є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання й утримання дитини, хоча має таку можливість, є фізично здоровий й працездатний, має постійне місце роботи. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 20, 21). Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву від 04.06.2021 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі (а.с. 25) Відповідач [PERSON] надіслав до суду письмову заяву від 07.06.2021 року у якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, розгляд справи просить провести без його участі (а.с. 22). Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, сторони уклали шлюб 14.12.2018 року (а.с. 8). Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 14.04.2021 року (а.с. 9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 14.04.2021 року за №02-66/250, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право малолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини сторін у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 Сімейного кодексу України регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати й утримувати себе. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про неможливість надання матеріальної допомоги дитині і дружині відповідач не надав. Згідно із ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, виходячи з принципу справедливості й розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог також і в частині стягнення з відповідача коштів (аліментів) на утримання позивача як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1/6 частки (заробітку) доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. Разом з тим, суд зважаючи на факт визнання відповідачем позовних вимог, та

Outcome: approved