Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

17.12.2019 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві, позивач посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-8860/11 від 18.10.2011 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. на утримання доньки, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15.07.2011. Відповідач сплачував аліменти у встановленому розмірі, проте на даний час позивачці вказаної суми не вистачає, тому просила стягувати аліменти в розмірі 4 289 грн. на утримання доньки. Ухвалою судді Батманової В.В. від 14.01.2020 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 18). В наданій суду 27.02.2020 заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання, які призначалися на 04.02.2020 та 27.02.2020 двічі поспіль не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином за адресою вказаною позивачем, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», будь-яких заперечень або відзив на позов відповідач так і не надіслав. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2011 (а.с. № 8). [INFO] у позивача народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с. № 6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-8860/11 від 18.10.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. на утримання доньки, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15.07.2011. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~(в\~редакції від\~03.07.2018р.)\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та сплачувати аліменти на малолітню доньку, не створюючи заборгованість, не має на утриманні інших дітей, суд вважає за можливо позовні вимоги задовольнити частково, змінити розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання доньки [PERSON] з 500 грн., на 2 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.). Аліменти у розмірі 2 500 грн. перевищують 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, менше якого стягнення аліментів неможливо. При цьому законодавець не визначив, що розмір аліментів щомісячно повинен бути саме в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Також слід мати на увазі, що кожний рік цій прожитковий мінімум буде тільки збільшуватись, а оскільки стягнення аліментів проводиться до 18-ти років, то принаймні декілька років розмір аліментів, які суд стягне з відповідача цим рішенням, буде відповідати положенням ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено, суд вважає за можливе у зв`язку зі зміною розміру аліментів видати новий виконавчий лист. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідач а на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial