Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

19 грудня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22 вересня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 21 грудня 2009 року у них народилася дитина [PERSON], який проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку достатньо коштів на утримання дитини не надає. У звязку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Позивач,в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач, в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог та винесення рішення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 22 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 069061, виданого 22 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області Україна. (а.с. 3) 21 грудня 2009 року у подружжя народилася дитина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 181654, виданого 13 січня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. (а.с. 4) Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що дитина проживає разом із матірю, та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріально не допомагає, не піклується про дитину. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 30.10.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], б. 177А, кв. 64 з 30.10.2018 року і по теперішній час. (а.с.10) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини повністю відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved