Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

17 липня 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та несхожість характерів. За таких умов, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення між ними та суперечить інтересам дитини. Час для примирення не потрібен. Проживати у шлюбі не має бажання, сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена. Провадження у справі відкрито 20 липня 2020 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26 серпня 2020 року позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, зазначила про залишення прізвища « [PERSON] » та про проживання дитини з нею. Також вказала, що шлюбні стосунки не підтримують з січня 2020 року. 22 липня 2020 року відповідач надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. В судове засідання сторони не з`явились, оскільки звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2016 року, про що свідчить запис № 90, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Яка за згодою сторін проживає з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved