Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

19.11.2014 року [PERSON] звернулася до Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення житлового приміщення і виселення без надання іншого житлового приміщення. Позивачка зазначила, що вона на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року набула права власності на житловий будинок в [ADDRESS]. В травні місяці 2010 року між нею та [PERSON], [PERSON] була досягнута домовленність про те, що останні у неї терміном до 01.12.2010 року, куплять житлового будинку в [ADDRESS]. В зв'язку з досягнутою домовленістю, [PERSON], [PERSON] сплатили їй завдаток в сумі 1 500 доларів США та вселилися в її житловий будинок в [ADDRESS]. Також, 15.05.2011 року [PERSON], [PERSON] сплатили їй завдаток за придбання будинку, ще кошти в сумі 1000 доларів США. Станом на 01.12.2010 року та в подальшому [PERSON], [PERSON] з нею договір купівлі - продажу житлового будинку в [ADDRESS], так і не уклали. На її неодноразові прохання сплатити їй в повному обсязі кошти за будинок та укласти з нею договір купівлі - продажу на зазначений будинок або виселитися із зазначеного будинку, щоб вона могла продати цей будинок, [PERSON], [PERSON] ніяким чином не реагують, сплачувати кошти в повному обсязі за будинок та укладати договір купівлі - продажу не бажають, однак продовжують проживати в цьому її будинку. В зв'язку з тим, що [PERSON], [PERSON] не бажають укладати з нею договір купівлі - продажу будинку, вона 14.09.2014 року звернулася на адресу зазначених осіб з вимогою про звільнення ними її житлового будинку в [ADDRESS]. Незважаючи на її законні вимоги про звільнення житлового будинку, який їй належить на праві приватної власності, [PERSON], [PERSON] продовжують проживати в її житловому будинку без будь - яких на то правових підстав, ігноруючи її вимогу, як власника звільнити будинок. За таких обставин у неї, як у власника будинку не має іншої можливості захистити своє право на вільне володіння своїм будинком не інакше, як шляхом примусового виселення відповідачів на підставі рішення суду. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила задовольнити її позовні вимоги. 08.12.2014 року [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] про стягнення суми авансу. Позов обгрунтувала тим, що 01.05.2010 року у травні 2010 року між нею та [PERSON] була досягнута домовленність про купівлю у [PERSON] житлового будинку в [ADDRESS]. Також, 01.05.2010 року між нею та [PERSON] в усній формі був укладений попередній договір, яким було досягнуто згоди щодо вартості продаваємого житлового будинку та було узгоджено, що договір купівлі - продажу будинку буде вчинено між ними одразу після виготовлення [PERSON] правоустановчих документів на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться. В рахунок часткової оплати за будинок нею [PERSON] були передані кошти в сумі 1 500 доларів США про отримання, яких остання надала їй розписку. 15.05.2011 року в рахунок оплати за придбання будинку нею були [PERSON] ще передані кошти в сумі 1 000 доларів США про, що є розписка. Разом з тим, [PERSON] належним чином оформила право власності на земельну діляьнку лише в грудні 2012 року. Правоустановлюючих документів на будинок [PERSON] їй не надала. В результаті відсутності у [PERSON] правоустановлюючих документів на житловий будинок, договір купівлі - продажу житлового будинку між ними укладено не було. Як наслідок не укладення договору купівлі - продажу житлового будинку у неї не має ніяких зобов'язань перед [PERSON] щодо виплати коштів за будинок. При даних обставинах, [PERSON] не є кредитором, а вона в свою чергу не є боржником. Тому передані нею кошти [PERSON] за будинок в сумі 2 500 доларів США є авансом, які остання повина їй повернути. З врахуванням офіційного курсу гривні до долара США станом на 03.12.2014 року, при розрахунку, що 100 доларів США коштує 1 510,6043 грн., [PERSON], в користуванні якої знаходяться її кошти, зокрема 2 500 доларів США, повинна повернути їй кошти при перерахунку в сумі 37 765 грн. 11 коп. Тому, при даних обставинах вона вважає, що її позовні вимоги є обгруунтованими як такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. 08.12.2014 року ухвалою суду первісний і зустрічний позови були об'єднанні в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON] уточнила вимоги зустрічного позову і просила стягнути з [PERSON] на свою користь в рахунок повернення авансу, кошти в сумі 62 747,85 грн., що є еквівалентом сумі коштів 2 500 доларів США станом на 12.02.2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснила, що вона відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року є власником житлового будинку в [ADDRESS]. В травні місяці 2010 року вона домовилася з [PERSON], [PERSON] про те, що останні до 01.12.2010 року куплять у неї за 7 тис. доларів США будинок в [ADDRESS]. На підставі цією домовленності подружжя [PERSON] вселилися в зазначений її житловий будинок. В зв'язку з цією домовленністю [PERSON], [PERSON] в якості завдатку за придбання будинку в травні 2010 року заплатили її 1 500 доларів США і повторно в травні 2011 року ще заплатили 1 000 доларів США. На її неодноразові звернення до [PERSON], [PERSON] сплатити їй кошти за будинок в повному обсязі, як і домовлялися та укласти з нею договір купівлі - продажу, останні ніяк на її зверення не реагують, гроші в повному обсязі за будинок сплачувати не бажають, і добровільно самі виселятися з її будинку не бажають. В зв'язку з цим вона 14.09.2014 року звернулася на адресу [PERSON], [PERSON] з вимогою в письмовій формі, щоб ті до 20.09.2014 року добровільно звільнили її житловий будинок в [ADDRESS]. Однак, [PERSON], [PERSON] проігнорували цю її вимогу, як власника будинку і продовжуть без будь - яких на то підстав незаконно проживати в її будинку. При цьому, [PERSON], [PERSON] проживаючи в її будинку користуються постачанням та споживають природний газ і електроенергію. Однак, сплачувати кошти за спожитий газ не бажають в результаті чого існує борг за спожитий газ за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року в сумі 961 грн. При даних обставинах вона вважає, що в суда є всі підстави для задоволення її позовних вимог. Разом з тим, вона повністю визнає зустрічний позов про стягнення з неї на користь [PERSON], коштів в сумі 2 500 доларів США, які вона отримала від [PERSON] в якості авансу за будинок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з тих же підстав, що і позивачка, визнав зустрічний позов. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] зазначила, що 01.05.2010 року вона з [PERSON] домовилася про те, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] куплять у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS], за 7 000 доларів США та укладуть в подальшому договір купівлі - продажу цього будинку. З чим [PERSON] погодилася і отримала від неї в цей же день завдаток в сумі 1 500 доларів США в рахунок часткової оплати за купівлю в майбутньому житлового будинку. Після отримання від неї завдатку, [PERSON] передала їй ключі від будинку та дозволила їй разом зі своїми членами сім'ї вселитися в житловий будинок в [ADDRESS]. Приблизно 01.06.2010 року вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] і трьома своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вселилися в зазначений будинок. 15.05.2011 року вона в рахунок часткової оплати за купівлю у [PERSON] будинку передала їй ще 1 000 доларів США. Однак в зв»язку з тим, що у [PERSON] не були виготовленні правоустановлюючі документи на будинок, то їй так з [PERSON] і не удалося укласти договір купівлі - продажу будинку в [ADDRESS]. Приблизно в кінці вересня на початку жовтня 2014 року вона по пошті отримала від [PERSON] письмове повідомлення про необхідність звільнення житлового будинку до 20.09.2014 року. Особисто вона вважає, що договір купівлі - продажу будинку не був укладений по вині [PERSON] так, як в останньої не були виготовленні правоустановчі документи на будинок. Виселитися із будинку [PERSON], вона разом з членами своєї сім'ї зможе лише тоді, коли [PERSON] поверне їй кошти отримані за будинок в сумі 2 500 доларів США, чи кошти по курсу долара по відношенні до гривні станом на 12.02.2015 року, тобто в сумі 62 747,85 грн. Зустрічний позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 01.05.2010 року з [PERSON] була домовленність про те, що він разом зі своєю дружиною [PERSON] куплять у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS], за 7 000 доларів США та укладуть в подальшому договір купівлі - продажу цього будинку. Після того, як він разом зі своєю дружиною 01.05.2010 року передали [PERSON] завдаток в сумі 1 500 доларів США в рахунок часткової оплати за купівлю в майбутньому у неї житлового будинку, то [PERSON] дозволила йому та його дружині разом трьома неповнолітніми дітьми вселитися в житловий будинок в [ADDRESS]. Крім зазначеної суми, 15.05.2011 року ним разом з дружиною в рахунок часткової оплати за купівлю у [PERSON] будинку були передані ще кошти в сумі 1 000 доларів США. Незважаючи на те, що він разом зі своєю дружиною частинами сплачували кошти за купівлю в майбутньому у [PERSON] житлового будинку, однак [PERSON] приблизно в кінці вересня на початку жовтня 2014 року по пошті прислала їм письмове повідомлення про необхідність звільнення житлового будинку до 20.09.2014 року. Однак, він виселиться разом зі своїми членами сім'ї із житлового будинку [PERSON] лише тоді, коли вона поверне їм кошти отримані за будинок в сумі 2 500 доларів США. Представник тертої особи - Орган опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON] просила прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти: · Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Врадіївського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], продавець [PERSON] в особі довіреної особи [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS], сплативши за нього кошти в сумі 15 000 грн. · Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 07.05.2012 року № 34040960, виданого Первомайським МБТІ, житловий будинок [ADDRESS], зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року. · Згідно довідки Первомайського МБТІ при зміні нумерації домоволодінь в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області за домоволодінням належним гр. [PERSON] в [ADDRESS] · 01.05.2010 року [PERSON] та [PERSON], [PERSON] уклали між собою усний попередній договір про укладання в майбутньому договору купівлі - продажу будинку в [ADDRESS], за ціною будинку 7 000 доларів США. (пояснення сторін). · Відповідно до розписки від 01.05.2010 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 1 500 доларів в рахунок оплати за купівлю будинку в [ADDRESS]. · 01.06.2010 році [PERSON], [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з дозволу власниці цього будинку [PERSON] вселилися в житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] · Відповідно до розписки від 15.05.2011 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 1 000 доларів в рахунок оплати за купівлю будинку в [ADDRESS]. · Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РК № 941902 від 29.12.2002 року гр. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер 4822355100:01:033:0005, яка розташована в [ADDRESS]. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. · Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 30.12.2014 року гр. [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року належить житловий будинок в [ADDRESS]. · 14.09.2014 року [PERSON] на адресу [PERSON], [PERSON] було направлено письмову вимогу про звільнення останніми до 20.09.2014 року належного їй на праві власності житлового будинку в [ADDRESS]. (пояснення сторін). · Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 10.11.2014 року, в житловому будинку в [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON], проживають без реєстрації свого місця проживання [PERSON], [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], 1999 року народження, [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2010 року народження. (зазначений акт обстеження). · Відповідно до довідки, виданої Врадіївською селищною радою від 11.11.2014 року № 6138 за адресою в [ADDRESS], ніхто не зареєстрований. Згідно повідомлення Національного банку України від 12.02.2015 року офіційний курс гривні до долара США станом на 12.02.2015 року складає: 100 доларів США - 2509.9142 грн. Як вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що позивачка за первісним позовом є власником житлового будинку в [ADDRESS], в якому проживають відповідачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми, які вселилися в житловий будинок з дозволу позивачки після того, як вони дали їй завдаток в рахунок оплати за будинок, який мали намір придбати та в майбутньому укласти з позивачкою договір купівлі - продажу. Відповідачі проживають в зазначеному будинку без реєстрації та не є членами сім'ї позивачки. В зв'язку з тим, що відповідачі не бажають укладати з позивачкою договір купівлі - продажу будинку та сплатити кошти за будинок в повному обсязі у відповідності до попередньої домовленості та при цьому продовжують проживати в будинку в порушення умов домовленості про купівлю будинку, позивачка пред'явила до відповідачів вимоги про виселення з будинку з метою реалізації свого права власності на володіння, користування і розпорядження своєю власністю, однак відповідачі на її вимогу житловий будинок не звільнили. Приписами ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321 ЦК України передбачено, що право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власнику. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 98, 99 ЖК України, особи, які вселилися в жиле приміщення на правах тимчасового мешканця, самостійного права на займане жиле приміщення не набувають, незалежно від часу їх проживання і підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Таким чином із аналізу даної норми слідує, що право дитини щодо місця проживання, а відповідно і користування житлом, є похідним від відповідного права батьків або одного з них, з ким дитина проживає. При даних обставинах, суд вважає, що проживання відповідачів у житловому будинку належного позивачці, мають всі ознаки тимчасових мешканців відповідно до положень ст. 98 ЖК України, так як вони не набули самостійного права на житловий будинок, а відтак на підставі ст. 99 ЖК України підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Доводи відповідачів відносно того, що вони не могли укласти договір купівлі - продажу будинку з позивачкою по вині самої позивачки, оскільки в останньої не були готові всі документи на будинок для укладення договору купівлі - продажу, судом не беруться до уваги. Оскільки, як було встановлено в суді при дослідженні доказів, що позивачка згідно договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року набула право власності на житловий будинок в [ADDRESS], про що достовірно знали відповідачі, оскільки ними, як завдаток за придбання будинку 01.05. 2010 року та 15.05.2011 року були передані позивачці кошти на загальну суму 2 500 доларів США, а саме в рахунок оплати за придбання будинку в [ADDRESS]. З врахуванням наведеного, суд вважає зазначені доводи відповідачів безпідставними. Крім того, право власності передбачає право власника розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. В судовому засіданні позивачка зазначила, що вона не бажає укладати будь - які правочини з відповідачами. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що право власності позивачки порушене, тому підлягають усуненню перешкоди в користуванні позивачкою належним їй на праві власності житловим будинком, шляхом виселення відповідачів із зазначеного житлового будинку. Разом з тим, що стосується зустрічного позову, то суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що за зустрічним позовом позивачкою [PERSON] на підтвердження укладення в майбутньому договору купівлі - продажу житлового будинку в [ADDRESS], власнику цього будинку [PERSON] було сплачено 2500 доларів США, що підтверджується відповідними розписками від 01.05.2010 року та від 15.05.2011 року. В подальшому сторони відмовилися від оформлення договору купівлі - продажу будинку. Вказані правовідносини регулюються нормами відповідної частини статті 570 ЦК України, при цьому передані кошти в залежності від обставин справи можуть підпадати під поняття «завдаток» або «аванс». Зокрема, згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів, зокрема договору купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). При цьому положення ст. 657 ЦК України встановлюють певні вимоги щодо обов'язкової форми договору купівлі - продажу нерухомого майна. Так, договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В разі недодержання цих вимог договір купівлі - продажу вважається нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили та не уклали в належній формі окремий договір про завдаток, сплачені в рахунок виконання договору платежі, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. За таких обставин передані за зустрічним позовом позивачкою [PERSON] кошти [PERSON] за будинок, вважаються авансом та підлягають поверненню в тому розмірі, в якому вони надавались. При прийнятті рішення, суд керується роз'ясненнями абз. 2 п. 14 Постанови ПВС України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно якого у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 12.02.2015 року, згідно повідомлення Національного банку України офіційний курс гривні до долара США складає: 100 доларів США - 2509.9142 грн. Відтак, [PERSON] повинна повернути [PERSON] в якості авансу кошти в сумі 62 747,85 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд,

Outcome: approved