Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

19 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 29 липня 2009 року померла його мати [PERSON]. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його, [PERSON] користь. Постановою приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20 оскільки ним не надані докази належності зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Позивач зазначив в заяві, що 15 липня 1972 року був зареєстрований шлюб між його батьками - [PERSON] та [PERSON] В період шлюбу, його батьками був побудований жилий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20. Право власності на житловий будинок було оформлене на [PERSON]. На підставі статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки житловий будинок був побудований батьками в період шлюбу, зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Стаття 69 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За статтею 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач зазначив в заяві, що у відповідності до наведених вище норм законодавства України, 1/2 частина спірного жилого будинку належало його матері [PERSON]. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20, в порядку спадкування за законом після матері - [PERSON], померлої 29 липня 2009 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11.07.1973 року в м. Дніпропетровську, згідно до свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що 29 липня 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. У відповідності до спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 29 липня 2009 року звернувся син спадкодавця [PERSON], чоловік спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON], інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Постановою приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20 оскільки ним не надані докази належності зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Доведено, що шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 15 липня 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] побудували жилий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20. Так, у відповідності до технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Аграрний (Совхозний), 20 був побудований у період з 1999 по 2004 рік та складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 83,0 кв.м., загальною площею 196,7 кв.м.; веранди літ.а; оглядової ями; ганку; ганку; козирку; козирку; літньої кухні літ.Б; сараю літ.В; погрібу з входом літ.Г; сараю літ.Д; навісу літь.Е; літнього душу літ.Ж; убиральні літ.З; бані літ.И; сараю літ.Л; сараю літ.М; альтанки літ.Н; альтанки літ.О; колодязя літ.к; зливної ями літ.я; зливної ями літ.я1; зливної ями літ. я2; хвіртки - №1; воріт - №2; воріт - №3; огорожі - №4, цоколю, огорожі - №5; хвіртки - №5; водного басейну - №7; покриття № І. Оскільки будинок був побудований в період з 1999 по 2004 рік, до правовідносин суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сімю, які діяли до 2004 року. Так, у відповідності до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. На підставі ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Аналогічні приписи містяться і в нормах Сімейного кодексу України, який набув чинності у 2004 році. Так, відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки житловий будинок був побудований [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Стаття 69 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що право власності на житловий будинок було оформлене на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 05.03.2010 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2549635 від 05.03.2010 року. Незважаючи на те, що право власності на спірне нерухоме майно виникло та було зареєстроване 05.03.2010 року, тобто, після смерті [PERSON], померлої 29.07.2009 року, суд вважає, що вона була власником частки спірного нерухомого майна, яке було побудоване за її життя. За статтею 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В звязку з наведеним, частки [PERSON] та [PERSON] є рівними по 1\\2\\ частці. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частку спірного нерухомого майна, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved