Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

18.02.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску нею строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [INFO] її матері [PERSON] , просила ухвалити судове рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця тривалістю два місяці. В обґрунтування заявлених вимог позивачка у своєму позові зазначила, що після смерті її матері [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,21 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яку спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла саме їй. Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ щодо вказаного нерухомого майна вона не зверталася, оскільки лише в січні 2020 року вона дізналася про наявність складеного матір`ю заповіту на її ім`я. При зверненні в лютому 2020 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини позивачці було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, що і змусило її в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України звернутися до суду з вказаним позовом. 25.02.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку. Згідно фотокопії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯА№ 548758 від 22.07.2005 року, виданого на підставі розпорядження Новобузької РДА від 01.06.2005 року №346-р, громадянці [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, розміром 6,21 гектарів (а.с.8). З свідоцтва про смерть (копії) серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївській області 19.02.2015 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м.Новий Буг Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №02 (а.с.9). Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №6, посвідченого секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, 09.04.2013 року, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру№59423550 станом на 14.02.2020 року не змінено і не відмінено, громадянка [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (державний акт серії ЯА№ 548758) [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 12). Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.10.1968 року, [PERSON] , яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] ( свідоцтво про шлюб [NUMBER] ), доводиться спадкодавцю [PERSON] донькою. Крім того відповідно до фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.08.1975 року, [PERSON] , також доводиться спадкодавцю [PERSON] донькою ( а.с.6). Разом з тим спадкової справи після смерті [PERSON] , що видно з повідомлення Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області від 13.03.2020 року вих.№73/01-09 не заводилось ( а.с.31-33), а отже відсутня письмова згода спадкоємця який прийняв спадщину на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Натомість відповідно до довідки Новомиколаївської сільської ради за вих.№87 від 13.02.2020 року на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею були зареєстровані такі особи: син - [PERSON] , онука - [PERSON] та правнук - [PERSON] (а.с.10). Таким чином, позивачка [PERSON] , в силу ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223 ЦК України має право на спадкування спадщини за заповітом від 09.04.2013 року після смерті заповідача [PERSON] , що мала місце [INFO] . При зверненні 14.02.2020 року до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом видано відповідне роз`яснення (а.с.11). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 відступати від якої Верховний Суд підстав не знайшов. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17. Таким чином необізнаність позивачки про існування заповіту спадкодавця складеного на її ім`я, призвело до пропуску нею строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачкою відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для неї додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На стягненні з відповідачів судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved