Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

18.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим написала заяву № б/н від 11.08.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000.00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 «Умовами та правилами надання банківських послуг». На підставі п. 2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту і з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 гри., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч. 1, 2 cт. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 гри. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідач доручив банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання). Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6.«Умовам та правил надання банківських послуг», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з рахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 04.10.2016 року має заборгованість у сумі 21808.54 грн., з яких: *6017,13 грн. - тіло кредиту; *5191,75 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; *7784,97 грн. - нараховано пені за прострочене зобов'язання; *1300,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських 500.00 грн. - штраф (фіксована складова); 1014.69 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.1.7.11.«Умов та правил надання банківських послуг» договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку і непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних і інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». В звязку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 21808 грн. 54 коп., а також судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. До початку слухання справи представник позивача [PERSON], надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про необхідність відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], виклавши свою позицію у письмових запереченнях проти позову. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2011 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між нею та банком договір без номеру, без визначення кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10). На виконання вказаного договору позичальнику [PERSON] відкрито картку-рахунок №5211537352388537 у національній валюті гривні, із встановленням кредитного ліміту у сумі 8000 грн. 00 коп. (а.с.68). Банк оформив та видав позичальнику картку і ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій [PERSON] із використанням платіжної картки. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок 5211537352388537) від 31.05.2013 року), кредитором змінено кредитний ліміт шляхом його збільшення двічі: 31.05.2013 року та 17.06.2013 року, до 300 грн. 00 коп. та 8000 грн. 00 коп. відповідно, що не суперечить п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, Умов та правил надання банківських послуг» (а.с. 9). Позивач зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, остання станом на 04.10.2016 року має заборгованість, згідно розрахунку, за договором б/н від 11.08.2011 року у сумі 21808 грн. 54 грн., яка складається з: * 6017,13 гри. - тіло кредиту; *5191,75 гри. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; *7784,97 гри. - нараховано пені за прострочене зобов'язання; *1300,00 гри. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гри;; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських 500.00 грн. - штраф (фіксована складова); 1014.69 грн. - штраф (процентна складова) (а.с8). Однак, 16 червня 2015 року, [PERSON], під час спроби здійснити розрахунок пластиковою карткою №5211537352388537, не змогла провести розрахунок у звязку з відсутністю грошових коштів, з невідомих для неї причин, про що повідомила позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк», зателефонувавши на номер 3700, що узгоджується із вимогою безпеки, передбаченою п. 2.1.3.8 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 41). Про вчинення несанкціонованого зняття грошових коштів з карткового рахунку позичальника, 19.06.2015 року [PERSON] звернулась до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» із усною заявою, отримавши 22.06.2015 року від позивача виписку за період з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року по картці/рахунку №5211537352388537, належній [PERSON] (а.с.68) 16.06.2015 року, на підставі заяви [PERSON] Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області внесено до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, про що свідчить Витяг з кримінального провадження №12015040390001142, за наступних обставин: в період часу з 23.04.2017 року по 07 червня 2015 року невстановлена особа, невстановленим шляхом зняла грошові кошти з рахунку кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк», виданої на імя [PERSON], зареєстрованої за адресою: [INFO] (а.с.67). Представником відповідача надано суду копії фотоматеріалів з банкоматів з яких здійснювалося зняття грошових коштів з кредитної карти [PERSON], отриманих ним при ознайомленні з матеріалами, наданими органом досудового розслідування на виконання ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про тимчасовий доступ до речей та документів (а.с. 73-98). Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до ч. 6, розділу VI Постанови «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженої Правлінням Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Частиною 7 розділу VI Постанови, вказаної вище Постанови №705, визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Окрім того, ч 9 розділу VI Постанови «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженої Правлінням Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. З викладених вище обставин вбачається, що позивач, предявивши вимогу до відповідача-позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, будучи обізнаним про наявність повідомлення [PERSON] щодо несанкціонованого зняття в період з 23.04.2015 року по 07.06.2015 року грошових коштів з її карткового рахунку, отриманого за кредитним договором від 11.08.2011 року, а також враховуючи те, що позивач будучи неодноразово повідомленим судом про дату, час та місце розгляду справи, на підставі ухвали суду явку якого визнано обовязковою, у судове засідання не зявився та не надав суду належних та допустимих доводів, що користувач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тому, суд приходить до висновку про відсутність вини позичальника [PERSON] у неналежному виконанні взятих кредитних зобовязань перед кредитором «ПАТ КБ ПриватБанк», як підстави цивільно-правової відповідальності, в звязку із чим наявні обґрунтовані підстави для відмови в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]В за кредитним договором від 11.08.2011 року станом на 04.10.2016 року у сумі 21808 грн. 54 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, стягненню на його користь не підлягає. На підставі викладено, ч. 1 ст. 1073 ЦК України, п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постанови «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженої Правлінням Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705,

Outcome: dismissed