Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

19.04.2021 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася до суду з позовом до відділу з гуманітарних питань Овруцької міської ради, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 31-а, Житомирської області, в якому просить визнати наказ №11-к від 03 лютого 2021 року начальника відділу з гуманітарних питань Овруцької міської ради Василя Ткачука про оголошення їй догани незаконним та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.. Мотивуючи тим, що 24 листопада 1997 року була прийнята на роботу директором Норинської середньої шкоди, а з 02.07.2018 року переведена на посаду директора Норинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Овруцької міської ради. 30.06.2020 року продовжено трудові відносини на посаді директора Норинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Овруцької міської ради на підставі контракту з відділом з гуманітарних питань Овруцької міської ради. Наказом №11-К від 03.02.2021 року відповідач оголосив їй догану за допущену службову недбалість, яка проявилася у неналежному виконанні нею як директором закладу своїх посадових обов`язків, що пов`язане з розслідуванням нещасного випадку з вчителем фізкультури [PERSON] .. Наказ про оголошення дисциплінарного стягнення вважає незаконним, так як він суперечить нормам трудового законодавства. Так, дисциплінарне стягнення накладено 03.02.2021 року, тобто пізніше одного місяця з його виявлення, в порушення ст. 148 КЗпП України, а письмові пояснення в неї перед накладенням дисциплінарного стягнення відповідачем не вимагалося та не витребувано, що є порушенням ст. 149 КЗпП. Звинувачення в порушенні нею трудової дисципліни є безпідставним, надуманим та не відповідає матеріалам перевірки. Внаслідок незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни вона зазнала душевних страждань. Після отримання повідомлення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, яке було несподіваним, у неї підвищився тиск, відчула головні болі в області серця. 24.02.2021 року ідучи на роботу та знаходячись в стресовому стані втратила свідомість та впала, у зв`язку з чим отримала струс головного мозку. Їй було дуже боляче переносити безпідставне звинувачення в порушенні трудової дисципліни, так як працює чесно та сумлінно, а тому вона втратила спокій, сон, звичайний спосіб життя змінився. Дії відповідача призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Їй соромно перед колегами на роботі. Спричинену моральну шкоду завдану відповідачем оцінює в 10000 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що не знала, який випадок стався з [PERSON] , а тому не вчасно оплатили лікарняні. Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити та пояснила, що вчитель фізкультури [PERSON] і раніше звертався до відділу зі скаргами на дії позивача. Розслідування про нещасний випадок було проведено після оголошення догани. Проступок начальником було виявлено після складання довідки. Крім того, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Позивач надала заперечення на відзив, в якому просить її позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Встановлено, що наказом по відділу освіти Овруцького району Житомирської області від 20 листопада 1997 року №74-К, [PERSON] призначено директором Норинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 24 листопада 1997 року (а.с.3). Наказом відділу з гуманітарних питань Овруцької міської ради від 20.06.2018 року №57-к, [PERSON] переведено з посади директора Норинської ЗОШ І-ІІІ ступенів Овруцької міської ради на посаду директора Норинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Овруцької міської ради 02 липня 2018 року (а.с.4). 30.06.2020 року між [PERSON] та відділом з гуманітарних питань Овруцької міської ради в особі начальника відділу [PERSON] укладено контракт №9 (строковий трудовий договір), згідно умов якого [PERSON] продовжує трудові відносини на посаді директора Норинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Овруцької міської ради терміном на 6 років з 01 липня 2020 року по 30 червня 2026 року (а.с.5 -10). Наказом №11-К від 03 лютого 2021 року начальника відділу з гуманітарних питань Василя Ткачука оголошено догану [PERSON] , директору Норинського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, оскільки останньою було допущено службову бездіяльність, що проявилася у неналежному виконанні директором закладу своїх посадових обов`язків, а саме комісія по розслідуванню нещасного випадку з [PERSON] , вчителем фізичної культури, створена з порушенням терміну розгляду даних справ, нарахування виплат по лікарняних листах проведено не вчасно, при цьому відсутній наказ про створення комісії з соціального страхування та не дотримано вимог Постанови КМУ від 22.03.2001 №270 та ст. 30 ЗУ від 23.09.1999 №1105 «»Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також численні звернення [PERSON] до відділу з гуманітарних питань та Овруцької міської ради свідчать про порушення п. 4 ст. 38 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» в частині створення в закладі загальної середньої освіти безпечного освітнього середовища, забезпечення дотримання вимог щодо охорони дитинства, охорони праці, вимог техніки безпеки, а також організації документообігу, бухгалтерського обліку та звітності відповідно до законодавства України (а.с.11). Вирішуючи питання щодо законності наказу про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17). Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За положеннями статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до ст. ст. 150, 233 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV цього Кодексу). Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» повноваження керівника закладу загальної середньої освіти визначаються законодавством та установчими документами закладу освіти. Статтею 26 Закону України «Про освіту» передбачено, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. 05.10.2020 року вчитель фізкультури [PERSON] звернувся до директора Норинського ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] із заявою, в якій просив провести розслідування нещасного випадку, який стався з ним 14 вересня 2020 року з 13.00 - 13.45 в робочий час під час виконання трудових обов`язків (а.с. 21). 13.10.2020 року головою комісії із соціального страхування [PERSON] на ім`я директора Норинського ЗЗСО [PERSON] складено доповідну, в якій зазначено, що при вивченні листа непрацездатності вчителя фізичної культури [PERSON] було встановлено, що в лікарняному листі записано причину захворювання «невиробничі травми». Для оплати такого листа непрацездатності необхідно скласти Акт форми НТ за письмовими поясненнями [PERSON] .. Оскільки, жодних письмових пояснень вчитель не подавав, комісія із соціального страхування не може скласти Акт форми НТ, а відповідно і подати до оплати лікарняний лист головному бухгалтеру закладу освіти, про що було повідомлено [PERSON] (а.с.22, 23). Разом з цим, наказом №78-АГ від 14.10.2020 року директора Норинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів [PERSON] створено комісію по розслідуванню нещасного випадку [PERSON] (а.с.45). 22.12.2020 року комісія із соціального страхування вирішила, оплатити лікарняне [PERSON] на основі листів непрацездатності АДТ №392755 та №393063, у яких зазначена причина непрацездатності не виробничого характеру, оскільки [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення про нещасний випадок, про що складено Акт №1 (а.с.79 -80). 29.12.2020 року [PERSON] було нараховано та виплачено кошти за рахунок підприємства відповідно до лікарняних листів №392755 від 15.09.2020 року та №393063 від 11.11.2020 року (а.с.13,14). За положеннями статті 12 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що перед притягненням до дисциплінарної відповідальності у неї не були відібранні пояснення та дисциплінарне стягнення накладено пізніше одного місяця. Представник відповідача не заперечує факту, що в порушення вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення від позивача не вимагалися письмові пояснення. Наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце порушення позивачем трудових обов`язків. Відповідач виявив певні порушення у діях позивача 30.11.2020 року, про що свідчить довідка відділу з гуманітарних питань (а. с. 25), дисциплінарне стягнення за указані порушення накладено поза межами місячного строку, який визначений частиною першою статті 148 КЗпП України. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що при накладенні дисциплінарного стягнення порушено порядок його застосування та відповідно наказ №11-к від 03 лютого 2021 року начальника відділу з гуманітарних питань Овруцької міської ради Василя Ткачука про оголошення директору Норинського ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] догани, по своїй правовій природі є протиправним і не може залишатися в силі. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку про відмову у позові в цій частині, виходячи з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 237 - 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Суд зазначає, що відшкодування моральної шкоди, як вид відповідальності роботодавця за заподіяну працівникові моральну шкоду, передбачає наявність умов і підстав її настання: вина роботодавця, факт порушення роботодавцем законних трудових прав особи, протиправність діяння заподіювача моральної шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою роботодавця і моральною шкодою. Лише наявність усіх чотирьох умов є підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. Відсутність хоча б однієї з зазначених умов свідчить про необґрунтованість та недоведеність відповідних позовних вимог. Посилання позивача, що завдана їй моральна шкода полягає в моральних стражданнях, зумовлених незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого вона знаходилася у стані постійного стресу належними доказами не підтверджено. А той факт, що 24.02.2021 року ідучи на роботу та перебуваючи у стресовому стані позивач впала, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки як пояснила сама позивач була ожеледиця і вона послизнулася. Суд відмічає, що лише констатація факту про завдання моральної шкоди позивачу не може бути беззаперечною підставою для її відшкодування без доведеності її заподіяння та наявного причинного зв`язку між діями роботодавця та наслідками, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'', а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial