Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

19.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 лютого 1995 року, зареєстрованому у виконкомі Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 3. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. На даний час вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують з початку червня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Фактично сім'я припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON], свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку із чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. В судовому засіданні відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 25 лютого 1995 року виконкомом Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області, Серії [NUMBER], про що 25 лютого 1995 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 3. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 23 вересня 2008 року виконкомом Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис за № 10. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved