overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

18 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини-[PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та пояснила, що необхідною для неї є сума аліментів 500 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який матеріальної допомоги сину не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст.182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але відомостей про його регулярний дохід в матеріалах справи немає. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

18 квітня 2014 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїми спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Центральна,31 в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 18 квітня 2014 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 19 червня 2006 року і посвідчений секретарем Сороківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; Відповідач від обовязкової частки в спадковому майні відмовився на користь позивача. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

18 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.04.2014р. о 13 год. 38 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.04.2014р. о 13 год. 38 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні МЛ №14. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора не спить, дезорієнтована, тривожна. Агресивна на адресу рідних, оточуючих. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку складного ґенезу (церебросклероз, ДЕП - II - IIIст., ГБ II ст., хр. алкогольна інтоксикація), виражений психоорганічний синдром, з деменцією, яка формується. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

18 квітня 2014 року Новоодеським районним судом постановлено ухвалу, якою частково задоволено скаргу Підприємства та скасовано постанови старшого державного виконавця ДВС про відмову у відкритті виконавчих проваджень за виконавчими листами № 482/1253/13-ц від 05 березня 2013 р. виданими Новоодеським районним судом Миколаївської області у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Транскомб» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом звільнення їх від відповідачів та належного їм майна. Ухвала суду не набрала законної сили. У подальшому судом з'ясовано, що в ході розгляду цієї справи не вирішено питання про стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, вивчивши матеріали справи, вирішив наступне. Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2014 р. Підприємство звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця ДВС щодо відмови у відкритті виконавчих проваджень. 18 квітня 2014 р., ухвалою суду скаргу Підприємства щодо основних вимог задоволено. Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо постановлено ухвалу про задоволення скарги. З резолютивної частини ухвали суду від 18 квітня 2014 р. видно, що питання про розподіл судових витрат суд не вирішив. В силу п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 та ст. 9 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 р., ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на 01 січня 2014 р. становить - 243,60 грн. Таким чином, з ДВС підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

18 квітня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4TP80530781 від 02.11.2006 року [PERSON] 02.11.2006 року отримав кредит у розмірі 1344грн.00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 09.04.2014 року має заборгованість - 16657,88 грн., яка складається з наступного: 989,14 грн. - заборгованість за кредитом; 4984,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9415,30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 769,42 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 16657,88 грн. за кредитним договором № DNH4TP80530781 від 02.11.2006 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

18 квітня 2014 року по даній справі проголошено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Під час прийняття рішення суд вирішив питання про право, але в резолютивній частині не зазначив точної суми грошових коштів - в резолютивній частині рішення суду не зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача 1 000,00 грн., що сплачені за проведення оцінки. В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Тому суд продовжив слухати справу у відсутність сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - судом вирішено питання про право, але не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню. Оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача 1 000,00 грн. витрат за проведене дослідження, тому є необхідність в ухваленні додаткового рішення в цій частині.. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 01 серпня 2009 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. З лютого 2013 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між ним та відповідачем. Додатково зазначила, що остаточно розірвали відносини з кінця 2013 року, бо до цього відповідач то уходив, то приходив. Підтвердила, що новий рік 2014 року відмічали разом. Відповідач позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб але зазначив, що новий рік 2014 року зустрічали разом, тому вважає, що розірвали відносини з лютого 2014 року. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 серпня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 серпня 2009 року, актовий запис 235. (а.с.6). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 жовтня 2011 року, актовий запис 633. (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача із вищезазначеним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у шлюбі було народжено [PERSON]. 15 березня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2012 року. Позивач зазначає, що відповідач не виявляє бажання спілкувати із сином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримує сина матеріально, а саме загальна сума заборгованості зі сплати аліментів з 01 березня 2013 року по 31 березня 2014 року становить 11 011,12 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив клопотання, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що колишня дружина створює перешкоди відповідачеві у спілкуванні з сином. Зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів у нього виникла через те, що за станом здоров`я відповідач не працює і аліменти на утримання сина нараховуються з розрахунку середньомісячної заробітної плати по м. Києву. Крім того, відповідач розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, у якому просив розгляду справи проводити без його участі, а також направив висновок про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою з 21 квітня 2007 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені з 07 листопада 2013 року в зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. У відкрите судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у відкрите судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 28 листопада 2003 року, від якого дітей не мають, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, так як не могли досягти угод з різних питань сімейного життя, з приводу чого в сім*ї виникали сварки і непорозуміння, внаслідок чого у березні 2014 року припинили шлюбні відносини, загальне господарство ними не ведеться. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2003 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 листопада 2003 року /а.с.3/. Сторони дітей не мають. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2014 року, наміру на спільне проживання не мають, тривалий час сімейні стосунки не підтримують. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 29.10.2011 року виконкомом Горностайпілької сільської ради Іванківського району Київської області, мотивуючи це тим, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися різними людьми по характеру, по поведінці в сім'ї та поглядам на життя, на даний час фактичні шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшов до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження неможливе. В судове засідання позивач не з'явився; подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяв та клопотань від неї до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.10.2011 року, на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Відповідач не заявляла про намір змінити прізвище, тому після розлучення в неї залишиться прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

18 квітня 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться [ADDRESS], в якому він проживає разом із дружиною [PERSON], сином - [PERSON] та онукою [PERSON] 07 серпня 1991 року за цією адресою була зареєстрована його невістка [PERSON], яка з 11 серпня 2008 року не проживає за даною адресою. Позивач надіслав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду даної справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до довідки Лип»ялтинської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області№ 91 від 21 березня 2014 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та з 11 серпня 2008 року не проживає за даною адресою. 08 лютого 2010 року шлюб між сином позивача та відповідачкою було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого ВРАЦС по Хмільницькому району Хмільницького МРУЮ Вінницької області 08 лютого 2010 року. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 липня 2013 року відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно її дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.72 Житлового Кодексу та

Outcome: approved