Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

19 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист права та визначення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є власником 1/10 частини домоволодіння № 33 по вул. Привокзальній (до перейменування Енгельса) в м. Бердянську Запорізької області на підставі договору дарування від 15 травня 2007 року. Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є відповідачі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 серпня 2017 року. Фактично порядок користування і володіння житловими будинками і прибудовами між співвласниками склався. Земельна ділянка домоволодіння № 33 по вул. Привокзальній (Енгельса) сформована та зареєстрована у земельному кадастрі, має кадастровий номер 2310400000:09:007:0234, загальна площа ділянки 1138 м2. Сусіди [PERSON], співвласники квартир № 7 та № 3 перешкоджають йому користуватися земельною ділянкою біля належної йому частини будинку. Вони встановили паркан на цій частині ділянки, заявили, що позивач не має права користуватися земельною ділянкою домоволодіння, обслуговувати розташовані на земельній ділянці належні позивачу споруди, зокрема вигрібну яму. Просив визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння № 33 по вул. Привокзальній в м. Бердянську між ним та відповідачами, виділивши йому частину земельної ділянки, яка відповідає 1/10 частці у праві власності на житловий будинок, залишивши іншим співвласникам домоволодіння земельну ділянку відповідно до спільних 9/10 часток з урахуванням фактичного користування приміщеннями житлового будинку, господарськими будівлями і спорудами. Ухвалою від 10 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У відкритті провадження в частині вимог позивача до [PERSON], [PERSON] було відмовлено в звязку із смертю останніх (актові записи про смерть № 00018804217 та № 00018990030 відповідно). Ухвалою від 09 січня 2018 року було вирішено вказану справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. 25 січня 2018 року позивачем було надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої із числа відповідачів було виключено померлих осіб. Підставу, предмет позову [PERSON] змінено не було. Згідно з ухвалою від 14 березня 2018 року за клопотанням представника позивача до участі у справі було залучено в якості співвідповідача [PERSON], який згідно із спадковою справою № 59/2012, заведеної після смерті [PERSON], звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/16 частки домоволодіння № 33 по вул. Привокзальній (Енгельса) в м. Бердянську. Ухвалою від 27 квітня 2018 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, висновок по якій складено 05 жовтня 2018 року. 05 листопада 2018 року [PERSON] подав до суду уточнений позов, відповідно до якого просив виділити йому в натурі в рахунок ідеальної 1/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0112 га (112,0 м2), яка складається з трьох земельних ділянок окремого користування (забарвлені синім кольором): площею 0,0068 га (68,0 м2), площею 0,0025 га (25,0 м2), площею 0,0009 га (9,0 м2) та з земельної ділянки спільного користування (забарвлена жовтим кольором) співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] площею 0,0130 га. 05 листопада 2018 року із зустрічними позовними заявами до суду звернулись [PERSON], [PERSON] [PERSON] у відповідності із третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи просив виділити йому в натурі в рахунок ідеальних 3/16 часток у праві часткової власності на житловий будинок зі складу земельної ділянки загальної площі 0,1138 га для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд земельну ділянку загальною площею 0,0214 га, яка складається з трьох земельних ділянок окремого користування (забарвлені коричневим кольором) площею 0,0079 га, площею 0,0106 га, площею 0,0019 га. [PERSON] у відповідності із третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи просив виділити йому в натурі в рахунок ідеальних 19/60 часток у праві часткової власності на житловий будинок зі складу земельної ділянки загальної площі 0,1138 га для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд земельну ділянку загальною площею 0,0295 га, яка складається з пяти земельних ділянок окремого користування (забарвлені зеленим кольором) площею 0,0065 га, площею 0,0054 га, площею 0,0091 га, площею 0,0059 га, площею 0,0016 га. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 05 листопада 2018 року зустрічні позовні заяви [PERSON], [PERSON] були прийняті до провадження та обєднані з первісним позовом [PERSON] Ухвалою від 27 грудня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, пояснив, що він не знає, якою часткою земельної ділянки може користуватись, усно звертався до відповідачів із вимогою про встановлення порядку користування спільною ділянкою, але отримав відмову, в звязку із чим був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Проти задоволення зустрічних позовів не заперечував. Представник позивача [PERSON] надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позові, пояснила, що запропоновані експертом варіанти користування спільною земельною ділянкою жодним чином не порушують права співвласників будинку. Щодо заперечень представника відповідачки [PERSON] та відповідача [PERSON] зазначила, що в даному випадку укладення договору про порядок користування земельною ділянкою у нотаріуса є неможливим, оскільки земельна ділянка не належить сторонам по справі на праві власності, не передана за договором оренди, а надана в користування. Для того, щоб вирішити спір щодо користування земельною ділянкою, необхідні спеціальні знання, відповідачка [PERSON] не може зазначити конкретні межі земельної ділянки, якою вона користується. Про наявність спору між сторонами в судовому засіданні підтвердили [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який зазначив, що він не погоджується із запропонованим позивачами порядком користування. Залучення до участі у справі органу місцевого самоврядування є недоцільним, оскільки в даній справі вирішується спір між співвласниками будинку щодо користування наданої їм земельної ділянки без змін її розміру, конфігурації та цільового призначення. Просила задовольнити первісний позов, проти задоволення зустрічних позовів не заперечувала. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] пояснив, що до звернення до суду між сторонами дійсно був спір з приводу визначення порядку користування земельною ділянкою, яка була виділена сторонам у спільне користування. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи відповідач погодився на визначення порядку користування відповідно до третього варіанту, запропонованого експертом. Саме вказаний варіант найбільш відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою. Норма ЦК України, на яку посилається представник відповідачки [PERSON], регулює правовідносини щодо поділу земельної ділянки, яка є у власності. В даному випадку вирішується питання щодо користування земельною ділянкою між власниками будівлі, яка на ній розташована. Оскільки не всі співвласники погодились на визначення порядку користування земельною ділянкою, інакше, ніж в судовому порядку даний спір вирішити неможливо. Позивачі, звернувшись до суду з позовом, не просять змінити цільове призначення земельної ділянки, її розмір або конфігурацію. Вважає, що у суду є підстави для задоволення позовів. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] проти задоволення первісного позову та зустрічного позову [PERSON] не заперечував. Його позов просив задовольнити в повному обсязі та зазначив, що між співвласниками на даний час є спір щодо користування земельною ділянкою, запропонований експертом третій варіант найбільш відповідає порядку користування, який склався на теперішній час. Пояснив, що між сторонами існував спір щодо користування земельною ділянкою. Представник відповідачки [PERSON] зазначив, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. До участі в справі не було залучено міську раду. При зверненні до суду з позовом про визначення порядку користування особа повинна довести ту обставину, що її права порушуються чи можуть бути порушені. У відповідності із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відомості про те, що позивачі звертались до співвласників з пропозицією домовитись про порядок користування спірною земельною ділянкою, відсутні. Докази про порушення співвласниками прав позивачів матеріали справи не містять. Між співвласниками вказаної земельної ділянки склався визначений порядок користування, який існує і на теперішній час, що виключає можливість і необхідність встановлення іншого порядку користування. В даному випадку всі співвласники повинні були звернутися до нотаріуса та укласти договір про встановлення порядку користування земельною ділянкою, чого зроблено не було. Всі запропоновані експертом варіанти встановлення користування землею порушують порядок користування, який фактично склався на теперішній час. Враховуючи наведене, у суду відсутні визначені законодавством підстави для задоволення позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позовів у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду аналогічні пояснення, також пояснив, що в позасудовому порядку з питанням про визначення порядку користування земельною ділянкою до нього ніхто не звертався. Запропоновані експертом варіанти не відповідають встановленому на даний час порядку користування земельною ділянкою, при задоволенні позову він втрачає 2 м землі. Під час проведення експертизи [PERSON] показував експерту земельну ділянку, якою він фактично користується. Просив відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позовів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, будь-які клопотання або відзиви на позовні заяви до суду не надали. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. У відповідності з договором дарування від 19 травня 2007 року [PERSON] належить 1/10 частина домоволодіння № 33, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької обл. по вул. Енгельса. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 вересня 2018 року право приватної спільної часткової власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: вулиця Привокзальна № 33 (до перейменування Енгельса) м. Бердянська Запорізької обл. зареєстровано за [PERSON] (1/10 частка), [PERSON] (1/6 частка, [PERSON] (3/20 частки), [PERSON] (3/16 частки), [PERSON] (1/16 частка), [PERSON] (1/16 частка), [PERSON] (1/16 частка), [PERSON] (1/16 частка), [PERSON] (1/16 частка), [PERSON] (1/60 частка), [PERSON] (1/60 частка), [PERSON] (1/60 частка), [PERSON] (3/320 частки), [PERSON] (3/320 частки), [PERSON] (1/160 частка). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05 жовтня 2017 року [PERSON] помер 15 вересня 2016 року. Із заявою про прийняття за законом спадщини на спадкове майно, до складу якого входить 1/16 частка квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Привокзальна (колишня назва Енгельса), буд. 33, що залишилось після смерті [PERSON], до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 14 березня 2017 року звернувся [PERSON] [PERSON] надала нотаріусу заяву про відмову від належного їй спадкового майна, яке залишилось після померлого 15 вересня 2016 року [PERSON] 28 травня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 07 листопада 2017 року. У відповідності із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], поданою 22 листопада 2012 року, до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] звернувся [PERSON] До складу спадкового майна входить 1/16 частина домоволодіння, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Енгельса, буд. 33. Згідно з договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 26 січня 2018 року [PERSON] прийняв у власність належну [PERSON]В, у праві приватної спільної часткової власності 1/6 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Привокзальна (до перейменування Енгельса), буд. 33, що складає квартиру № 1. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи за житловим будинком № 33 по вул. Привокзальній в м. Бердянську було закріплено земельну ділянку площею 1 417,3 м2 на підставі рішення виконкому Бердянської ради народних депутатів від 12 жовтня 1953 року № 592, що підтверджується листом КПТІ Бердянської міської ради від 23 січня 2018 року № 55. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру земельна ділянка, розташована за адресою вул. Привокзальна, № 33 (до перейменування Енгельса) м. Бердянська Запорізької обл., кадастровий номер 2310400000:09:007:0234, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1138 га (1138,0 м ), має лінійні проміри по периметру: 14,30 м, 8,10 м, 17,40 м, 1,26 м, 22,90 м, 4,40 м, 3,55 м, 0,50 м, 13,30 м, 4,10 м, 7,40 м, 8,25 м, 1,54 м, 13,19 м, 4,20 м, 28,50 м. Відповідно до технічних паспортів на садибний житловий будинок за адресою вулиця Привокзальна № 33 (до перейменування Енгельса) м. Бердянська Запорізької обл., виготовлених станом на 07 березня 2007 року та станом на 08 вересня 2017 року, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок, зазначений у плані літ. «А» з належними до нього прибудовами літ. «а» і літ. «а2» загальною площею 134,2 м2, у тому числі житловою площею 91,1 м2, житловий будинок, зазначений у плані літ. «Б» з належною до нього житловою прибудовою літ. «Б1», прибудовами літ. «б6», літ. «б1», літ. «б2», літ. «б3», літ. «б4», літ. «б5» загальною площею 214,6 м2, у тому числі житловою площею 112,0 м2, господарські будівлі і споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Суд не погоджується з думкою представника відповідачки [PERSON] щодо застосування до даних правовідносин положень ст. 358 ЦК України, оскільки вказана норма регулює правовідносини з приводу користування майном, яке належить особам на праві спільної часткової власності. В даному випадку виник спір щодо користування земельною ділянкою, закріпленою за житловим будинком № 33 по вул. Привокзальній в м. Бердянську для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто земельною ділянкою, яка не перебуває у власності сторін по справі. Як вбачається з пояснень [PERSON], його представника, [PERSON], представника [PERSON], між співвласниками домоволодіння № 33 по вул. Привокзальній в м. Бердянську виник спір щодо користування вищевказаною земельною ділянкою сторони до звернення до суду не змогли домовитись, якою саме часткою земельної ділянки вони мають право користуватись, для чого і було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач [PERSON] вже після надання експертом відповідного висновку про порядок користування земельною ділянкою також зазначив, що він не погоджується із запропонованими варіантами користування, що також свідчить про наявність спору між користувачами. За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). П.п. 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам розяснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що належить сторонам на праві спільної часткової власності.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 05 жовтня 2018 року № 233 з урахуванням\~специфіки забудови\~земельної ділянки,\~порядку користування\~житловим будинком\~і господарськими\~будівлями,\~що склався\~\~між\~співвласниками,\~експертом запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: вул. Привокзальна (до перейменування Енгельса) № 33 м. Бердянська Запорізької обл. загальною площею 0,1138 га кадастровий номер 2310400000:09:007:0234. Позивачі за первісним та зустрічними позовами визначили, що найбільш оптимальним та таким, що відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою, є третій варіант судової земельно-технічної експертизи. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. У відповідності із ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем [PERSON] та представником відповідачки [PERSON] не було надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved