Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №5758185, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 10349 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплати проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Позивач виконав свій обов'язок відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами від 16.11.2007 року. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив його права щодо повернення основної суми кредиту та сплату процентів за користування кредитом. Відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором, що передбачено п.п. 1.1, 1.3, 3.1, 3.2 та іншими пунктами кредитного договору. Умови нарахування та сплати процентів встановлені п.п. 1.3, 3.1, 3.3 кредитного договору і станом на 26.08.2014 року включно, сума нарахованих але несплачених процентів за користування кредитом склала 1420,89 доларів США. Відповідачем також не в повному обсязі виконується обов'язок щодо своєчасного повернення кредиту. Позивач зазначає, що вищевикладене свідчить про настання несприятливої події, передбаченої п/п 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору, а саме: «затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами кредитного договору на 1 (один) календарний місяць». Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.п. 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події банк набуває права вимагати від відповідача достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а відповідач зобов'язаний виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом з процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги. Позивач зазначає, що 15.10.2013 року він направив на адресу відповідача письмову вимогу про дострокове повернення суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, яка повернулась відповідачу з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання», однак вимоги банку відповідач не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем за основною сумою кредиту станом на 26.08.2014 року складає 4307,46 доларів США. Позивач вказує на те, що відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у разі порушення відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Загальна сума пенні розрахована позивачем за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом становить 10578,76 грн. Також, із посиланням на положення п. 5.5. кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача штраф за порушення обов'язків встановлених п.п. 4.3.3, 4.3.5 кредитного договору у сумі 1408,06 грн. та відповідно до вимог п. 5.4. кредитного договору стягнути з відповідача на користь позивача штраф за порушення обов'язку поновлення дії договору страхування, передбаченого п/п 4.3.1. кредитного договору у сумі 4590,00 грн. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №5758185 (а.с. 7-9). Відповідно до пункту 1.1. та підпункту 1.1.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 10349,00 доларів США, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Позичальник несе всі валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором. Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору, кредит надається позичальнику під 12% річних для придбання транспортного засобу Деу, номер кузову [NUMBER], строком до 16.11.2014 року протягом якого позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та у строки, визначені цим договором. Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором підтверджується матеріалами справи, а саме: меморіальним ордером №370544229 від 16.11.2007 року. Відповідно до п.п. 3.1.1-3.1.4 договору кредиту, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3. цього договору в порядку та на умовах, обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3. цього договору, а у випадках порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою та на умовах, зазначених в п. 3.1.4. цього договору. Проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до цього договору, та виходячи з 360 днів у році та однакової кількості днів у кожному розрахунковому періоді протягом усього строку користування кредитними коштами починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування процентів здійснюється щоденно. Проценти за користування кредитом повинні сплачуватись позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку №1, який підписується сторонами, та є невід'ємною частиною цього договору. У випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту, нарахування процентів на заборгованість за основною сумою кредиту, яку не було своєчасно повернуто позичальником відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до цього договору, здійснюється щодення на суму такої заборгованості за ставкою 13,49% процентів річних, виходячи з 360 днів у році. Згідно п.п. 3.2.1, 3.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього договору. Надання банку коштів в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за цим договором здійснюється виключно у валюті кредиту. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 5728,35 доларів США та 16576,82 грн., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 4307,46 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1420,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом4 - 10578,76 грн. сума пені за порушення строків виконання зобов'язань; - 1408,06 грн. - сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених п/п 4.3.2-4.3.6 кредитного договору; - 4590,00 грн. сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно умов кредитного договору визначених у п. 5.2., у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2013 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом №61/501, яка повернулась позивачу з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 18-19). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладені умови укладеного між сторонами кредитного договору та наведені норми чинного законодавства України, позивач законно здійснив нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань, а саме: - пені за порушення строків виконання зобов'язань у сумі 10578,76 грн. Згідно п. 5.5. кредитного договору, за кожен випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6. договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Оскільки відповідачем не доведено зворотного, суд вважає законним нарахування банком штрафу за невиконання відповідачем обов'язку не пізніше ніж у місячний термін після 16-го жовтня кожного року протягом строку дії кредитного договору надати позивачу довідку про заробітну плату, інші доходи за період попередніх 4 місяців і інформацію необхідну позивачу для визначення фінансового стану відповідача (п. 4.3. договору) та штрафу за невиконання вимоги банку повернути кредит в повному обсязі разом з розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями (п. 4.3.5 договору). Відповідно до п. 4.3.1 договору кредиту, протягом строку дії цього договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, позичальник зобов'язаний поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено цим договором, на умовах попередньо погоджених з банком, при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатись на новий строк, має бути не меншою ніж сума поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту і не меншою дійсної вартості майна (за договором страхування майна) на момент укладення таких договорів страхування. На підтвердження виконання умов цього пункту позичальник зобов'язаний до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надати банку, як вигодонабувачу, по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. З огляду на наведені умови договору та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують наступне страхування автомобіля, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за невиконання умов договору п. 4.3.1 договору кредиту. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та дотримання умов договору відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов укладеного ним договору кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором, а також належного виконання обов'язків по яких позивачем нараховано штраф в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved