Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

17 березня 2021 року через систему «Електронний суд» [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначив, що ПрАТ «СК «ВУСО» у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП), в якій пошкоджено автомобіль «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , виплатило [PERSON] за договором добровільного страхування наземного транспорту № 5033183-02-04-01 від 12 лютого 2019 року страхове віідшкодування в розмірі 80 000 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , визнаного винним у скоєнні ДТП, забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2403845 в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», яким передбачено франшизу в розмірі 2 600 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача. 15 липня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі за договором № 5033183-02-04-01 від 12 лютого 2019 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 2600 грн. завданих збитків в порядку регресу, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача відзив на позов не надійшов до суду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшло клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 31 грудня 2019 року сталася ДТП за участю автомобіля «Mazda 626», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 205/300/20 від 28 лютого 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 11 березня 2020 року (а.с.16). Транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП було застраховано відповідно до електронного поліса добровільного страхування наземного транспорту «Наша автоцивілка» № 5033183 від 12 лютого 2019 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с.14). За вказаним полісом [PERSON] страховиком виплачено страхове відшкодування в розмірі 80 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4784 від 18 лютого 2020 року (а.с.57 - зворотній бік). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2403845 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», з лімітом за шкоду майну в розмірі 130 000 грн. та франшизою в розмірі 2 600 грн. 15 липня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги. Відповідно до вказаного договору ПрАТ «СК «ВУСО» відступив ФОП [PERSON] права вимоги за укладеними договорами страхування, зокрема, за договором № 5033183-02-04-01, укладеним з [PERSON] (а.с.42-47). Таким чином, право вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» за вказаним договором набув ФОП [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2403845 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», з лімітом за шкоду майну в розмірі 130 000 грн. та франшизою в розмірі 2 600 грн. ФОП [PERSON] на адресу [PERSON] направлена претензія про відшкодування збитків в порядку регресу, якою повідомлено про необхідність оплати розміру франшизи за вищезазначеним договором в сумі 2 600 грн. (а.с.27). З позову вбачається, що відповідачем добровільно вказана сума не сплачена. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 зазначеного закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі та набуло право вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тобто в розмірі 80 000 грн. Після укладення договору цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги з ФОП [PERSON] , позивач набув зазначене право вимоги. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , визнаного винним у скоєнні ДТП, застрахована полісом ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», яким передбачено франшизу в розмірі 2 600 грн., що відповідно до закону не компенсується страховиком, зазначена сума підлягає стягненню з винуватця ДТП. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача збитків в порядку регресу у розмірі 2 600,00 грн. При ухваленні рішення суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, відповідно до зазначеної норми процесуального закону судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с.4). Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До таких судових витрат відносяться, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 500 грн. позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.6), довіреність (а.с.5), договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.28), додаткову угоду № 18-1 від 18 лютого 2021 року до вищевказаного договору, в якій між сторонами погоджено розмір гонорару адвоката в сумі 3 500 грн. (а.с.29), акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 18 лютого 2021 року, який містить опис наданих адвокатських послуг (а.с.30), платіжне доручення № Р24А853767959А47813 від 09 лютого 2021 року, відповідно до якого позивачем сплачено послуги адвоката згідно вищевказаної угоди в розмірі 3 500 грн. (а.с.31). Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved