Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

17 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 600 000 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що у травні 2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір строкової позики, за яким позивач надав відповідачу гроші кошти у сумі 600 000 грн., що підтверджується розпискою від 05.05.2019, у якій відповідач зобов`язався повернути борг за рахунок зібраного врожаю 2019 року. Оскільки відповідач зобов`язання за даним договором не виконав та гроші не повернув, позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, позивач надав до суду клопотання, у якому просить розгляд справи провести без його участі та участі його представника. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання по розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05 травня 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір строкової позики, укладення якого підтверджується розпискою, копія якої знаходиться на а.с.3. Згідно із даним договором позивач надав у борг відповідачеві грошові кошти у сумі 600 000 (шістсот тисяч ) грн. Із розписки вбачається, що відповідач зобов`язався повернути грошові кошти позивачу з урожаю 2019 року. Оскільки відповідач своє зобов`язання за договором позики не виконав, позивач 21.11.2020 звернувся до нього з письмовою вимогою про сплату заборгованості відповідно до розписки від 05.05.2019, що підтверджується вимогою та доказами направлення її відповідачу (а.с.4-7). На день подачі позову відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання за договором позики не виконав, борг позивачу [PERSON] не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути: позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечення проти позову не надав, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає встановленим, що між сторонами було укладено договір строкової позики, за яким відповідач мав повернути борг позивачу після збору урожаю 2019 року. Однак відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання не виконав, заборгованість за договором позики не погасив. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики на суму 600 000 підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати (судовий збір) у розмірі 6000 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved