Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

17 серпня 2015 року позивачі звернулись до суду з зазначеним вище позовом, в якому просили визнати за ними право власності на автомобіль [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 05 травня 2013 року. Свої позовні вимоги обґрунтували наступним. 05 травня 2013 року помер їх батько [PERSON]. У шестимісячний строк вони звернулись з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Южноукраїнської державної нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, їм не видалось можливим, оскільки у них був відсутній оригінал технічного паспорту на авто. На підставі ч.3 ст.1268 ЦК України позивачі прийняли спадщину, але не мають можливості набути її в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, у звязку з чим вони вимушені звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд про їх задоволення. Представник позивача [PERSON] вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі та просила задовольнити їх. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.38). Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином та своєчасно. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.20). Представник третьої особи в судове засідання не зявилась. Про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їх представника, вимоги позивачів підтримали (а.с.24). Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], серії II-БО № 403306, виданого Жданківською селищною радою м. Богородицьк Тульської області, за актовим записом № 35 від 08.06.1982 року його батьком є [PERSON] (а.с.4). Свідоцтвом про народження [PERSON], серії III-ФП № 369925, виданого виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, за актовим записом № 587 від 19.10.1984 року підтверджується той факт, що її батьком є [PERSON] (а.с.5). 25 червня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом №566. Після реєстрації шлюбу [PERSON]М змінила прізвище на Коваль (а.с.31). Судом встановлено, що [PERSON] помер 05.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 137 від 07.05.2013 року (а.с.6). Як вбачається з заяви за № 229 від 04.07.2013 р., після смерті [PERSON], померлого 05.05.2013 року державним нотаріусом Державної нотаріальної контори м. Южноукраїнська [PERSON] була заведена спадкова справа № 96/2013 (а.с.25), що також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.26-27) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.28). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль [NUMBER] належав на праві власності померлому [PERSON] (а.с.7). Підставою для звернення позивачів з позовом про визнання права власності на автомобіль у порядку спадкування за законом, стала відсутність у них на день подання заяви до нотаріальної контори оригіналів документів, які підтверджують право власності померлого на зазначений транспортний засіб, а саме оригінал свідоцтва про реєстрацію. Враховуючи вказані докази, слід прийти до висновку, що позивачі у справі є спадкоємцями після померлого [PERSON], який помер 05.05.2013 року, та які мають право успадковувати спадкове майно на рівні спадкоємців першої черги. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності за ними на автомобіль [NUMBER], в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та законними.

Outcome: approved