Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

17 травня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом, яким просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2007 року вони з [PERSON] розірвали шлюб і з того часу дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2008 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття так, як [PERSON] на той час працював за договорами, отримував мінливі нерегулярні доходи. 16 червня 2007 року вона уклала другий шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] від другого шлюбу у неї народилася дочка [PERSON]. Сама [PERSON] працює, проте отримує незначну заробітну плату, якої недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку як обох дітей, так і сина [PERSON] зокрема. Син часто хворіє, перебуває на обліку у Варвинській КЗОЗ, часто лікується в м. Чернігові, на що також потрібні кошти. Крім того, сума аліментів, що стягуються з [PERSON], менша за визначений законодавством мінімальний розмір. Зараз [PERSON] офіційно працевлаштований і має щомісячний дохід, інших дітей не має, стан його здоров'я задовільний. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 23). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 09 від 26 лютого 2007 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 9). 16 червня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2008 року у цивільній справі № 2-105/2008 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 07 травня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради від 16 травня 2018 року № 1590 (а.с. 11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] працює лаборантом у Варвинській районній гімназії, загальна суму її доходу за період з 10 листопада 2017 року до 30 квітня 2018 року становить 21 292,00 грн. (а.с. 12). Дитина [PERSON], [INFO], перебуває на «Д»-обліку з діагнозом: Міопія середнього ступеня обох очей, проходить лікування в ЧОДЛ, часто хворіє застудними захворюваннями (а.с. 13, 14). На утриманні позивача перебуває також дочка від другого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 11). Доходу позивача не вистачає для матеріального забезпечення, повного та всебічного розвитку та утримання сина [PERSON]. Доказів того, що відповідач має інших утриманців або незадовільний стан здоров'я, суду не надано. Інформація про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, в матеріалах справи відсутня. Оскільки аліменти, які відповідач сплачує за рішенням суду від 12 червня 2008 року, становлять суму, яка є меншою від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у позивача знаходиться на утриманні ще одна неповнолітня дитина, розмір аліментів слід збільшити. Суд враховує також те, що позивач [PERSON] виховує дитину одна, а тому на ній лежать усі повсякденні обов'язки та відповідальність щодо утримання та виховання дитини, оскільки батько дитини не приймає безпосередньої участі у її вихованні, а лише сплачує аліменти за рішенням суду. За перелічених обставин аліменти слід стягувати з відповідача у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки позивач скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я, відсутність у відповідача інших утриманців. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Однак, зважаючи на положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України в частині повернення 50% суми судового збору при визнанні позову відповідачем, а також на положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України щодо поведінки відповідача під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що потрібно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Outcome: approved