Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

18.08.2015 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона є власником вказаного будинку, в якому в 2010 році на прохання своїх родичів прописала відповідача з метою його подальшого працевлаштування, і відповідач з серпня 2010 року по січень 2011 року. Позивач стверджує, що відповідач тривалий час не проживає в будинку, де відсутні його речі, проте з реєстраційного обліку не знявся, що порушує права позивача. В судове засідання позивач не з'явилась. Згідно з поданою заявою, позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з'явився повторно, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11 жовтня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2006 року (а.с.5,9-10). Крім позивача, в будинку зареєстровані:[PERSON], [INFO] - чоловік, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - мита, та [PERSON], [INFO] - хресник, з 25.08.2010 року (а.с.12). Згідно з Довідкою Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області №546 від 11 серпня 2015 року, за вказаною адресою: [ADDRESS] гр.[PERSON], не проживає (а.с.11). Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, втому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, який був вселений в належний позивачу будинок за згодою власника, проте тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за вказаною адресою: [ADDRESS], - він в силу ст.ст.71,72 Житлового кодексу України втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, понесені позивачем (а.с.-1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved