overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, який полягав у тому, що [PERSON] є її матір'ю, що необхідно для оформлення договору дарування. Проте оформити договір вона не взмозі через неможливість підтвердження родинних відносин з її матір'ю, оскільки відсутні докази споріднення першого ступеню, через різні прізвища. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку не можливо встановити та підтвердити родинні відносини, хоча вбачається така необхідність, просила підтвердити такий факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити. Зацікавлені особи надали заяви, в якій не заперечували проти задоволення заявлених вимог, просили розглядати справу у їх відсутність. Суд, вважаючи за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та зацікавлених осіб, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 28 серпня 1963 року, заявниця народилася 04.07.1963 року. Її батьками є: мати [PERSON], батько [PERSON]. Відповідно до довідки про укладення шлюбу виданої відділом РАГС Ломоносовського муніципального району Ленінградської області Російської Федерації від 08.04.2012 р., [PERSON] та [PERSON] 04.07.1986 р., уклали шлюб і дружина отримала прізвище [PERSON]. Оригінал свідоцтва про укладення шлюбу на теперішній час не зберігся. Виходячи із сукупності даних, зазначених у свідоцтві про народження заявниці, її паспорті, та в свідоцтві про розірвання шлюбу, вбачається, що заявниця дійсно є рідною дочкою [PERSON]. Даних, які б спростовували факт родинних відносин заявниці та [PERSON] під час розгляду справи не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2015 року. Зазначала, що спільне життя у них склалося, через відсутність взаєморозуміння та поглядів на сімейні відносини, зловживання відповідачем спиртним, на грунті чого виникали неприязні стосунки, які згодом переросли у сварки та бійки, проживають окремо, тому просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на нього. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 27 січня 2015 року [PERSON], 1988 року народження, та [PERSON], 1984 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №57. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зареєстрована [ADDRESS], разом з дитиною проживає по [ADDRESS] Відповідач проживає [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Оскільки відповідач, як інвалід І групи по зору, звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою суду від 5 грудня 2017 року виклик відповідача до суду здійснено через оголошення в пресі. 12 грудня 2017 року виклик відповідача в судове засідання опубліковано в газеті «Зоря Полтавщини». 27 грудня 2017 року судом винесене ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився 21 вересня 2003 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] 17 жовтня 2017 року заочним рішенням Гадяцького районного суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Неповнолітнього сина залишено проживати з матірю. Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю та батьком. Судом встановлено що між сторонами існують сімені правовідносини, які випливають з обовязку батьків утримувати дитину та його виконання. Даних про виконання такого обовязку відповідачем у справі немає. Таким чином суд встановив, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, тому права позивача підлягають судовому захисту. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій зазначила, що у свідоцтві про народженні її дітей -[PERSON], [PERSON] її ім'я як матері вказане не як [PERSON], а як [PERSON]. Це сталося завдяки тому, що в паспорті громадянки колишнього СРСР ім'я [PERSON] було помилково зазначено як [PERSON] замість правильного [PERSON] (яке зазначене у свідоцтві про народженні ). [PERSON] в заяві до суду вказує, що для подальшої реалізації її конституційних прав - права на вільне пересування та право на сімейне життя мусила звернутись до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин а саме що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [PERSON].( прізвище при народженні [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, вказуючи, що 15.03.2002р. їм Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області були видані Державні акти на право приватної власності на землю. Під час внесення записів їхніх прізвищ у вищезазначені документи були допущені помилки, а саме: запис прізвищ був внесений як «Перимська» та «Перимський», замість «Перинська» та «Перинський». Тому, у звязку з невідповідністю зазначених записів наших прізвищ в Державних актах на право приватної власності на землю із записами в документах, які посвідчують їх особи, вони не мають змоги реалізувати свої права в частині визнання їхнього права власності на земельні ділянки. Заявники в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. (а.с. 30-31) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. (а.с. 26-28) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що Державні акти на право приватної власності на землю, серії IV-ВН № 000212 та серії IV-ВН № 000213, (а. с. 9-10), виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], а також Державний акт на право приватної власності на землю, серії IV-ВН № 000229, (а. с. 8), виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявникам належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

19 жовтня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 11 липня 2014 року відповідач отримав кредит у сумі 2500.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 28035.69 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 11 липня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 2500.00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 вересня 2017 \~року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 28035.69 грн.: - тіло кредиту 2495.38 грн.; - нараховано відсотків за користування кредитом 20779.09 грн.; - нараховано пені 2950,00; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; ●500,00 грн. штраф (фіксована частина). ●1311,22 грн. штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 28035,69 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

19 жовтня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 13 травня 2014 року відповідач отримав кредит у сумі 900.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 16984.45 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 13 травня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 900.00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 серпня 2017 \~року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - тіло кредиту 774.00 грн.; - нараховано відсотків за користування кредитом 12225.48 грн.; - нараховано пені 2700,71-; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; ●500,00 грн. штраф (фіксована частина). ●784,97 грн. штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 16984,45 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

19 жовтня 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Окрім нього у вказаній квартирі зареєстрований його син [PERSON] З травня 2007 року [PERSON] у цій квартирі не прожмиває, цим житлом не користується, участі у витратах на утримання помешкання не приймає. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач без поважних причин не проживаєть у належній йому квартирі більше року, а факт його реєстрації порушує його права як власника (він вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів) просив визнати останнього таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. В судове засідання позивач та його представик не зявилися. Від представника позивача надлійшла заява, в якій остання просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позиваа. Позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Вказане підтверджено наданими копією договору міни від 09.10.1997 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 99192666 від 03.10.2017 року. У вказаній квартирі окрім позивача також зареєстрований [PERSON], [INFO], син позивача (дата реєстрації 17.12.1998 рік). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до представленого акту № 1312 від 28.09.2017 року посвідчено, що [PERSON] не проиває у квартирі [ADDRESS] з травня 2007 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач з травня 2007 року не проживає у спірному помешканні, цим житлом не користується. Доказів поважності причин відсутності відповідача у вказаному житловому приміщення судом не здобуто та матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], оскільки останній без поважних причин не проживає у даній квартирі понад встановлені законом строки (понад один рік). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

19 жовтня 2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи заяву необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину. Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що вона та померла [INFO]. [PERSON] мешкали разом з 2006 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська область. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого: [ADDRESS], Дніпропетровська область. Померла залишила заповіт на ім'я заявника, інших спадкоємців, які вчасно звернулися до нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину, немає, тому заявник просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник, представник заявника [PERSON] заяву підтримали, наполягали на задоволенні заяви. Заінтересована особа - Богданівська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків: [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на допустимість, належність, достовірність та достатність, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 5). Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про спадщину до нотаріуса звернулась [PERSON], якій померла заповіла все своє майно згідно із заповітом від 11.01.2006року. Згідно із актом від 29.03.2017, складеним комісійно посадовими особами виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкали разом за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська область, з 2006 року по день смерті [PERSON] 20.06.2010 (а.с. 12). Факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по день смерті ([INFO]) зібраними у справі доказами та показами свідків [PERSON], [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved