Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

19.05.2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про виділ в окремий об'єкт нерухомого майна належної йому частини житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою. Посилався на те, що йому на підстави свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2012 року належить на праві спільної часткової власності 69/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], загальною площею 84.9 кв.м, житловою площею 53.9 кв.м. з надвірними будівлями. Співвласником будинку є [PERSON], яка відмовляється укласти договір про виділ в натурі частки майна, що йому належить. Просив виділити в окремий об'єкт нерухомого майна частинку будинку та надвірних побудов , що йому належать, визнати за ним право власності на новостворений об'єкт нерухомого майна, залишити у власності відповідача належну їй частину будинку з господарськими спорудами (квартиру №1), визначити порядок користування земельною ділянкою за спірною адресою, виділивши йому у користування земельну ділянку розміром 321 кв.м, як зазначено у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 67 від 14 квітня 2014 року ( додаток№1) червоним кольором, виділити у користування [PERSON] у користування земельну ділянку розміром 321 кв.м, як зазначено у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 67 від 14 квітня 2014 року ( додаток№1) синім кольором, стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що вона також бажає виділення її частки домоволодіння в окремий об'єкт нерухомого майна, Просила задовольнити позовні вимоги. Представник виконкому Київської районної у м. Полтаві ради при вирішенні спору покладався на суд. Полтавське міське управління юстиції Полтавської області свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що позивачеві на підстави свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2012 року належить на праві спільної часткової власності 69/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] загальною площею 84.9 кв.м, житловою площею 53.9 кв.м. з надвірними будівлями. Зі слів [PERSON] їй належить 3/50 та ? частини цього будинку, хоча жодного правовстановлюючого документу, який би підтверджував право її власності на спірне домоволодіння суду надано не було. Розмір частки [PERSON] зазначений в технічному паспорті на домоволодіння, однак технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 642 кв.м., яка надавалась у постійне користування попередньому власнику будинку [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради 22 липня 2010 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Отже позивач та відповідач, враховуючи вимоги ст. 377 ЦК України, ч.2 ст. 120. ЗК України набули право на користування вказаною земельною ділянкою, хоча в установленому законом порядку не оформили своє право на користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 67 від 14 квітня 2014 року можливо визначити порядок користування земельною ділянкою, виділивши у користування [PERSON] земельну ділянку розміром 321 кв.м, як зазначено у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 67 від 14 квітня 2014 року ( додаток№1) червоним кольором, а у користування [PERSON] земельну ділянку розміром 321 кв.м, як зазначено у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 67 від 14 квітня 2014 року (додаток №1) синім кольором. Отже позовні вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про виділ частки нерухомого майна і спільної часткової власності, то вони не можуть бути задоволені за наступних підстав. Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. ЦК України встановлює порядок виділу та поділу майна, що належить особам на праві спільної сумісної власності. Так, частини перша та друга статті 370 Кодексу встановлює, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При цьому, частиною третьою статті 370 Кодексу передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 Кодексу. Тобто, в порядку, передбаченому для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому, договори про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та поділ нерухомого майна, що є у спільній власності, укладаються у письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню. Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, що затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 54 від 18.06.2007 року та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за N 774/14041 ( надалі Інструкція) , пунктом 3.10, передбачено, що БТІ готує висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об'єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається із матеріалів справи такого висновку БТІ по затвердженому Інструкцією зразку позивач не надав. Позивач та відповідач не звертались до нотаріальної контори з таким висновком для укладення договору про виділ майна. Посилання позивача на те, що він намагався укласти договір з відповідачем про виділ домоволодіння в одиницю, однак відповідач відмовляється укласти такий договір є неспроможними, бо позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження такої відмови , а також не надав суду доказів того, що він надавав відповідачеві на узгодження необхідну технічну документацію щодо виділу його частки із спільного майна. Надана позивачем копія листа на ім'я відповідача про пропозицію виділу його частик із спільної часткової власності не є доказом наявності між сторонами спору про виділ майна, оскільки позивач не надав доказів того, що він надсилав чи передавав такий лист відповідачеві з належно оформленою технічною документацією на виділ його частки майна із спільної власності, а відповідач отримав від нього таку пропозицію. Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна передбачено , що тільки при наявності спору щодо поділу, виділу об'єктів нерухомого майна , спір вирішується у судовому порядку. Окрім того вищевказаною інструкцією ( додаток №2) передбачено, що висновок повинен містити відомості про те, яким документом підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою співвласника, який виділяється. Позивач не надав суду доказів того, що йому виділялась у користування, у встановленому законом порядку, земельна ділянка за місцем знаходження спірного нерухомого майна, а його представник та відповідач повідомили суд, що позивач та відповідач не зверталась до виконкому Київської районної у м. Полтаві з цього приводу, і рішення про відведення їм земельної ділянки за спірною адресою не приймалось. Відповідач позовні вимоги про виділ майна визнала повністю, однак не надавала жодного доказу в підтвердження того, що між нею та позивачем існує спір з цього приводу, що свідчить про те, що між сторонами фактично відсутній спір про право цивільне, і пред'явлення позову фактично є спробою обійти установлений законом порядок вирішення питання виділу об'єкту нерухомості. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, та становлять 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial