Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Ідея Банк, звернулось до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № В86.176.71341 від 04.05.2012 року у розмірі 56703,15 грн., а також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 567,03 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.05.2012 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № В86.176.71341, у відповідності до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 16370,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20% річних, а відповідач зобовязався щомісяця та у визначені строки, встановлені графіком платежів здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. Протягом строку дії Кредитного договору відповідач систематично порушувала терміни сплати кредиту і відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 08.01.2014 складає: 4276,83 грн. основний борг; 12093,17 грн. прострочений борг; 12058,13 грн. прострочені відсотки; 62,79 грн. строкові відсотки; 28212,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів. Загальна сума грошових зобовязань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 08.01.2014 складає 56703,15 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутністю та задовольнити позов в повному обсязі у звязку з його визнанням. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до умов укладеного договору № В86.176.71341 від 04.05.2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у розмірі 16370,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобовязалась щомісяця, у визначені строки, встановлені графіком платежів, здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. Проте, як вбачається з розрахунку суми заборгованості, жодного платежу боржником [PERSON] здійснено не було. Станом на 08.01.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 56703,15 грн., яка складається з наступного: 4276,83 грн. основний борг; 12093,17 грн. прострочений борг; 12058,13 грн. прострочені відсотки; 62,79 грн. строкові відсотки; 28212,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів. Положення статей 526, 530 ЦК України та постанова Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин наголошують, що зобовязання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. [PERSON], всупереч вимогам кредитного договору № В86.176.71341 від 04.05.2012 року та діючого законодавства України, свої договірні зобовязання перед позивачем належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.\~ Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. \~ Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі, поза як відповідач не виконує покладені на неї кредитним договором зобовязання, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved