Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

18.06.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій адвокат Білик Г.І., який дії від імені та в інтересах [PERSON] , просить: встановити позивачу додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась внаслідок смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги позивача обґрунтовані наступним. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , про що 09 вересня 2011 року виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області складено відповідний актовий запис за №20. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно державного акту № ЯД785141, від 18 грудня 2007 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Позивач протягом шести місяців не подала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мороз О.А. позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, позивач зазначає, що вимушена звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття нею спадщини за законом з метою захисту свого права на спадщину, так як нею пропущений строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки позивачці не було відомо про наявність спадкового майна померлого чоловіка, а саме: на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, про наявність якого їй стало відомо на даний час. Крім того, позивачка на день смерті чоловіка, проживала разом з ним та неповнолітнім сином, а тому вважала, що незалежно від наявності чи відсутності спадкового майна, вона прийняла спадщину. Ухвалою судді від 17.07.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.20-21) 29.09.2020 до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] (а.с.24-27), згідно з яким відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що про смерть [PERSON] , [PERSON] було достовірно відомо, оскільки остання перебувала на похоронах та 09.09.2011 особисто отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Серія [NUMBER] , що підтверджено листом Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вих. № 3219/214-33а від 17.09.2020. Однак, у встановлений законом шестимісячний строк, не маючи жодних перешкод, Позивач не подала заяву про прийняття спадщини, а отже вважається такою, що не прийняла її. Зазначає, що твердження позивача про необізнаність щодо спадкового майна не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. А також наголошує, що твердження [PERSON] про проживання разом [PERSON] на день його смерті не підтверджується доказами, та даний факт не встановлено нотаріусом при відкритті спадкової справи. Вважає, що зазначене твердження позивача являє собою юридичну необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини. Ухвалою від 08.10.2020 витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз О.А. копію спадкової справи відкритої щодо майна померлого [PERSON] (а. с. 43-44). Ухвалою від 04.11.2020 задоволена заява представника позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.71-72,74). Ухвалою від 04.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 74,77). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам. Раніше подану заяву про виклик свідків він не підтримує. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з наведених у відзиві підстав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 57 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 09 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Спадкоємцями померлого за законом, які прийняли спадщину, є його діти: відповідач - [PERSON] , [INFO] , та син позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, що долучені до матеріалів спадкової справи, яка була відкрита приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Мороз Оленою Анатоліївною (а.с.53-на звороті, 61-на звороті). Крім того, позивач [PERSON] , [INFO] , яка перебувала з [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року, також є спадкоємцем за законом першої черги. Дана обставина підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданим від 20 вересня 2008 року (а.с.61). Як стверджує позивач, що підтверджується матеріалами спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого чоловіка [PERSON] до нотаріуса протягом шести місяців від дати відкриття спадщини, вона не зверталася. Разом із з цим, при зверненні з позовом до суду представник позивача [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] , стверджував, що позивачка на день смерті чоловіка, проживала разом з ним та їх неповнолітнім сином, а тому вважала, що незалежно від наявності чи відсутності спадкового майна, вона прийняла спадщину. За змістом статей\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив\~строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий\~строк,\~достатній для подання ним заяви про\~прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом\~поважними. Суд звертає увагу, що позивач одночасно стверджує, що проживала зі спадкодавцем померлим чоловіком на момент його смерті, а також вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Як встановлено судом, зареєстроване місце проживання спадкодавця [PERSON] було [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Вишеньківської сільської ради від 16.08.2016 (а.с. 55-на звороті) При цьому зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта (а. с. 5). Як вбачається з інформації, що міститься в Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00017935583 від 19 квітня 2017 року, місце проживання померлого [PERSON] зазначено: [ADDRESS] (а.с.54-на звороті,55). Згідно роз`яснень\~з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі ж висновки викладені, в тому числі у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що доказів поважності причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачем надано не було. Відсутність у позивача інформації щодо наявності спадкового майна, не є такою поважною причиною. Водночас, твердження позивача, що вона на день смерті проживала з померлим спадкодавцем, в силу вищенаведених вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України може свідчити про прийняття нею спадщини, а також, що позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав, яка вправі звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд враховує, що прийняття спадщини є абсолютним, і позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом та бажаючи прийняти спадщину, не мала об`єктивних перешкод зробити це у встановленому законом порядку, зокрема, звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законодавством шестимісячний термін після смерті чоловіка, а також, у разі прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, не позбавлена права доводити ці обставини в суді, звернувшись з відповідним позовом в загальному позовному порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача. Водночас, про наявність документально підтверджених судових витрат відповідачем не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed