Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

18.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів, в якій просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її бабки [PERSON], яка померла 26 грудня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 грудня 2010 року померла її бабка [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, в тому числі житловий будинок. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що їй було відомо про те, що бабка склала заповіт на імя її батька, тому вважала, що він прийняв спадщину, проте на початку лютого 2019 року вона дізналась від нього, що спадщину він не прийняв і не збирається цього робити. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Балаклійського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, вважає за можливе розгляд справи провести без особистої участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст. 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. ( ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~) Згідно\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30.05.2008\~року поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В силу ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст.\~1220\~ЦК України часом\~відкриття спадщини\~вважається день\~смерті особи,\~зазначений у\~свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище «Василюк», прізвище в попередньому шлюбі «Сущова») [PERSON], доводиться дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ВЛ №342482, виданим повторно 11.02.1992 року, копіями Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016148477 і №16148619 від 24.12.2015 року. Матірю її батька [PERSON], тобто бабкою позивача, доводиться [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІ-ФЮ №558697, виданим 10.04.1959 року Свободненською селищною радою Єсильського району Акмолинської області Казахської РСР. 26.12.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №295361, виданим 11.01.2011 року [PERSON] селищною радою Балаклійського району Харківській області. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала в [INFO], що підтверджується довідкою з селищної ради №350а від 15.02.2013 року. При чому, на час своєї смерті бабка проживала разом з батьком позивача [PERSON], який фактично був зареєстрований в Російській Федерації і проживав з нею без реєстрації. Вказаний житловий будинок належав бабці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданому 21.02.1979 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Балаклійського району Харківської області, та зареєстрованому в Балаклійському БТІ за реєстровим №1360 в реєстрову книгу №10. Позивач зареєстрована в [INFO], що підтверджується записами в паспорті МН 997422, виданому 14.07.2008 року Балаклійським РВ ГУМВС України в Харківській області, тобто окремо від бабки. Позивачу було відомо, що за життя бабка [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла батькові позивача [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений 21.01.2003 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Балаклійського району Харківської області, та дійсний до цього часу, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №55145493 від 15.02.2019 року. Тому після смерті бабки позивач вважала, що все спадкове майно перейшло її батькові [PERSON], і тому вона ніяких заяв до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті бабки [PERSON] не подавала. На початку лютого місяця цього року вона вирішила замовити на могилу бабки памятник. При перегляді альбому випадково знайшла в ньому вищевказаний заповіт на імя батька та Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок. Вона запитала в батька [PERSON], чи прийняв він спадщину, що залишилась після смерті його матері (моєї бабки) [PERSON] На це він відповів, що він не мав і не має наміру приймати будь яке майно після смерті матері, хоча на його імя був складений заповіт. Також він повідомив, що загубив десь паспорт, та не має громадянства України, і йому це майно не потрібне. Приватний нотаріус Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] повідомила позивачу, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їй рекомендовано звернутись до суду. Згідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст. 1269 ЦК України). Як зазначено в позовній заяві, у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що вона вважала, що її батько вже прийняв спадщину, а про те, що він її не прийняв, вона дізналась лише у лютому 2019 року. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України передбачено, що особа, яка з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що зазначені\~позивачем обставини,\~у зв'язку\~з якими\~вона пропустила строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, непереборними, створили для неї істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved