Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

18 березня 2019 року т.в.о. командира військової частини [NUMBER] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині польова пошта [NUMBER] на посаді водія снайпера штабного батальйону, а 08 червня 2015 року - відряджений в район проведення антитерористичної операції - у м. Сєверодонецьк Луганської області для виконання завдань за призначенням. 24 червня 2015 року о 18 год. 00 хв. в м. Павлограді Дніпропетровської області [PERSON] , керуючи військовим автомобілем марки «УАЗ-3962994 ШД», реєстраційний номер [NUMBER] , під час виконання повороту ліворуч з вулиці Дніпровська на вулицю Карла Маркса не зайняв відповідно крайню ліву смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21150», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з автомобілем марки «КІА СЕРАТО», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача встановлена постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 25 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «КІА СЕРАТО» з номерними знаками [NUMBER] , що належав [PERSON] становить 105\~526 грн. 64 к. Автомобіль марки «УАЗ-3962994 ШД» з реєстраційним номером [NUMBER] , зареєстрований за підрозділом військової інспекції безпеки дорожнього руху Західного ГУ ВСП, облікований за військовою частиною польова пошта [NUMBER] , с договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вказаний транспортний засіб не укладався. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до військової частини - польова пошта [NUMBER] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. На користь [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 105\~526 грн. 64 к., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., судовий збір в розмірі 1155 грн. 27 к., а всього 108\~621 грн. 91 к.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. 26 лютого 2019 року [PERSON] виплачено 108\~681 грн. на підставі виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що підтверджено меморіальними ордерами №257, 258, 259 грн. від 25 лютого 2019 року. Вказуючи на те, що [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем, на законних підставах, то саме на нього покладається обов`язок відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Просив позов задовольнити. Відповідно до ухвали суду від 20 березня 2019 року позовну заяву військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу залишено без руху через несплату судового збору або ненадання доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору та надано термін для усунення недоліків. 10 квітня 2019 року на виконання ухвали суду позивачем долучено до справи оригінал платіжного доручення та платіжне доручення про сплату судового збору. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 15 травня 2019 року. Згідно ухвали суду від 15 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 28 травня 2019 року та задоволено клопотання представника позивача про проведення слухання справи в режимі відеоконференції з приміщення Яворівського районного суду Львівської області. 28 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 03 липня 2019 року у зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження відповідача та неможливістю вручення йому судової повістки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В судовому засіданні 03 липня 2019 року відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої\~ст.1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] ( по стройовій частині) №128 від 04 червня 2015 року старший сержант [PERSON] розвідник-снайпер 2 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу розвідувальної роти штабного батальйону військової частини польова пошта [NUMBER] з 04 червня 2015 року прийняв справи та посаду та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) №130 від 08 червня 2015 року [PERSON] з 08 червня 2015 року відбув у відрядження у м. Сєвєродонецьк Луганської області для виконання завдань за призначенням. Відповідно до довідки №66909710 про дорожньо-транспортну пригоду за вих. 14/9-2487 від 13 жовтня 2015 року встановлено, що 24 червня 2015 року о 18 год. 00 хв. на вулиці Дніпровській (перехрестя з вулицею К. Маркса) в м. Павлоград Дніпропетровської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «УАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , який належить військовій частині [NUMBER] , та яким керував [PERSON] , автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , та яким він керував, а також автомобіля марки ««КІА СЕРАТО» з державним номерним знаком [NUMBER] , що належить [PERSON] та яким керував [PERSON] . Вказана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Згідно наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] ( по стройовій частині) №165 від 14 липня 2016 року старшого сержанта [PERSON] звільнено у запас та направлено для зарахування на військовий облік до Шепетівсько-Полонського ОМВК Хмельницької області. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року на підставі ст. 124 КУпАП до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. по факту вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставин7и, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до військової частини польова пошта [NUMBER] Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Міністерство оборони України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З військової частини-польова пошта [NUMBER] Міністерства оборони України на користь [PERSON] стягнуто: в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 105\~526 грн.64 к.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 00 к.; а також понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору в розмірі 1155 грн. 27 к. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 25 лютого 2019 року військовою частиною [NUMBER] на користь [PERSON] виплачено 105\~526 грн. 64 к. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1155 грн. 27 к. сплаченого судового збору, що підтверджено копіями відповідних меморіальних ордерів №257, №258 та №259. Відповідно до довідки №1879 від 07 березня 2019 року т.в.о. начальника штабу першого заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] вбачається, що військова частина польова пошта [NUMBER] перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER] ». Тобто, шкода заподіяна третій особі\~\~з вини відповідача військовослужбовця [PERSON] \~відшкодована військовою частиною [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року (далі Положення). Відповідно до п. 1 Положення за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. У відповідності до п. З вказаного Положення, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності. У відповідності до п. 7 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України. Виходячи з наведеного, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 24 червня 2015 року, є безпосереднім наслідком порушення [PERSON] як військовослужбовцем військової частини [NUMBER] вимог\~\~Правил дорожнього руху України, то понесена даної військовою частиною\~\~сума виплат підлягає до стягнення з відповідача як винної особи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2016 року начальником управління персоналу заступником начальника штабу військової частини [NUMBER] . Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, а тому відповідач [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору. У зв`язку із звільненням відповідача від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України такі судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~ \~ У зв`язку з наведеним позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved