Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

18.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка житлового будинку належить її матері [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що згідно п. 4.12, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оригінал правовстановлюючого документу на частку житлового будинку, виданий на ім'я [PERSON] втрачений. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/680, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить в рівних частках 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, на підставі свідоцтва про право власності від 05.03.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-677, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2005 року було визнано дійсним договір купівлі - продажу 3/6 частини жилого будинку з дворовими спорудами по [ADDRESS], який укладено між [PERSON] та [PERSON], визнано дійсним договір купівлі - продажу 1/6 частини жилого будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], який укладено між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 5/6 частини жилого будинку по [ADDRESS], який складається з літ. «А» загальною площею 75,6 кв.м., літньої кухні - літ. «Б», уборної літ. - В, гаражу літ. Д, літньої кухні - літ. Е, сараїв літ. - Ж, И, бані - літ. З, огороджень 1-5 та інших споруд по [ADDRESS], припинено за [PERSON] право власності на 3/6 частини жилого будинку з дворовими спорудами по [ADDRESS], припинено за [PERSON] право власності на 1/6 частину жилого будинку по [ADDRESS]. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS]. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 44752646 від 12.08.2016 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Орлицькою сільською радою Кобеляцького району Полтавської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]»; -дочка [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із [PERSON], що підтверджено записами будинкової книги, тобто позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. від 16.08.2016 року за № 238/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що згідно п. 4.12, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оригінал правовстановлюючого документу на частку житлового будинку, виданий на ім'я [PERSON] втрачений. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved