Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

17 квітня 2018 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд, стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 36000,00 гривень, пеню в розмірі 22630,00 грн., додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 12500,00 грн.; змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття.. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу, вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.10.2013 року шлюб між ними був розірваний, місце проживання дітей визначено із матір`ю. Діти проживають та перебувають на утриманні матері. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2013 року на утримання двох дітей було стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн. на місяць. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2013 року за апеляційною скаргою відповідача рішення суду було скасовано та з посиланням на те, що відповідач не працює, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць. Оскільки апеляційна скарга була подана після набуття чинності рішенням суду, то їй було видрано виконавчий лист на підставі рішення суду першої інстанції. Вказаний виконавчий лист, за усною рекомендацію державного виконавця Овідопольського ВДВС, 31.05.2013 року вона відправила поштою до ВДВС Балаклавського району м. Севастополя, тобто за місцем фактичного перебування відповідача. Незважаючи на її подальші письмові звернення до вказаного ВДВС від 05.06.201р., 16.07.2013р., та 09.10.2013р., вона не отримувала будь-яких відомостей про відкриття провадження по справі та про виконання рішення суду. Разом з тим, як вказує позивач, відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина, на даний час, взагалі, ухиляється від їх сплати, у зв`язку з чим, на даний час заборгованість по сплаті аліментів за останні три роки перед зверненням до суду складає 36000 грн. (розрахунок: 1000х12 місяцівх3 роки). При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня застосовується починаючи з першого місяця з квітня 2013 року (аліменти стягнуто починаючи з 25 березня 2013 року) та закінчуючи березнем 2018 року (на час звернення до суду). Оскільки розмір аліментів та заборгованість за кожен місяць є однаковим, то пеня за кожен день прострочення є однаковою величиною (1000х1%=10грн.). Тому пеня за період з включно з квітня 2013 року по включно березень 2018 року складає 22630 грн. (а.с. 5). Також позивач зазначає, що згідно довідки ТОВ «ОВАСАК», що надає медичні стоматологічні послуги, у доньки [PERSON] , 2005 р.н., діагностовано прогеніческий, перехресний прикус, ускладнений глибоким прикусом, дистонія 13 зуба, ротація 12 зуба. У зв`язку з хворобою потребує лікування вартість якого складає 23000грн. Вона працює в якості бухгалтера військової частини і її місячний заробітко складає 7078грн., що не дозволяє їй самостійно сплатити необхідні витрати на лікування доньки. Отже з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина необхідних витрат, що складає 12500грн. Застосований за рішенням апеляційного суду спосіб стягнення аліментів та їх розмір 1000грн. на двох дітей, явно не відповідає потребам на утримання дітей. Тому просить суд Змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. З урахуванням викладеного, оскільки донька потребує додаткових витрат на лікування, а також те, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів та зміну способу стягнення аліментів. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач\~в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов не визнає, з обставинами викладеними у позовній заяві не згодний та надав суду для підтвердження відсутності заборгованості по аліментам та пені, копії чеків за останні чотири роки. (а.с. 52-60). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу, вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.10.2013 року шлюб між ними був розірваний, місце проживання дітей визначено із матір`ю. Діти проживають та перебувають на утриманні матері. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2013 року на утримання двох дітей було стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн. на місяць. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2013 року за апеляційною скаргою відповідача рішення суду було скасовано та з посиланням на те, що відповідач не працює, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць. Згідно положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою. Частина перша статті 18 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост.141Сімейного кодексу України\~мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини,незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.\~180, ч. 2 ст.\~181 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3\~ст. 195 СК України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.1\~ст. 196 ЦК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивач вказує, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів за останні три роки перед зверненням до суду складає 36000 грн. (розрахунок: 1000х12 місяцівх3 роки). Відповідачем було надано суду для підтвердження відсутності заборгованості по аліментам та пені, копії чеків за останні чотири роки. Оскільки більшість квитанцій що були надані в дуже поганому сані, а саме: не видно ні дати, ні прізвища, кому або ким були здійснені виплати, суд враховує квитанцію №39/4 на 2000грн., №205/1/5 на 3000грн., 359/9/36 на 3000грн., а також довідку, надану центром поштового зв`язку №6, в якій зазначено, що згідно документів ЦПЗ№6 та інформації АС «Електронний переказ» (підсистема on-line звітності за поштовими переказами) за період з грудня 2017р. по жовтень 2018р. значаться грошові перекази на загальну суму 10000грн. (а.с.90). Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по аліментам в розмірі 15000,00 грн. (36000грн. 21000грн.). Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасну сплату аліментів утримання двох дітей, у розмірі 22630грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1ст. 196\~СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-300цс16, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом\~статті 196 СК України пеня\~нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). У позовній заяві позивачка зробила розрахунок неустойки прострочення сплати аліментів у розмірі 22630 грн. Відповідно до частини першоїст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього кодексу. \~У справі №6-81 цс -13 Верховний Суд України у постанові від 11 вересня 2013 року висловив таку правову позицію: «оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визнавши її загальну суму». \~У справі №6-149 цс-14 Верховний Суд України у постанові від 01 жовтня 2014 року висловив наступну правову позицію: «оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Суд не погоджується з розрахунку здійсненим позивачкою щодо стягнення пені в розмірі 22630 грн. Сума щодо стягнення пені відповідно до розрахунку становить 3650грн. (1000грн.х1%х365дней),тобто з квітня 2017 року по квітень 2018 рік. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 12500грн., суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 185 Сімейного кодексу України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Згідно довідки ТОВ «ОВАСАК», що надає медичні стоматологічні послуги, у доньки [PERSON] , 2005 р.н., діагностовано прогеніческий, перехресний прикус, ускладнений глибоким прикусом, дистонія 13 зуба, ротація 12 зуба. У зв`язку з хворобою потребує лікування: бігеликс, брекет-система на верхню та нижню щелеп. Орієнтована сума лікування складає 23000 грн. На думку суду це не є ознаками тяжкої хронічної хвороби, діагноз якої мав би бути підтверджений висновком ВКК, виписками із історії хвороби дитини, витратами на спеціальний медичний догляд, довідками медичного закладу про вартість медичних послуг. Тому суд, в решті вимог позивачки, які стосувалися понесених нею витрат на медичне обслуговування та лікування дитини, вважає за необхідне відмовити, оскільки такі витрати відповідно до положень\~ст. 185 СК України\~не є додатковими витратами, а є основними витратами\~\~по утриманню дитини, які повинні покриватися за рахунок доходу позивачки. Щодо зміни способу стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно медичного висновку № 907 від 27.09.16 з додатками [PERSON] страждає хронічними захворюваннями: синдром [PERSON] . ВПС стан після пластики підартального ДМЖП (02.10.2012), недостатність аортального клапану І ступеню, блокада правої ніжки [PERSON] ступеню. У зв`язку з захворюванням потребує систематичного лікування та індивідуального догляду матері. Оскільки розмір аліментів на утримання двох дітей, незалежно від інших обставин не може бути меншим ніж 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача, то суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та задоволення часткового позову позивача, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 352,40 грн. Оскільки позивачка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 352,40 грн. Інша частина відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного й

Outcome: partial