Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

17 квітня 2020 року та уточнено 13 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , якому за життя належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі типового договору продажу житлових будинків, посвідченого 26.02.1953 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3325, та у Криворізькому БТІ в реєстрову книгу № 20 стр. 97, запис № 98. За життя дідусь [PERSON] склав заповіт, яким заповів 3/4 частини належного йому будинку позивачу, та 1/4 частину її батьку [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Після смерті дідуся позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, її батько фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований разом з померлим за однією адресою на момент смерті, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки [INFO] помер, частка у спадщині залишилась відкритою. Після смерті батька позивач звернулася до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дідуся та батька було відмовлено, у зв`язку з розбіжностями в юридичній адресі спадкового будинку, а саме: згідно правовстановлюючого документу від 26.02.1953 та реєстраційного свідоцтва, адреса житлового будинку: [ADDRESS] , згідно довідки КП ДОР Криворізького БТІ будинок, який належить [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] . Відсутня довідка про перейменування вулиць, та документи, які підтверджують родинні стосунки померлих батька і сина [PERSON] та [PERSON] , через втрату свідоцтва про народження. Встановлення факт родинних відносин між померлими дідом та батьком позивачу необхідно для прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Тімуш К.О. у судове засідання не з`явилася, надала відзив на позов, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження родинних відносин померлих спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . Просить суд відмовити позивачу у позові. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 13.09.1985 Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 3501 (а.с.11), який заповітом від 15.08.1983 заповів належний йому житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку «А», загальною площею 75, 1 кв.м, житловою площею 31,5 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», погріб «Д», паркан № 1, ворота № 2, [PERSON] в розмірі 3/4 частини, та [PERSON] - 1/4 частину (а.с.20-23, 50). Згідно довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізького бюро технічної інвентаризації» від 24.10.2019, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстровій книзі № 20, сторінка 97, запис 98 на ім`я [PERSON] , на підставі типового договору продажу житлових будинків, посвідченого 26.02.1953 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3325 (а.с.12). Вулицю Погранічна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу було перейменовано на вул. Кобилянського, що підтверджується протоколом виконкому Криворізької міської ради депутатів трудящихся від 31.08.1951 (а.с.64-68). На день смерті [PERSON] , разом з померлим за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , що встановлено довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 23.10.2019 та свідоцтвом про смерть виданого 28.07.1983, Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу (а.с.11, 54). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 06.03.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 301 (а.с.9). Спірні правовідносини виникли до 2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому в силу п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та положень п. постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, ЦК УРСР 1963 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав з померлим за однією адресою, та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Оскільки факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] для позивача має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав, зокрема, оформлення спадщини, суд враховуючи фактичні дані, які логічно пов`язані наявними обставинами справи, а також відсутності в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження [PERSON] , вважає можливим встановити вказаний факт. [PERSON] являвся батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). Постановою Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 13.12.2019, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] у [PERSON] , у зв`язку з наявністю розбіжностей в юридичній адресі спадкового будинку, в договорі адреса зазначена [ADDRESS] , згідно довідки КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» адреса житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, у [PERSON] відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки померлих між собою (а.с.8). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1258, 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, та зважаючи на те, що позивач як спадкоємець за законом першої черги позбавлена права отримати спадщину, суд вважає вимоги позивача правомірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved