Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

17 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] , а також встановлення факту належності йому заповіту складеного [PERSON] на ім`я [PERSON] . На підтвердження заявлених вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла [PERSON] - його мати, яка 25 червня 1999 року склала заповіт в якому належну їй квартиру [ADDRESS] заповідала в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт був посвічений Першою миргородською державною нотаріальною конторою. При складанні заповіту матері не було відомо, що при отриманні позивачем паспорта громадянина України 08 жовтня 1996 року було невірно здійснено переклад прізвища на українську мову та зазначено « [PERSON] », при цьому російською мовою прізвище зазначено у свідоцтві про народження « [PERSON] ». Після смерті матері при звернені до нотаріальної контри, для оформлення спадщини йому було відмовлено по тій причини, що його прізвище вказане у паспорті не відповідає прізвищу вказаному в заповіті, а також тому, що через розбіжності у написанні прізвищ в паспорті та свідоцтві про народження його родинний зв`язок з померлою матір`ю не підтверджується, а можливість внесення змін до заповіту втрачена у зв`язку зі смертю заповідача. В зв`язку з цим свідоцтво про право на спадщину було видано 25 грудня 2007 року державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори лише [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . На іншу Ѕ частину квартири свідоцтво про право на спадщину не видане і на даний час право власності на вказану квартиру зареєстроване за [PERSON] - Ѕ частина і за [PERSON] - Ѕ частина. [PERSON] є дочкою [PERSON] та його рідною сестрою. [INFO] [PERSON] померла, але у зв`язку з тим, що при реєстрації нею шлюбів та змінами в зв`язку з цим прізвища було допущені помилки у написанні її прізвища на даний час їхні родинні стосунки документально не підтверджуються, що перешкоджає йому реалізувати своє право на отримання спадщини після померлої сестри, як спадкоємця другої черги, а тому [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.23). Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 57-58). Представник позивача [PERSON] , адвокат Сидоренко Ю.В., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.60) в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві також просив не стягнувати з відповідача судовий збір на користь позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). За свого життя остання 25 червня 1999 року склала заповіт, яким належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З метою оформлення спадщини [PERSON] та [PERSON] звернулися з відповідними заявами до Першої миргородської державної нотаріальної контори. В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). Згідно копії акту про шлюб № 3 складеного 05 січня 1969 року [PERSON] , [INFO] одружилася з [PERSON] , [INFO] і змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.55). Згідно копії запису акта про укладення шлюбу складеного 14 вересня 1982 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , [INFO] і змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.54). На підставі наданих документів 25 грудня 2007 року державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори Снятовській Світлані Михайлівні було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с.46). В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В паспорті громадянина України виданого 08.10.1996 року Орджонікідзевським РВХМУУМВС України в Харківській області прізвище ім`я по батькові позивача зазначено як « [PERSON] », [INFO] (а.с.9). При зверненні до нотаріуса, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища родинний зв`язок з померлою матір`ю документально не підтверджується. Прізвище спадкодивиці в заповіті і в свідоцтві про народження позивача вказане як « [PERSON] », а прізвище позивача в свідоцтві про народження вказане як « [PERSON] », в заповіті « [PERSON] », а в паспорті громадянина України « [PERSON] ». Суд вважає, що сукупність досліджених під час розгляду даної справи доказів, свідчить про доведеність факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю позивача [PERSON] , а також, що [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] є рідним братом та сестрою, так як розбіжність у зазначенні прізвища виникла внаслідок помилки при видачі паспорта громадянина України позивачу у перекладу прізвища з російської мови на українську. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом в якому помилково зазначено його прізвище як « [PERSON] » а не « [PERSON] » вчасно подав заяву про прийняття спадщини, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] заповіту складеного 25.06.1999 [PERSON] на ім`я [PERSON] , що був посвідчений державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Смага Л.М. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2-1507. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає за необхідне встановити відповідні факти. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві, а представник позивача в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляли, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved