Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про захист честі, гідності та ділової репутації. В заяві позивач вказувала, що 05.05.2014 року, [PERSON] направила на адресу Начальника Головного управління юстиції у Миколаївській області скаргу, в якій зазначила наступне: У березні 2014 року я звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення доручення. Але в той же час вона повідомила моєму колишньому чоловікові - [PERSON] про існування рішення про поділ майна. Вважаю, що нотаріус [PERSON] порушила основне правило Закону України «Про нотаріат» суття 8, нотаріальна таємниця. Нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Особи винні в порушенні нотаріальної таємниці, несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Вважаю, що вона не може бути в лавах нотаріату. Раніше [PERSON] знаходилась в близьких стосунках з моїм колишнім чоловіком [PERSON] Така людина не може працювати в подальшому на посаді приватного нотаріуса. Прошу скасувати нотаріальну ліцензію видану на ім'я [PERSON] та звільнити її з посади приватного нотаріуса, розташованої за адресою: [ADDRESS]». Викладена інформація у скарзі є недостовірною, оскільки відповідач з березня 2014 року перебуває за кордоном, ніяких зв'язків з [PERSON] вона (позивач) не має. Крім того відповідач взагалі не зверталась до неї (позивача) як до нотаріуса, що підтверджується проведеною перевіркою Головним управлінням юстиції у Миколаївській області у травні 2014 року. Посилаючись на недостовірність інформації викладеної у скарзі, яка ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію, просила визнати недостовірною інформацію поширену [PERSON] у скарзі за вх. С-390/9 від 05.05.2014 року до Головного управління юстиції у Миколаївській області, зобов'язати відповідача спростувати інформацію викладену у скарзі, шляхом направлення листа до Головного управління юстиції у Миколаївській області. Ухвалою суду від 10.12.2014 року позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання відповідача спростувати інформацію викладену у скарзі, шляхом направлення листа до Головного управління юстиції у Миколаївській області, залишені без розгляду. В процесі розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформацію поширену [PERSON] у скарзі за вх. С-390/9 від 05.05.2014 року до Головного управління юстиції у Миколаївській області підтримали, та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи учасників процесу, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. 05.05.2014 року за вх. С-390/9 [PERSON] направила на ім'я Начальника Головного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] скаргу, слідуючого змісту: « У березні 2014 року я звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення доручення. Але в той же час вона повідомила моєму колишньому чоловікові - [PERSON] про існування рішення про поділ майна. Вважаю, що нотаріус [PERSON] порушила основне правило Закону України «Про нотаріат» суття 8, нотаріальна таємниця. Нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Особи винні в порушенні нотаріальної таємниці, несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Вважаю, що вона не може бути в лавах нотаріату. Раніше [PERSON] знаходилась в близьких стосунках з моїм колишнім чоловіком [PERSON] Така людина не може працювати в подальшому на посаді приватного нотаріуса. Прошу скасувати нотаріальну ліцензію видану на ім'я [PERSON] та звільнити її з посади приватного нотаріуса, розташованої за адресою: [ADDRESS]». По вказаній скарзі відповідача, начальником Головного управління юстиції у Миколаївській області була проведена перевірка, та було встановлено, що в справах заведених приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, [PERSON], які передбачені Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010р №3253/5 зі змінами, вчинення будь-яких нотаріальних дій на ім'я [PERSON] або гр.[PERSON] не виявлено. Окрім того, в журналі обліку особистого прийму громадян відсутні записи щодо звернення [PERSON] до вказаного нотаріуса, тому відсутні факти, які свідчать про можливе порушення вимог ст. 8 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р зі змінами, приватним нотаріусом [PERSON] По результатам перевірки листом від 23.05.2014 року на ім'я [PERSON] була направлена відповідь на скаргу С-390/9. Крім того, Головним управлінням юстиції у Миколаївській області за участю представника заступника голови відділення Нотаріальної палати України в Миколаївській області, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] проведено оперативну нараду, з питанні викладених у скарзі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р, зі змінами, підстави для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] відсутні ( лист від 04.06.2014 р). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначав, що ніяких відношень з нотаріусом [PERSON] не має. Ніякої інформації від [PERSON] не отримував. Згідно ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Згідно роз'яснень викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 28.09.1990 року « Про практику застосування судами законодавства яка регулірує захист честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій», під розповсюдженням відомостей, які не відповідають дійсності та порочать честь , гідність, ділову репутацію, слід зрозуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення у характеристиках, листах, повідомлення у публічних виступах, а також у іншої формі невизначеному колу осіб або хоча б одному. Відповідно до роз'яснення зазначеного Пленуму Верховного Суду, суди повинні з'ясовувати, чи поширені відомості, про спростування який пред'явлений позов, чи порочать вони честь, гідність, ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності. Відповідно зі ст..47 Закону України «Про інформацію» відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні зокрема у поширенні недостовірної інформації, яка ганьбить честь, гідність і ділову репутацію особи. Суд вважає доведеним, що відповідач умисно принизила честь і гідність позивача, її ділову репутацію, висловивши свою суб'єктивну думку відносно позивача у скарзі від 05.05.2014 року. Суд вважає, що відповідач, висловивши свою суб'єктивну думку відносно позивача у скарзі, порушила цим самим особисті немайнові права позивача. Згідно ч.1,3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладена відповідачем інформація у скарзі стосовно [PERSON] порочить гідність, честь та ділову репутацію позивача та порушує її особисті немайнові права. Вказані немайнові права позивача підлягають захисту за судовим рішенням.

Outcome: approved