Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

19.12.2014 року позивач ПАТ АБ «Порто-Франко» звернулося до суду із позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 80 352,74 дол. США. При цьому, позивач посилається на те, що 12.09.2005 року між АБ «Порто-Франко» /колишня назва АКБ «Порто-Франко» / і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1147-1-05. Відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 1 800,00 доларів США на строк з 12.09.2005 року до 10.03.2006 року зі сплатою 18% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використовувати на повернути Банку кредит, виплатити відсотки, комісії у відповідності до умов договору та тарифам Банку. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, 11.09.2005 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 12-09-2005/7, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед Банком в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника. Однак, позичальником умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що підтримує заявлені вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не з'явились, повідомлялись належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між АКБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1147-1-05 /а.с. 7-10/. Відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 1 800,00 доларів США на строк з 12.09.2005 року до 10.03.2006 року зі сплатою 18% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використовувати на повернути Банку кредит, виплатити відсотки, комісії у відповідності до умов договору та тарифам Банку. 12.09.2005 року в забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, між АКБ «Порто-Франко» та [PERSON] було укладено договір поруки № 12-09-2005/7, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед Банком в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника /а.с. 11-12/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів позичальнику. Однак, боржник [PERSON] не виконав зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 10.12.2014 року, заборгованість за кредитним договором № 1147/1-05 від 12.09.2005 року складає 80 352,74 доларів США, з яких: загальна заборгованість за кредитом - 1 799,13 дол. США; загальна заборгованість за відсотками - 2 834,73 дол. США; штрафні санкції за неналежне виконання кредитних зобов'язань: 75 622,16 дол. США /а.с. 6/. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ АБ «Порто-Франко» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved