Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

17 листопада 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно договору купівлі-продажу від 26.12.2003 р., посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-3201, та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.01.2004 року вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , крім неї, зареєстрований її син - [PERSON] , який фактично не проживає за вказаною адресою з 24.02.2014 року. Через реєстрацію відповідача в квартирі виникають перешкоди в користуванні житловою площею, а саме проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але оплата за них нараховується. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.12.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2003 р., посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-3201 (а.с.4) та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 22.01.2004 р. (а.с.5), квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . З довідки Криворізької об`єднаної довідково-інформаційної служби №13 від 04.11.2020 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), згідно акту ТОВ «УЮТ 2011» від 02.11.2019 р. відповідач з червня 2014 року фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.7). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлені законом строки та не приймає участі в утриманні житла, позивач просить усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття його з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відсутність відповідача [PERSON] , у спірній квартирі понад встановлені строки підтверджується актом ТОВ «УЮТ 2011». Та обставина, що відповідач зареєстрований у квартирі позивачки, порушує її права як власниці квартири, а саме: позивачка, не отримуючи ніяких доходів відповідача, оплачує за нього комунальні послуги. Крім того, вона не має можливості розпорядитися майном, яке їй належить. Відповідач є членом сім`ї власниці квартири - сином, але він з червня 2014 року не проживає у квартирі без поважних причин, тобто, відповідно до ст. 405 ЦК України, він втратив право на користування цим житлом, тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Суд враховує, що відповідач позов визнав повністю, просить його задовольнити, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved