Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, посилаючись на те, що 17.07.2016 року в м. Луганську від серцевої недостатності помер її батько [PERSON], [INFO]. 26.07.2016 р. Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки [PERSON] видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 1141. Однак, пізніше заявниці стало відомо, що вказане свідоцтво про смерть батька не є дійсним на території України та дані про смерть батька громадянина України не внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Заявниця вказує, що 10.08.2016 р. звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову про проведення державної реєстрації смерті батька, однак отримала відмову, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. У звязку з вищевикладеним заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого батька [PERSON],\~ що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській областів судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без присутності представника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській областіта зазначив, що не має заперечень щодо встановлення судом факту смерті фізичної особи. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЕД № 387174, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 21.12.1991 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що 21.12.1991 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 2086, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Камянобрідським відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 17 від 27.01.1998 р. (а.с. 17). 07.11.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Кам'янобрідського районного управління юстиції м. Луганська 07.11.2003 р. зроблено актовий запис № 171, та після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 127081 (а.с. 17а). 17.07.2016 року [PERSON], [INFO], помер у м. Луганськ від хронічної серцевої недостатності, дифузний кардіосклероз і факт його смерті відображено в наданому заявником медичному свідоцтві про смерть № 191 форми № 106/У, виданого 18.07.2016 року Державним закладом Луганською міською поліклінікою № 9 ЛНР (а.с. 14). Ці обставини щодо смерті та поховання [PERSON]\~підтверджуються\~ фототаблицею про місце поховання з зазначенням прізвища, імя та по-батькові [PERSON], з зазначенням на могилі дати його народження та дати смерті, які повністю відповідають документам, що посвідчують його особу (а.с. 6, 7). Тобто, відомості про смерть [PERSON] в м. Луганськ Луганської області, викладені у лікарському свідоцтві про смерть № 191 форми № 106/У від 18.07.2016 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України\~встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до\~Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»,\~постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та\~постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Луганськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10.08.2016 року [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 18). Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що лікарське свідоцтво про смерть № 191 форми № 106/У від 18.07.2016 року, яке видане Державним закладом Луганською міською поліклінікою № 9 ЛНР про смерть [PERSON], який помер 17.07.2016 року в м. Луганськ Луганської області на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Але факт смерті [PERSON] саме 17.07.2016 року в м. Луганськ Луганської області, та його поховання там же, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її батька [PERSON], померлого 17.07.2016 року у м. Луганськ Луганської області. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8\~ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved