Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

19.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визначити частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , за нею - [PERSON] 99/100 частини майна, за [PERSON] 1/100 частину майна. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно договору купівлі-продажу № 171/12, оформленого Товарною Біржею «Імперіал» 15.12.2000 року вона та [PERSON] купили належну [PERSON] та [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована у Миколаївському МБТІ за № 17277 від 20.03.2001 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2018 року у справі № 487/6170/18 вказаний біржовий договір було визнано дійсним. На даний час вона має намір розпорядитися своїм майном, але у вказаному договорі не визначені частки співвласників. Відповідач на момент укладення договору купівлі-продажу не працював, жодних особистих доходів не мав, був включений до договору за її бажанням як син, тому вважає, що її частка є значно більшою. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Біцюка А.В. від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. від 21.05.2019 р. прийнято дану цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.07.2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове зсідання не з`явились, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином надали до суду заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, встановивши всі обставини та відповідні їм правовідносини сторін, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову враховуючи наступне. Відповідно до договору №171/12 купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2000 року, посвідченого Товарною Біржею «Імперіал» Студенникова та [PERSON] купили належну [PERSON] та [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована у Миколаївському МБТІ за № 17277 від 20.03.2001 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2018 року у справі № 487/6170/18 договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований 15.12.2000 року на Товарній Біржі «Імперіал» за № 171/12, визнано дійсним. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями ч. 3 цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. В матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної власності задовольнити.

Outcome: approved