Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

18 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до [PERSON] сільської ради в якому просив визнати за ним після смерті 26 лютого 2007 року [PERSON], в порядку спадкування за законом право на земельну частку (паю) площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Перемога», розташованої на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мав відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №021967 [PERSON]. Обґрунтовуючи позов послалася на те, що 26 лютого 2007 року в с. Попівка Миргородського району за місцем свого проживання помер його дід [PERSON]. Після смерті діда відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай ) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території [PERSON] сільської ради згідно сертифікату серії ПЛ № 021967. Дану спадщину він прийняв, з огляду на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на день його смерті. Будь - яких інших спадкоємців немає. Родинні відносини з дідом підтверджуються, свідоцтвами про народження. Органом місцевого самоврядування, по останньому місцю проживання діда вищевказана спадщина у порядку ст.. 1277 ЦК України відумерлою не визнавалась. Коли він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), йому в цьому постановою було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку частку (пай). Ухвалою судді від 24.09.2018 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.11.2018 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішення справи покладався на розсуд суду (а.с.62). Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в підготовче засідання не зявився, в раніше направлених на адресу суду поясненнях, просив розглядати справу без участі представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду, та пояснив, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не розпоряджається землями, які знаходяться у приватній та колективній власності (а.с.29-30). Заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 26 лютого 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 061611 (а.с.11). На момент смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради згідно сертифікату серії ПЛ № 021967, що підтверджується: довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №459/112/18 від 14.02.2018 року, де зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» розташований на території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON] (серія ПЛ №021967 зареєстрований за №71 від 0409.2000 року) вказаний сертифікат був виданий; викопіюванням із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Перемога» на території [PERSON] сільської ради з визначенням земельної ділянки; довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №640/112/18 від 26.02.2018 року про оцінку земельної ділянки (а.с. 10,12,13). Позивач [PERSON], на момент смерті 26 лютого 2007 року [PERSON], [INFO], був з ним зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 23.07.2018 (а.с. 15). [PERSON] є внуком померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та батька позивача серії ІІ-КЕ №375466 та серії ЯЦ №639753 відповідно (а.с. 6,14). Відповідно до довідки Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №459/112/18 від 14.02.2018 року, зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» розташований на території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON] (серія ПЛ №021967 зареєстрований за №71 від 0409.2000 року) вказаний сертифікат був виданий (а.с. 10). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя померлого. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] від 09.08.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після померлого 26 лютого 2007 року [PERSON], в звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності (а.с. 16). Згідно розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя померлого. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» відсутній, тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 26.02.2007 року, що складається з права на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Миргородського району площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, право на яке мав [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» серії ПЛ № 021967, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved