Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

18 серпня 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19 січня 2011 року. Зазначає, що в цьому будинку проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28 жовтня 2011 року на підставі судового рішення шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу, яке зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського РУЮ Чернівецької області. Вказує на те, що відносини [PERSON] з відповідачем [PERSON] після розлучення стали напруженими та ворожими. А після того, як 19 січня 2011 року рішенням апеляційного суду Чернівецької області власний житловий будинок, який був власністю [PERSON], розподілено між позивачем з відповідачем, у його матері нормального життя взагалі не стало. Відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з липня 1988 року з дня одруження, а їхні діти [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) 1989 р.н., [PERSON],1993 р.н. - з дня народження. Після його одруження з відповідачкою його мати [PERSON] перейшла жити у літню кухню, у якій проживає по даний час, а він з дружиною, тобто з [PERSON] з дозволу мами - стали проживати в житловому будинку. Вказує на те, що у них із матір'ю після їх одруження з [PERSON] були ключі від житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, а після того як вони із відповідачкою розірвали шлюб з вини [PERSON] вони позбавлені права вільного доступу до хати, підвалу, та інших споруд, не мають можливості вільно без перешкод користуватися своїм майном. Починаючи з січня 2011 року після того як майно було визнано приватною спільною сумісною власністю та після розлучення відповідачка всупереч положень статті 319 ЦК України, умисно перешкоджає їм вільно користуватись приватною спільною сумісною власністю, позивачі позбавлені права вільно розпоряджатись цією приватною спільною сумісною власністю та проживати у житловому будинку. Вказує на те, що відповідач [PERSON] свідомо, проти їхньої волі та без відома замінила врізані замки на вхідних дверях будинку та підвалу, сараїв і не надає їм можливості вільно користуватись майном. Також вона перешкоджає позивачам вільно увійти в житловий будинок, взяти особисті речі, користуватися житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. На думку відповідача, вона не перешкоджає в вільному користуванні будинком чоловіку, шо було нею заявлено представникам правоохоронних органів. Проте ключі від будинку та підвалу, сараїв не передає, чим перешкоджає у вільному користуванні даними спорудами. Тому позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які чинить їм відповідач [PERSON]. Позивач [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву позивачів, просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнала, вважає що не перешкоджає позивачам користуватися вищевказаним житловим будинком та належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Представник відповідача - [PERSON] підтримав думку відповідачки [PERSON], просив відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не бачила як [PERSON] передавала [PERSON] та [PERSON] ключі від житлового будинку, однак вказала, що ключі від житлового будинку [PERSON] постійно залишає в одному й тому ж самому місці під шифером і [PERSON] про це знає. Також вона пояснила, що підвал в них постійно з відчиненими дверима, однак через те, що в селі постійно виникають крадіжки, тому [PERSON] закриває підвал на ключ. Також зі слів [PERSON] вона чула що [PERSON] та [PERSON] хотіли отримати ключі, на що [PERSON] дала би позивачам ці ключі, якби вони закривали підвал. Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 66 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Судом встановлено, що зідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19 січня 2011 року сторонам належить на праві приватної спільної сумісної власності житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться [ADDRESS] Витягом про державну реєстрацію прав № 29202894, підтверджується той факт, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] та [PERSON] та відповідачу [PERSON], а також їхній доньці [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19 січня 2011 року (а.с.8). Із довідки 982 від 24.07.2014 року, виданої виконкомом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачачається, що в будинку за вищевказаною адресою проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що (а.с.10). Однак з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про розірвання шлюбу, яке зареєстроване та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського РУЮ Чернівецької області 10.01.2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Як встановлено судом відносини позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу стали напруженими та ворожими. Так, відповідачка починаючи з січня 2011 року умисно перешкоджає позивачам вільно користуватись приватною спільною сумісною власністю, а саме житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS], на що позивачі позбавлені права вільно розпоряджатись цією приватною спільною сумісною власністю та проживати у житловому будинку. Як вбачається з матеріалів справи та було підтверджено в судовому засіданні показами позивачів [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] замінила врізані замки на вхідних дверях будинку та підвалу, сараїв і не надає їм можливості вільно користуватись майном, що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, який був складений Зарожанським сільським головою 25.07.2014 року (а.с.11)., чим саме здійснює позивачам перешкоди у користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Також, як встановлено судом відповідач [PERSON] зважаючи на порушення прав і законних інтересів позивачів, перешкоджає їм вільно увійти в житловий будинок, взяти особисті речі, користуватися господарськими будівлями та спорудами, що і було стверджено в судовому засіданні показами самих позивачів [PERSON] та [PERSON] Крім того, той факт, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні вищевказаним будинком, а саме не дає йому ключів від дверей будинку та інших належних до нього господарських будівель та споруд підтверджений також висновком Хотинського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 21.07.2014 року по заяві позивача [PERSON] (а.с.23-24). У відповідності до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже в судовому засіданні позивачами доведено, що відповідач [PERSON] перешкоджає здійснювати право користування та розпорядження належними їм на праві приватної спільної сумісної власності та постійно чинить їм перешкоди в користуванні цією власністю. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є обґрунтовані, доведені в судовому засіданні та такі, що підлягають задоволенню. Крім того відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved