Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

19.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить виселити [PERSON] з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житла. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку за вищевказаною адресою. У цьому будинку зареєстровані вона та її колишній чоловік [PERSON] , який постійно вчиняє сварки, нецензурно висловлюється на її адресу. Вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу протиправних дій [PERSON] стосовно неї. 22.08.2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. У 2018 році справу про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за повторне вчинення насильства в сім`ї було закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення. [PERSON] вчинив стосовно неї злочин, передбачений ст. 125 КК України завдав їй легкі тілесні ушкодження, за що був засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.08.2018 року з призначенням покарання у виді штрафу. Під час розгляду зазначеного кримінального провадження було встановлено, що у [PERSON] є хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Внаслідок протиправних, злочинних дій [PERSON] , остерігаючись за своє життя, вона була вимушена залишити своє житло й піти жити до своєї сестри, забравши тільки документи і речі першої необхідності. На її прохання переїхати проживати в інше житло відповідач категорично відмовляє. Відповідач чинить їй перешкоди у вільному користуванні належним їй житловим будинком, у володінні і розпорядженні належним їй майном, яке є у будинку. Він змінив замки у будинку, тому вона не може увійти до нього. Участі в утриманні та ремонті будинку, оплаті комунальних послуг відповідач не бере, у зв`язку з чим вона несе матеріальні витрати. Своїми діями відповідач порушує її право на спокійне життя, завдає їй моральних страждань. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, не зазначивши обставин, якими обґрунтовуються заперечення, і не надавши доказів на підтвердження таких обставин. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.12.1985 року (а.с. 9). У житловому будинку за вказаною адресою зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що вбачається з копії домової книги для прописки громадян та відповіді Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 27.03.2019 року на запит суду (а.с. 10, 11, 24). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.09.1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.08.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення 22.07.2017 року насильства в сім`ї психологічного характеру стосовно [PERSON] , накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин (а.с. 13). У серпні 2017 року [PERSON] зверталась до суду із позовом про виселення [PERSON] з належного їй житлового будинку без надання іншого житла та про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.11.2017 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено (а.с. 36, 37). 28.03.2018 року Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області було складено стосовно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за вчинення 28.03.2018 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 19, 20). Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.08.2018 року, що набрав законної сили 11.09.2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. Цим вироком [PERSON] засуджено за умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с. 21). Згідно відповіді Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 07.05.2019 року на запит адвоката, [PERSON] 18.12.2018 року та 22.12.2018 року зверталась до відділу поліції із заявами про вчинення [PERSON] сімейних сварок. Стосовно [PERSON] за фактом вчинення насильства в сім`ї було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 39). З акту обстеження від 02.05.2019 року, складеного заступником Савинського селищного голови Цілюрик С [PERSON] у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з липня 2017 року проживає у сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до власного житла по [ADDRESS] не має, оскільки їй у цьому чинить перешкоди [PERSON] (а.с. 38). У доданих до акту обстеження поясненнях сусіди [PERSON] і [PERSON] зазначили, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто вчиняє сварки із [PERSON] , нецензурно висловлюється, ображає її, виганяє з дому, ховає від неї ключі від будинку. [PERSON] страждає від його поведінки, неодноразово тікала від нього у нічний час (а.с. 41). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по [ADDRESS] . У [PERSON] з [PERSON] близько року розлагодилися стосунки, вона часто тікала з дому, часто ходила плакала. Взимку 2018 року [PERSON] прибігла до неї, плакала, говорила, що [PERSON] ображав її, переночувала у неї. З осені 2018 року [PERSON] не живе вдома, живе у своєї сестри. Свідок [PERSON] пояснив, що він є зятем позивача, чоловіком її сестри. З грудня 2018 року [PERSON] живе у них. Свідок [PERSON] пояснив, що протягом двох останніх років [PERSON] проживає у своєї сестри. Відповідно до\~статті\~41\~Конституції України\~кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Згідно ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача, проживає у належній позивачу частині житлового будинку та чинить позивачу [PERSON] перешкоди у здійсненні нею права користування своїм майном. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї стосовно [PERSON] , а також до кримінальної відповідальності за заподіяння [PERSON] легких тілесних ушкоджень. На даний час свою поведінку не змінив. Внаслідок його протиправної поведінки [PERSON] не має можливості проживати із ним в одному будинку. Зазначене є підставою на вимогу власника житла [PERSON] для виселення відповідача з житлового будинку без надання іншого житла. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України зазначені судові витрати присуджуються з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.116 ЖК Української РСР,

Outcome: approved