Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

18.09.2020 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі по тексту - КП «Жилкомсервіс», позивач) звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), в якому просив: 1) стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.01.2014 по 01.10.2020 у сумі 12760 грн. 26 коп.; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що за даними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220915483 від 19.08.2020 [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , право власності на це житлове приміщення у відповідача виникло з 23.12.2013. Між КП «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 № 95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках, що передбачено ч. 2 ст. 633 Цивільного кодексу України. Представник позивача вказав, що відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість за період з 01.01.2014 по 01.10.2020 у сумі 12760 грн. 26 коп., у зв`язку з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2020 цивільну справу № 641/7179/20 за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, передано за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. 24.02.2021 справа № 641/7179/20 надійшла до Богодухівського районного суду Харківської області та за результатами автоматизованого розподілу була передана в провадження судді Сеник О.С. та ухвалою від 25.02.2021 відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у надісланій до суду письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Зазначив, що жодного договору із КП «Жилкомсервіс» на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території він не укладав, а відтак, у цивільно-правових відносинах із КП «Жилкомсервіс» він не перебуває. Дія публічного договору про надання послуг від 28.11.2006, копію якого надано позивачем до матеріалів справи, закінчилась 01.01.2013, тобто, до моменту купівлі ним квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, вказані послуги Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» мешканцям вказаного будинку фактично не надаються. Крім того, пояснив, що заборгованість в сумі 12760,26 грн. нарахована не на нього, а на колишнього власника - [PERSON] , крім того, за змістом наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості обчислена невірно. Відзиву на позов не подав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. 28.11.2006 між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та споживачами послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - власниками (орендарями) квартирн, інших житлових та/або нежитдових приміщень, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода». В подальшому до вказаного договору було внесено зміни в 2007 і 2009 роках. Пунктом 1 договору визначено, що предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Невід`ємною частиною даного договору є рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 318 від 11.05.2018 скориговано тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності з 23.12.2013 належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2014 по 07.09.2020 за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій склалася заборгованість у розмірі 12760,26 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. За визначенням п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-кормунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 2 статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року випуск № 95/1. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із наведеними вище нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до пп. 1 п. 13 Публічного договору від 28.11.2006 № 95/1 споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені законом строки. Згідно з п. 7 Публічного договору від 28.11.2006 № 95/1 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. Разом з тим, як вбачається з довідки про нарахування та оплату житлово-комуналдьних послуг за адресою : [ADDRESS] , власником даної квартири, яким з 23.12.2013 є [PERSON] , оплата послуг з утримання будинків, споруд та прибуднкових території вносилась нерегулярно та не в тому розмірі, який було нараховано виконавцем послуги. З приводу доводів відповідача про відсутність між ним та КП «Жилкомсервіс» будь-яких цивільно-правових відносин, оскільки між ним та позивачем жодного договору укладено не було, та як наслідок - про відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, суд зазначає наступне. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі,якщо послуги ним отримувались. Такий висновок ґрунтується на нормі ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, згідно з якою цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є: інші юридичні факти, зокрема, фактичне отримання послуг. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, Верховного Суду від 18.03.2019 по справі №210/5796/16-ц, від 25.03.2020 по справі № 211/3347/18, висновки якого є обов`язковими для суду в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд зауважує, що відповідач не відмовився у письмовій формі від послуг КП «Жилкомсервіс», та протягом періоду з 01.01.2014 по 07.09.2020 епізодично сплачував плату за утримання будинку та прибудинкової території, чим підтвердив наявність зобов`язань перед КП «Жилкомсвервіс» з внесення цього платежу за послуги, що надаються цим підприємством. Та обставина, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та фактично проживає в цій квартирі з моменту її купівлі (23.12.2013), підтверджено самим відповідачем у судовому засіданні. З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є споживачем послуг з управління будинків-споруд та прибудинкових територій, на якого поширюються положення Публічного договору № 95/1 від 28.11.2006 та норми рішень виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.1986 № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», а також від 11.05.2018 № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова». Щодо доводів відповідача про те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] КП «Жилкомсервіс» мешканцям будинку фактично не надаються, суд зазначає наступне. Пунктами 5, 6, 9 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею. Разом з тим, відповідачем не надано до суду доказів складання акту-претензії відповідно до вищевказаних норм або доказів відмови від послуг КП «Жилкомсервіс» у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням останнім договірних зобов`язань. Таким чином, позивачем доведено надання відповідних послуг споживачу, при цьому відповідачем не надано жодного доказу ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для його звільнення від оплати послуг. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року посправі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Суд зауважує, що в період, за який заявлено вимоги про стягнення заборгованості (з 01.01.2014 по 07.09.2020) власником квартири [ADDRESS] був саме [PERSON] , а відтак, зазначення позивачем у розрахунку заборгованості прізвища колишнього власника - [PERSON] - не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплати заборгованості за вказаний період. Беручи до уваги, що відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, неналежним чином виконує зобов`язання з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не сплачує заборгованість добровільно, доказів які б спростували протилежне суду не надано, суд приходить до висновку, що виникла заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, з приводу розміру заборгованості суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається зі змісту довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , сальдо на 01.01.2014 становить 3421,28 грн, за період з 01.01.2014 по 07.09.2020 було нараховано до сплати суму по оплаті комунальних послуг в розмірі 15961,34 грн. (в т.ч. за період з січня 2014 року по травень 2017 року - по 140,34 грн. щомісячно, з червня 2017 року по травень 2018 року - по 223,16 грн. щомісячно та з червня 2018 року по вересень 2020 року - по 268,91 грн. щомісячно). Протягом вказаного періоду [PERSON] було внесено платежів на загальну суму 5778,06 грн. Отже, борг [PERSON] перед КП «Жилкомсервіс» складає 10183,28 грн., а не 12760,26 грн., як стверджує позивач. Наявність у колишнього власника - [PERSON] - заборгованості перед КП «Жилкомсервіс» по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3421,28 грн., не є підставою для покладення обов`язку по сплаті цієї суми у [PERSON] . Враховуючи викладене, позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 10183,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн, позовні вимоги задоволено частково, а відтак, з урахуванням розміру задоволених вимог, слід стягнути з [PERSON] на користь КП «Жилкомсервіс» судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 1677,49 грн.

Outcome: partial