Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

17 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що з 20 листопада 2005 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у звязку з чим їй не вистачає коштів для належного його забезпечення. Вказуючи, що домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що зменшує розмір позовних вимог, просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дитину в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] з врахуванням зменшеного їх розміру визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500 гривень щомісячно, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Обовязок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обовязку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 20 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого вони мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, батьком в якому записаний відповідач [PERSON] (а.с. 4). Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає. З довідки про доходи від 03 вересня 2015 року вбачається, що позивач працює на посаді прибиральниці у Будинку дитячої творчості та отримує невисоку заробітну плату (а.с. 6). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, позивач отримує невисоку заробітну плату, якої недостатньо для належного утримання і забезпечення дитини, відповідач є здоровою працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 184, 191 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 487 грн 20 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved