Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

18 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 28 вересня 2016 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 4.1944 га., кадастровий номер 4823980200:02:000:1491, яка розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 939212, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 27 вересня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011047600071. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 939212 втрачено, тому державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, позивач просила про задоволення позову. В підготовче засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. У відповідності до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 244725 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 4.1944 га., кадастровий номер 4823980200:02:000:1491, яка розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, 26 вересня 2016 року, [PERSON] зробила таке розпорядження - усе майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося заповіла позивачу, що підтверджується копією заповіту (а.с. 5), посвідченого секретарем Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 35. Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 60347599 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с. 38). Проте оформити спадщину на земельну ділянку позивач не може, так як оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачено, про що опубліковано оголошення в пресі (а.с. 12), та в зв'язку з чим отримана відмова нотаріуса в оформленні спадщини (а.с. 3). Належність спадкодавцю на праві приватної власності земельної ділянки площею 4.1944 га., кадастровий номер 4823980200:02:000:1491; яка розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується копією акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 939212, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 27 вересня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011047600071 (а.с. 6) та витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4804600952018 від 05 квітня 2018 року (а.с. 7-9). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з 2 відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved