overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

19.08.2019 р. до суду подано дану заяву, в якій заявниця вказала, що 28.05.2008 р. на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації від 07.04.2008 р. № 140 їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 692914 , кадастровий номер 0520882600:01:003:0217 загальною площею 1,6499 га, розташованої на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району у якому по-батькові її записано « [PERSON] », заміст «[PERSON]», що позбавляє права заявниці розпоряджатись власним майном. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 20). Представник Кіблицької сільської ради Гайсинського району до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 21). Доведено, що 28.05.2008 р. на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації від 07.04.2008 р. № 140 [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 692914 , кадастровий номер 0520882600:01:003:0217 загальною площею 1,6499 га, розташованої на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району у якому по-батькові її записано « [PERSON] », заміст «[PERSON]», що позбавляє права заявниці розпоряджатись власним майном.. Дані правовідносини регулюються ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки, [PERSON] , [INFO] належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 692914 , кадастровий номер 0520882600:01:003:0217 загальною площею 1,6499 га, розташованої на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району, у якому по-батькові її записано « [PERSON] », заміст «[PERSON]», що позбавляє права заявницю розпоряджатись власним майном, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

19.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2017 року, Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 376. Ухвалою суду від 20.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 20.09.2019 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що у червні 2017 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають, проте розірвати його через органи ДРАЦС не можуть, так як не спілкуються. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги, неналежне відношення дружини до нього. Все це привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Примирення не можливе, так як кожен з них живе своїм життям. Шлюб існує формально. Представник позивача [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 125 від 09.08.2019 року, в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя і пояснив, що [PERSON] намагався зберегти сім`ю, але відповідачка в червні цього року забрала свої речі і переїхала проживати в м. Кам`янець-Подільський. На даний час проживає з іншим чоловіком і має намір створити нову сімю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності відповідачки [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.06.2017 року. Від шлюбу дітей не мають. У зв`язку із втратою почуття поваги та любові один до одного припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. [PERSON] залишила чоловіка і переїхала в м. Кам`янець-Подільський. Позивач вважає, що сімейні відносини себе вичерпали. Шлюб існує формально. Примирення не можливе, оскільки стали чужими людьми. Кожен з них живе своїм життям. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями представника позивача. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Позивач на стягненні судових витрат з відповідачки не наполягає. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

19.08.2019 року [PERSON] у власних інтересах та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь та на користь малолітньої дитини моральну шкоду в розмірі по 1 726 800,00 грн. кожному, що еквівалентно 60\~000 євро. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що 06.05.2014\~року вона\~одружилася з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , у шлюбі з яким народився син [PERSON] , [INFO] . З 01.11.2011 року Пирятинським РВК Полтавської області [PERSON] призвали на строкову військову службу у Збройні сили України. Військову службу він проходив на посаді механіка-водія зенітних установок 1121-го окремого навчального зенітного ракетно-артилерійського полку 169-го навчального центру Сухопутних військ ЗСУ (в/ч [NUMBER] ,смт. Десна Козелецького району Чернігівської області). З 2012 року [PERSON] пішов на службу за контрактом на посаду механіка-водія-електрика 30-ї ОМБ Сухопутних військ ЗСУ (в/ч [NUMBER] , м. Новоград-Волинський Житомирської області). З 17.07.2014 року механік-водій-електрик відділення управління командира батареї взводу управління 2-го гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону солдат [PERSON] був направлений у службове відрядження з метою виконання службових завдань до складу сил та засобів сектора Д, а саме в с. Степанівка Шахтарського району Донецької області. 11.08.2014 року в районі с. Степанівка Шахтарського району Донецької області під час артилерійського обстрілу з боку збройних формувань окупаційної адміністрації РФ в укриття, де переховувався [PERSON] та його військові побратими, влучив артилерійський снаряд. Після обстрілу було організовано гасіння пожежі та евакуацію особового складу. Що знаходився в укритті. Тіло [PERSON] та його товаришів, солдатів військової служби за призивом, [PERSON] , та [PERSON] , було знайдено без ознак життя. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2019 року у справі № 285/2900/18 встановлено факт загибелі [PERSON] внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Внаслідок втрати чоловіка та батька малолітньої дитини вона відчуває безперервні, невгамовні душевні болі та страждання, втратила душевний спокій, постійно відчуває незахищеність та розчарування, дитина залишилася без батька, ніколи не матиме можливості відчути необхідної для повноцінного розвитку батьківської любові та уваги. Вважає, що розмір моральної шкоди встановлений з урахуванням характеру і обсягу завданих моральних страждань та з урахуванням практики Європейського суду з аналогічних питань, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання учасники справи не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в заяві просила задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

19.08.2019 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що останній 17.08.2019 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря-психіатра Виноградівської ЦРЛ, у зв`язку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник обласної психіатричної лікарні Попович-Бурчо В. І.в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 17.08.2019 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на параноїдну шизофренію, епізотичний перебіг, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та не потрібно його госпіталізувати. Прокурор Сита Ю. Ю. вважав заяву підставною, проти її задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 1847 від 19.08.2019 року, копію направлення лікаря-психіатра, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізотичний перебіг, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовився лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надав усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування його можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо йому не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду його здоров`ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

19.08.2019\~року заявник\~ [PERSON] звернулася\~до Краматорського\~міського суду\~з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву обґрунтувала тим, що у [INFO] помер її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Так, під час видачі Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області паспорта заявниці у 1998 році її прізвище було переведене з російської на українську мову як « [PERSON] ». Її сину також був виданий паспорт у 1997 році Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області та прізвище на українську мову біло переведено, як « [PERSON] ». При цьому, російською мовою у обох прізвище зазначене, як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Таким чином, під час видачі паспортів громадянина України заявниці та її сину було допущено різний переклад їхніх прізвищ. Син заявниці загинув під час участі в антитерористичній операції. Але у зв`язку з різними зазначеннями їх прізвищ, вона не може отримати посвідчення члена сім`ї загиблого, яке надасть їй право на користування відповідними пільгами, передбаченими законом для членів сім`ї загиблих учасників бойових дій. Просить суд встановити факт того, що вона, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У судове засідання заявниця не з`явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, проти вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з паспортом заявниці серія [NUMBER] , її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , матір`ю « [PERSON] , [INFO] є [PERSON] » (мовою оригінала) Паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про смерть [NUMBER] зазначено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 39 років. Отже, суд прийшов до висновку про підтвердження факту родинних відносин між померлим [PERSON] , [INFO] , який помер у жовтні 2014 року та заявницею [PERSON] , як між матір`ю та сином. Тому суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

19.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] та сина [PERSON] . Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При розгляді справи судом встановлено, що 06 листопада 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб Виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 209. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

19.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.02.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №91. Позивачем [PERSON] надано до суду заяву, в якій зазначено про можливість розгляду справи за її відсутністю, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони протягом 13 років не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вони не бажають бути разом, відсутні спільні інтереси. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділу майна. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

19.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20.10.1984 року, Першотравневою сільською радою Комінтернівського р-ну Одеської області. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні. Шлюб розпався через постійні непорозуміння та конфлікти. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється звертатися до органів РАЦС для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з`явилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність, додатково зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.10.1984 року, Першотравневою сільською радою Комінтернівського р-ну Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №28. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved