overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

17 листопада 2016року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] з 2003року по день його смерті 04.12.2009року. В своїй заяві заявник посилався на те, що 04.12.2009року помер його батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 10,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Дільничної сільської Ради Новоодеського району. [PERSON]янко Г.М. на час смерті був постійно зареєстрований та проживав в [INFO]. На час смерті батька заявник також фактично проживав за вказаною адресою . Посилаючись на вищевикладене заявник просив встановити вищевказаний факт. Заявник в судове засідання не зявився, але його представник надав до суду заяву в якій вказав, що свою заяву про встановлення факту підтримує повністю та просить задовольнити, а справу просив розглядати в його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву згідно якої проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, а обставини викладені ним в заяві визнає. Дослідивши надані заявником письмові докази: свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ФП №109637 видане Дільничною сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 11.12.2009року, свідоцтво про народження [PERSON] серії ЯГ №126126 видане Добрянським бюро ЗАГС Новоодеського району Миколаївської області 05.10.1955року, копію державного акту серії IV-MK №008511 виданого Дільничною сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 23.06.1998року, довідку Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №24 від 14.11.2016року, судом встановлено наступне. 04.12.2009року в с. Дільниче Новоодеського району Миколаївської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ФП №109637 видане Дільничною сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 11.12.2009року). Заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ №126126 виданим Добрянським бюро ЗАГС Новоодеського району Миколаївської області 05.10.1955року. [PERSON] проживав з [PERSON] за адресою Миколаївська область, Новоодеський район, с. Дільниче по вул. Космонавтів, 9, в період з 2003року по день смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №24 від 14.11.2016року та заявою представника Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. З наведеного видно, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] за однією адресою в період з 2003року по день його смерті 04.12.2009року На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, м. Підгороднє, вул. Садова, 48. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.11.2016р. о 22 год. 02 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.11.2016р. о 22 год. 02 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, підозріла, легко роздратовується, злобна. Вважаючи на поведінку хворої не виключена наявність галюцинаторних переживань. Висловлює маячні ідеї відносини в адресу доньки та оточуючих. Не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, голюцинаторно-параноїдний синдром. Інвалід 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Знаменівка, вул. Українська, 121. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.11.2016р. об 11 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.11.2016р. об 11 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Підгайко лікарні КЗ «Новомосковської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора похмура, негативі стична, відмовляється від їжі. Іспитує слухові обмани сприйняття коментую чого та імперативного характеру. Вважає, що її ґвалтують. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, гоалюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Янтарна, 81/53. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.11.2016 р. о 19 год. 27 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.11.2016 р. о 19 год. 27 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ОЦЕМП та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, погрожує матері ножем. Іспитує слухові обмани сприйняття. Висловлює маячні ідеї відносини, переслідування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

17 листопада 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 02.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1100 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.10.2016 року 12947,80 грн., а саме: за кредитом 446,67 грн; 8508,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 592,75 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 02.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1100 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.10.2016 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 446,67 грн; 8508,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 592,75 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 12947,80 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

17 листопада 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 15.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 5087,97 грн. У порушенні умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 06.11.2016 року 11557,83 грн., а саме: за кредитом 4304,37 грн; 2117,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4304,25 грн. заборгованість за пенею та комісією; 831,95грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 15.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 5087,97 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 06.11.2016р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 4304,37 грн; 2117,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4304,25 грн. заборгованість за пенею та комісією; 831,95грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Загальна сума заборгованості складає 11557,83 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

17 листопада 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 24.02.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1100 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 06.11.2016 року 12534,20 грн., а саме: за кредитом 460 грн; 8201,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 573,06 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 24.02.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1100 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 06.11.2016 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 460 грн; 8201,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 573,06 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 12534,20 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

17 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.07.2013 у розмірі 14\~052,30 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.07.2013 ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12\~378,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком 06 місяців по 31.01.2014 (а.с. 8). За розрахунком позивача, станом на 27.08.2016 заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.07.2013 становить 14\~052 грн. 30 коп., з яких 7114 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом; 02 грн. 11 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 453 грн. 17 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також 3\~482 грн. 85 коп. штрафу (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобовязання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.07.2013, внаслідок чого за розрахунком позивача, правильність якого не спростовано відповідачем, утворилася заборгованість в розмірі 14 052 грн. 30 коп., яка підлягає стягненню з останньої. У звязку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved