Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

18.07.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ТОВ «Кредекс Фінанс» про відшкодування шкоди і усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради (а.с. № 3-6 т. 1). Ухвалою судді Ходаківського М.П. від 27.07.2017р. було відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду (а.с. № 34 т. 1), яка була оскаржена ТОВ «Кредекс Фінанс», але апеляційну скаргу було повернуто заявникові ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2017р. у зв`язку із не усуненням її недоліків (а.с. № 53 т. 1). Ухвалою суду від 13.11.2017р. за клопотанням представника позивача витребувано докази - витребувано у Департаменти адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради довідку про осіб, які зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , а також копію заяви про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] , [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] за адресою цієї квартири та усіх документів, що були додані до цієї заяви (а.с. № 79 т. 1). Ухвалою суду від 08.02.2018р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника позивача до участі у справі у якості співвідповідача залучено [PERSON] (а.с. № 149, 151). Ухвалою суду від 30.05.2018р. за клопотанням відповідача зупинене провадження по справі до вирішення та набрання законної сили судовим рішення у справі № 201/10123/17 за позовом [PERSON] до ТОВ «Кредекс Фінанс», державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко І.А. (треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) про визнання протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності (а.с. № 192-193). За наслідками оскарження позивачем ухвали суду про зупинення провадження, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2019р. ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018р. скасовано і справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. № 232 -235 т. 1). У зв`язку з закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді Ходаківського М.П. справу 26.07.2018р. призначено до повторного авторозподілу. За протоколом повторного авторозподілу від 26.07.2018р. справа передана на розгляд судді Федоріщеву С.С. (а.с. № 239 т. 1). Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 11.02.2018р. справу прийнято до свого провадження (а.с. № 240 т. 1). У судовому засіданні 07.08.2019р. судом здійснено заміну назви відповідача - ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Ведикт Капітал» у зав`язку із його перейменуванням (а.с. № … т. 2). Вобґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1999р. У квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і неповнолітній [PERSON] [INFO] 21.03.2007р. [PERSON] уклала з ВАТ «Кредобанк» кредитний договір № 21/07-Ф від 21.03.2007р., на підставі якого отримала кредитні кошти на ремонт житла в сумі 36 000,00 доларів США зі строком погашення 20.03.2014р. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і ВАТ «Кредобанк» було укладено іпотечний договір №19/07Ф-і. 06.10.2010р. ПАТ «Кредобанк» відступило право вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» за вищевказаним кредитним договором, а 16.02.2011р. - право вимоги за іпотечним договором. Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2009р. у справі № 2-9004/2009 на користь ВАТ «Кредобанк» стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 329 615,87 грн. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 24.01.2012р. відкрито виконавче провадження на виконання рішення суду. На виконання рішення було звернене стягнення о на заробітну плату [PERSON] з 31.01.2013р., до цього часу здійснюються відрахування. Однак 20.06.2017р. працівники ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю», діючи за договором доручення № 06/10/10-КБ від ТОВ «Кредекс Фінанс», змінили замки на вхідних дверях квартири, пошкодили вхідні двері вартістю 2 360,00 грн., чим створили перешкоди у доступі до житла. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 9, 109, 155 ЖК Української РСР, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок незаконного виселення, усунути перешкоди користування житлом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , шляхом вселення в квартиру. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Представник відповідача - адвокат Друз К.А. (діє на підставі ордеру від 28.12.2018р. - а.с. № 2 т. 2) надав відзив на позовну заяву (а.с. № 11-13 т. 2), у якому зазначив, що спірна квартира вже позивачеві не належить. 21.07.2017р. ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований в реєстр: за номером - 1958, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю. О. (копія договору додається). 24.07.2017р. [PERSON] і її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження додається) були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Отже, позивач не є власником квартири, а надані ним відомості про зареєстрованих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суперечать дійсності. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири між ТОВ «Кредекс Фінанс» і [PERSON] (в липні 2017 року) у квартирі ніхто не мешкав, не було речей і меблів. За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. № 92-95 т. 1). На підставі викладено, представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» правом на надання відзиву (заперечень) не скористалася. Втім із заяв представника відповідача - Муравського В.В. (діє на підставі довіреності від 14.05.2018р. - а.с. № 185 т. 1) вбачається його позиція про не визнання позовних вимог (а.с. № 184 т. 1) Представник позивача - адвокат Трофімов Д.Ю. (діє на підставі довіреності від 24.10.2017р. - а.с. № 145 т. 1) надав відповідь на відзив (а.с. № 197-199), у якому звернув увагу на те, що позивач звернувся до суду 18.07.2017р., а договір купівлі-продажу між ТОВ «Кредекс Фінанс» і [PERSON] був укладений 24.07.2017р., тобто вже після звернення до суду, що суттєво змінило обставини справи, які позивач на міг передбачити. Вважає, що зміна власника не має значення для вирішення суті спору, адже позивача може бути виселено примусово лише на підставі судового. Між сторонами наявний спір про виселення позивача і його родини без рішення суду, тому позивачем обраний належний спосіб захисту порушеного права - шляхом усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення і відшкодування шкоди. Однак відповідачка [PERSON] не навела власних доводів щодо позовних вимог (стосовно виселення), і щодо обраного позивачем способу захисту. Доводи позивача про те, що квартира на момент її придбання [PERSON] була порожня спростовуються матеріалами кримінального провадження №12017040650002981, що знаходиться в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. На думку представника позивача, не має значення кому на момент виселення (20.06.2017р.) належала квартира - чи то ТОВ «Кредекс Фінанс» чи то [PERSON] , оскільки виселення само по собі є незаконним, що й зумовило обрання позивачем відповідного способу захисту порушеного права, адже право на проживання у квартирі зберігається за позивачем. Позивач наполягає на тому, що лише він є єдиним законним власником квартири, має право проживати у ній, натомість відповідачка незаконно у ній проживає і зареєстрована разом з дитиною. Враховуючи викладене, представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Позивач - [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити повністю (а.с. № 25 т. 2). Представник відповідача - Муравський В.В. (діє на підставі довіреності від 14.05.2018р. - а.с. № 185 т. 1) в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. № 26 т. 2). Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради - Свердлін О.В. (діє на підставі довіреності від 14.05.2018р. - а.с. № 185 т. 1) в судове засідання не з`явися, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. № 10 т. 2) у наданій суду заяві віл 19.03.2019р. просив справу розглядати без участі представника управління, вирішення спору відніс на розсуд суду (а.с. № 9 т. 2). Треті особи - [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду повернулися конверти з відміткою пошти «за закінченням терму зберігання». З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, учасники справи вважаються таким, що повідомлені про розгляд справи належним чином. При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 21.03.2007р. [PERSON] уклала з ВАТ «Кредобанк» кредитний договір № 21/07-Ф на підставі якого отримала кредит на споживчі цілі (ремонт житла) в сумі 36 000 дол.США з терміном повернення до 20.03.2014р. (а.с. № 13-16 т. 1). У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 21.03.2007р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (яка діяла від себе і як представник малолітньої [PERSON] ) і ВАТ «Кредобанк» був укладений іпотечний договір № 19/07/Ф-1, на підставі якого в іпотеку банка була передана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 17-24 т. 1). Квартира належала іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і малолітній [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.12.1999р. виконкомом Ради народних депутатів, зареєстрована в КП «ДМБТІ», номер запису 24-47 в книзі 386п, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 17977859 (а.с. № 7-8 т. 1). У зв`язку із тим, що [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, заочним рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2009р. по справі № 2-9004/2009 (набрало законної сили 18.03.2010р.) задоволені вимоги та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 329 615,87 грн. (а.с. № 25 т. 1). 06.10.2010р. ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з ВАТ «Кредобанк» договір про відступлення прав вимоги за споживчими кредитами, іпотечними кредитами, кредитами на придбання автомобілів, іншими зобов`язаннями фізичних осіб перед банком, за яким були передані права вимоги за кредитним договором (а.с. № 118-128 т. 1). 16.02.2011р. ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з ВАТ «Кредобанк» договір про відступлення прав за іпотечним договором 19/07/Ф-1 від 21.03.2007р., укладеним банком з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. № 103 т. 1). Довідкою ТОВ «Інформаційне агентство «Інфопоінт» від 13.07.2017р. підтверджено, що [PERSON] , яка працює редактором в цьому агентстві, сплатила на виконання рішення суду за виконавчим листом № 2-9004/2009 від 23.08.2011р. на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 47 017,53 грн. станом на 30.06.2017р. (а.с. № 26-25 т. 1). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2018р. у справі № 201/10123/14 (провадження № 2/201/497/2018), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019р. задоволений позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», а також позов третьої особи [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Зайченко І.А., ТОВ «Вердикт Капітал». Визнано протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.03.2007р. № 19/07/Ф-1; визнано протиправним і скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32899041 від 13.12.2016р., прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Зайченко І.А. стосовно об`єкту нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; скасований запис № 18003813 від 12.12.2016р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Зайченко І.А. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. № 27-50 т. 2) Як установлено судами у цій справі, за даними реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс» № 1116312512101, 12.12.2016р. до нотаріуса Зайченко І.А. звернувся представник ТОВ «Кредекс Фінанс» Бандуристий Р.С. із заявою про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , надавши нотаріусу: копію договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, копію самого іпотечного договору, копії повідомлень про відсутність судових спорів і листа про перереєстрацію права власності у зв`язку із закінченням 30-денного строку з дня передачі іпотекодавцям повідомлення про намір здійснити перехід права власності (з описом вкладення), а також квитанції про сплату за надання інформації з Державного реєстру прав і адміністративного збору. 13.12.2016р. приватним нотаріусом прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №32899041, яким реєстратором вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс». У даній справі суд дійшов висновку, що державна реєстрація права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» здійснена з порушенням вимог закону щодо підстав і порядку реєстрації права власності на предмет іпотеки як з боку іпотекодержателя ТОВ «Кредекс Фінанс», так і з боку державного реєстратора - приватного нотаріуса Зайченко І.А. Суд виходив з того, що під час прийняття рішення про державну реєстрацію нотаріусом не дотримані вимоги п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127, без належного письмового повідомлення іпотекодавців і боржника про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно, що виключало можливість здійснення приватним нотаріусом реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору. Таким чином суд дійшов висновку, що державна реєстрація за ТОВ «Кредекс Фінанс» права власності на квартиру за неподання для цього передбачених п. 61 Порядку № 1127 документів проведена державним реєстратором без дотримання положень ст.ст. 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому рішення державного реєстратора від 13.12.2016р. про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» є протиправним. Суд у цій справі дійшов висновку про безпідставність доводів позивача і третьої особи з самостійними вимогами про те, що до спірних правовідносин застосовується Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки звернення стягнення на квартиру, як предмет іпотеки, шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки іпотекодавці надали іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя. Як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 01.09.2017р., 21.07.2017р. між ТОВ «Кредекс Фінанс» і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, зареєстрований в реєстрі за номером - 1958, освідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. (а.с. № 136 -139 т. 1). При цьому, Інформаційна довідка містить відомості про обтяження квартири іпотекою у березні 2007 року і про відступлення права вимоги від ВАТ «Кредобанк» до ТОВ «Кредекс Фінанс» у лютому 2011 року. Таким чином, на момент звернення позивача до суду із цим позовом (18.07.2017р.), власником квартири було ТОВ «Кредекс Фінанс». Проте під час розгляду справи - 21.07.2017р. останнє відчужило квартиру [PERSON] . При цьому право власності ТОВ «Кредекс Фінанс» було скасоване вже після того. Зокрема рішення суду про скасування запису про право власності на квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс» набрало законної сили 30.05.2019р. Отже на момент розгляду цієї справи спірна квартира не належить відповідачеві ТОВ «Вердикт Капітал» (що у серпні 2018 року стало правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс»), а належить відповідачці [PERSON] . Як видно з наданої на вимогу суду Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур довідки про склад сім`ї від 22.11.2017р. № 17198, [PERSON] і її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , з 24.07.2017р. були зареєстровані за адресою спірної квартири: [ADDRESS] (а.с. № 86 т. 1). Як свідчить надана позивачем довідка про склад сім`ї від 12.07.2017р. № 5097, 17198, позивач [PERSON] , а також члени його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , були зняті з реєстрації за вказаною адресою з 03.04.2017р. (а.с. № 12 т. 1). При цьому як видно з наданих на вимогу суду Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур документів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і позивач [PERSON] звернулися 03.04.2017р. до органу реєстрації із заявами про зняття їх з реєстрації місця проживання, вказавши підставою - відчуження житла (а.с. № 87 - 91 т. 1). При цьому, до заяв було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 03.04.2017р., у якій відображено відомості про власника - ТОВ «Кредекс Фінанс», за яким зареєстроване право власності на квартиру рішенням приватного нотаріуса Зайченко І.А. від 13.12.2016р., індексний номер 32899041 (а.с. № 92 т. 1). На момент розгляду справи вищевказане рішення приватного нотаріуса Зайченко І.А. скасоване. Разом із тим, сторонами у справі не представлено суду відомостей про те, що відповідні записи (про скасування рішення приватного нотаріуса) були своєчасно внесені до державного реєстру. Окрім того, зважаючи на наявність зареєстрованого за собою права власності, ТОВ «Кредекс Фінанс» відчужило у вересні 2017 року квартиру [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Визначальним критерієм для застосування статті 391 ЦК України є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. З наявних матеріалів справи установлено, що позивач [PERSON] а також [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] не є власниками спірної квартири з 13.12.2016р., а з 03.04.2017р. у ній не зареєстровані. Тобто, позивач не був власником квартири на момент звернення з позовом до суду. При цьому, звертаючись до суду 18.07.2017р. із позовом до ТОВ «Кредекс Фінанс» про усунення перешкод у користуванні квартирою, позивач знав про те, що він знятий з реєстрації за адресою спірної квартири, що слідує з його власноруч написаної заяви. Позивач також знав про наявність реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс», з яким не погодився і 18.07.2017р. (в один день із поданням позову у цій справі) звернувся до із позовом про скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс». Про те, що ТОВ «Кредекс Фінанс» здійснило відчуженні квартири [PERSON] позивач дізнався ще у травні 2018 року під час розгляду справи № 201/10123/17, адже ухвалою суду у цій справі від 30.05.2018р. [PERSON] було залучено у якості третьої особи. Означене підтвердив представник позивача у відповіді на відзив по даній справі. Водночас впродовж всього розгляду цієї справи (з липня 2017 року), позивач і його представник Трофімов Д.Ю. (який приймає участь у справі з листопада 2017 року), будучи обізнаними про те, що позивач не є власником квартири, не є її власником і визначений ним відповідач - ТОВ «Кредекс Фінанс», а залучена судом в лютому 2018 року співвідповідачка [PERSON] , не уточнили позовні вимоги і не пред`явили до неї окремих вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав невідповідності вимогам закону (ст.ст. 203, 215 ЦК України) або про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 388 ЦК України) якщо позивач вважав себе законним власником. Не пред`явив позивач окремих вимог і до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, оскільки саме остання наразі є власником і користувачем спірної квартири, а тому лише вона може бути адресатом цих вимог, виходячи з предмета позову (матеріально-правової вимоги позивача до відповідача), а вселення позивача (як спосіб захисту) залежить виключно від права на житло, спір про яке не вирішений. Натомість представник позивача помилково вважав, що зміна власника не впливає на суть спору. Суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача про те, що не має значення для вирішення спору зміна власника квартири і достатнім є обрання позивачем такого способу захисту як усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, який він вважав належним, оскільки суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України 2004 року (діючого на момент подання позову) до початку розгляду справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Таке право передбачене і ЦПК України у редакції 2017 року, згідно зі ст. 49 якого до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України 2004 року). Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (ст. 50 ЦПК України 2004 року). За правилами ст. 12 діючого ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню . Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Згідно із п. 13 Постанови Пленуму при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. З урахуванням того, що позивач не є власником квартири, і як наслідок не має права на його захист в обраний ним спосіб на підставі ст. 391 ЦК України, а його право на вселення порушене ТОВ «Вердикт Капітал» (на момент звернення до суду - ТОВ «Креекс Фінанс»), не пред`явив вимог до нинішнього власника - [PERSON] , суд вважає, що у позивача відсутні матеріально-правові підстави вимагати від ТОВ «Вердикт Капітал» усунення перешкод у користуванні житлом, і відшкодування останнім матеріальної шкоди. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (а.с. № 2 т. 1) з відповідача не стягуються. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed