Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

18 лютого 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що позивачем відповідачу за її заявами на період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року було призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Підставами для призначення такої допомоги був поданий відповідачем пакет документів, зокрема декларація про доходи та майновий стан осіб, в якій відповідач не вказала про отримання нею заробітної плати за період з серпня по грудень 2018 року в розмірі 3723 гривень щомісяця. Після виявлення вказаного приховування позивачем було припинено виплату відповідачу означеної тимчасової державної допомоги, а також розраховано суму її переплати, розмір якої за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року склав 9896,27 гривень. Дану суму переплати позивачем було пред`явлено відповідачу для добровільного погашення, чого не відбулось і дотепер. За викладених обставин позивач просив суд стягнути вказану суму переплати з відповідача на його користь. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. (а.с.41) В судове засідання сторони повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2018 року відповідач звернулась до правопопередника позивача із заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі - тимчасова допомога). При цьому, як вбачається зі змісту бланку такої заяви, відповідача повідомлено про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання відповідачем неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан її сім`ї. Разом із заявою відповідач також подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій відповідач вказала, що за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року в неї та її сім`ї відсутні будь-які доходи та додаткові джерела для існування. (а.с.17-18, 28-31) Рішенням правопопередника позивача від 25 жовтня 2018 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми відповідачу на її дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , було призначено тимчасову державну на період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року в розмірі 779,5 гривень на місяць. (а.с.19, 28-31) 18 квітня 2019 року відповідач повторно звернулась до правопопередника позивача з метою продовження виплати їй раніше призначеної тимчасової допомоги із аналогічною заявою, до якої додала таку ж декларацію про доходи та майновий стан, зазначивши в останній про відсутність в неї та її сім`ї будь-яких доходів та додаткових джерел для існування за період з 01 жовтня 2018 року по 01 квітня 2019 року. (а.с.6, 20-22, 28-31) Рішенням позивача від 22 квітня 2019 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми за наслідками розгляду вищевказаних документів відповідачу було призначено тимчасову допомогу на період з 01 квітня по 16 вересня 2019 року в розмірі 813 гривень на місяць, а на період з 17 вересня по 30 вересня 2019 року в розмірі 1013,5 гривень на місяць. (а.с.23, 28-31) Разом з тим, 15 жовтня 2019 року відповідно до отриманих з Пенсійного фонду України індивідуальних відомостей про відповідача як про застраховану особу з Реєстру застрахований осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачем встановлено, що відповідач за період з серпня по грудень 2018 року включно отримувала щомісяця дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 3723 гривень (а.с.27). 15 жовтня 2019 року відповідач знову звернулась до правопопередника позивача з метою продовження виплати їй раніше призначеної тимчасової допомоги із аналогічною заявою, до якої додала таку ж декларацію про доходи та майновий стан, зазначивши в останній про відсутність в неї та її сім`ї будь-яких доходів та додаткових джерел для існування за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року. (а.с.7, 24-26, 28-31) З огляду на встановлений позивачем факт приховування відповідачем отриманих за період з серпня по грудень 2018 року доходів, рішенням позивача від 25 жовтня 2019 року було відмовлено відповідачу у призначенні тимчасової допомоги, здійснено перерахунок отриманих сум вказаної тимчасової допомоги, на підставі якого визначено суму переплати за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року в загальному розмірі 9896,27 гривень. Розпорядженням від 25 жовтня 2019 року позивач виставив відповідачу до погашення вказану суму переплати. (8, 10-12) 12 січня 2021 року відповідне повідомлення про необхідність повернення зазначеної вище переплати було направлено відповідачу, однак залишилось без відповіді. Матеріали цивільної справи не містять жодних даних по повне або часткове погашення зазначеної суми переплати відповідачем. (а.с.13) Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, СК України, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 (далі - Порядок). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.181 ч.ч.8, 9 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктами 2, 3, 5 Порядку визначено, що тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років та у разі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення). Пунктом 6 Порядку встановлено, що для призначення тимчасової допомоги одержувач подає, окрім іншого, заяву та декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). За змістом п.п.7, 8 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами, а її розмір розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Пунктом 8-1 Порядку встановлено, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням тимчасової допомоги. Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється в тому числі у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. У разі коли одержувачем навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на тимчасову допомогу та визначення її розміру, на наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через 12 місяців з місяця виявлення порушення. Положеннями п.12 Порядку передбачено, що якщо виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Нормою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Нормою ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду даної цивільної справи достеменно підтверджено призначення позивачем відповідачу за її заявою тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. При цьому призначення тимчасової допомоги відбулось за наявності обставини, що виключає можливість призначення такої допомоги. А саме вже після отримання відповідачем державної допомоги з`ясовано наявність у неї за шість місяців, що передували її зверненню до позивача та призначенню останнім їй згаданої допомоги, такого розміру доходу, що вирахуваний на його підставі середньомісячний сукупний дохід сім`ї відповідача в розрахунку на одну особу за ті ж шість місяців перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, саме відповідач в порушення свого встановленого законом обв`язку не повідомила позивача про наявність в неї означеного доходу. Про умисність такого приховування, а отже і про недобросовісність з боку відповідача, свідчить зазначення останньою в деклараціях про доходи та майновий стан, які обов`язково подаються заявником для призначення та продовження виплати відповідної тимчасової допомоги, про відсутність взагалі у відповідача та її сім`ї будь-якого доходу та заробітку протягом останніх шести місяців, що передували зверненню задля призначення і продовження виплати тимчасової допомоги. За таких обставин позивачем було здійснено розрахунок суми надміру виплаченої відповідачу тимчасової допомоги, що підлягає поверненню, і ця сума дорівнює 9896,27 гривням. Зазначений розмір надміру виплаченої тимчасової допомоги було пред`явлено позивачем відповідачу для добровільного повернення. Правильність цього розрахунку не викликає в суду сумнівів, відповідачем не спростована, доказів повного або часткового погашення вказаної суми боргу сторонами не надано, про їх наявність суду не повідомлено. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно набула за рахунок позивача грошові кошти в розмірі 9896,27 гривень, а отже зобов`язана їх повернути. При цьому, до правовідносин сторін не підлягають застосуванню положення ст.1215 ЦК України, оскільки виплата відповідачу тимчасової допомоги на вказану суму обумовлена приховуванням відповідачем своїх доходів, про які вона зобов`язана була повідомити позивача, що, в свою чергу, вказує на явну недобросовісність з боку відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved