Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

17.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення місця відкриття спадщини), зацікавлені особи - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, [PERSON]. 05.01.2015 року [PERSON] подала уточнену заяву про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини, зацікавлені особи - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, [PERSON], в якій вказала, що у зв'язку з тривалою хворобою її чоловіка - [PERSON], вони разом вирішили на початку листопада 2013 року переїхати на проживання до своєї дочки - [PERSON], в будинок, що належить батькам її чоловіка - [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті разом з померлим в буд. [ADDRESS] проживали дружина померлого - [PERSON], донька померлого - [PERSON], її чоловік [PERSON], та онуки [PERSON], [PERSON] та власник будинку [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді грошових строкових вкладів. Як вбачається з Договорів банківських вкладів рахунки відкриті Партенітським відділенням № 461 групи відділень № 6 (м. Сімферополь) АР Крим ПАТ «УКРСОЦБАНК», як у складі України, на теперішній час вказані відділення не працюють та підконтрольні Російській Федерації, яка в даному випадку не відповідає за зобов'язанням іншої держави, а відповідно здійснення спадкових прав на грошові вклади на окупованої території неможливо. З початку листопада 2013 року заявник разом з померлим чоловіком та основними речами переїхали проживати до своєї дочки в будинок [ADDRESS], фактична ж реєстрація померлого, згідно даних паспорта: [ADDRESS]. В Свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено місце смерті: м. Зміїв, Зміївського району Харківської області України, але в силу абз. 2) п. 1.13. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. Цим же пунктом встановлений перелік документів необхідних подати нотаріуси для встановлення безспірного місця відкриття спадщини, але надати такий доказ нотаріусу [PERSON] не в змозі, оскільки після переїзду стан чоловіка погіршився і майже через п'ять днів він помер, у зв'язку з чим ніяких дій щодо реєстрації (перереєстрації) або реєстрації тимчасового перебування за місцем смерті здійснити не встигли. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем, прийняла спадщину свого чоловіка, але у визначений законом термін не звернулась до нотаріальної контори для видачі Свідоцтва про право на спадщину. Іншого порядку встановлення місця відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця законом непередбачено. На підставі викладеного, заявник просила встановити факт постійного її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], померлого [INFO], на час відкриття спадщини, а також факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], який також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги свого довірителя [PERSON] підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, дійшов наступного висновку: Судом встановлено, що 09.04.1969 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, копія Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], актовий запис № 23 /а.с. 9/. З копій паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що подружжя було прописано за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира № 15 належала на праві власності в рівних частинах [PERSON], [PERSON] та донці [PERSON] /а.с. 6, 8, 18/. [INFO] [PERSON] помер. Місцем смерті визначено м. Зміїв Харківської області /а.с. 7, 10/. З матеріалів справи, а саме копій Банківських Договорів, вбачається, що [PERSON] за життя мав банківські вклади у ПАТ «Укрсоцбанк», які є частиною спадкового майна після смерті [PERSON] /а.с. 12-17/. Листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 03.02.2015 року вих. № 125/01-16 повідомляється, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Крім того, в матеріалах справи наявний лист приватного нотаріусу Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 26.01.2015 року вих. № 28/02-17, направлений [PERSON], в якому вказано, що при поданні документів спадкоємцем [PERSON] (після смерті [INFO] [PERSON].) надано Свідоцтво про смерть, де в графі місце смерті зазначено м. Зміїв Харківської області, яке в силу абз. 2 п. 1.13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може підтверджувати місце відкриття спадщини. Отже, на день звернення [PERSON] до приватного нотаріусу [PERSON] спадкоємицею не надано доказів (п. 1.13 Порядку) місця відкриття спадщини, у зв'язку з чим останній було роз'яснено її право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини /а.с. 40/. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 цього ж Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджується відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктами 2, 3 цієї ж Постанови від 30.05.2008 року № 7 визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 04.11.2014 року, показаннями [PERSON], її доньки [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON] підтверджується той факт, що на початку листопада 2013 року [PERSON] разом зі своєю родиною - дружиною [PERSON] прибули з Автономною Республіки Крим на проживання до свого свата - [PERSON] до [ADDRESS]. Саме за цією адресою [PERSON] [INFO] помер. Разом з померлим мешкала його дружина - [PERSON], донька - [PERSON], її чоловік - [PERSON], онуки - [PERSON], [PERSON] На даний час [PERSON] має довідку від 28.10.2014 року № 97 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України /а.с. 11/. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON], який був зареєстрований у Автономній Республіці Крим, а фактично проживав та помер за адресою [ADDRESS]. Після смерті чоловіка заявника відкрилася спадщина на грошові вклади [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк», які [PERSON] успадкувати не має можливості, оскільки не надала нотаріусу доказів про місце відкриття спадщини та спільне проживання із померлим на день його смерті. Встановлення даний фактів має юридичне значення для [PERSON], так як вказані обставини заважає заявнику реалізувати свої спадкові права. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявні докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини.

Outcome: approved