Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

18.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що [INFO] у неї народився син: [PERSON], батьком якого є відповідач. Дитина знаходиться на її повному матеріальному забезпечення. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Позивачка не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 17.04.2012 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області (відомості про батька дитини внесені на підставі його заяви про визнання батьківства за № 3 від 17.04.2012 року, відповідно до копії актового запису про народження за № 22 від 17.04.2012 року). Вищевказана дитини проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що вбачається з довідки за № 1805, виданої 17.07.2014 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України. Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо особи відповідача, що могли б вказувати на неможливість виконання [PERSON] своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини або вплинути на розмір аліментів, суд прийшов до висновку, що останній може сплачувати кошти (аліменти) на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 18.07.2014 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved