Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

18.12.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява фізичної особи підприємця [PERSON] ( далі ФОП [PERSON] ) до [PERSON] , за результатом розгляду якої позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги у розмірі 58 032,00 грн., штраф за порушення умов Договору у розмірі 14 508,00 грн., а всього 72 540,00 грн., а також судовий збір у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 29.10.2019 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартир на вторинному ринку житла, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за винагороду надати комплекс послуг, пов`язаних з пошуком та придбанням замовнику об`єкта жилої нерухомості, що відповідає наступним характеристикам: орієнтовна вартість покупки - сорок тисяч доларів США; кількість кімнат - дві, три; бажаний район Олександрівський в м. Запоріжжі. В рамках укладеного договору позивач, з метою виконання своїх зобов`язань, здійснив підбір об`єкту житлової нерухомості у м Запоріжжі, та організував відповідачу його огляд, що зафіксовано у протоколі огляду, де навпроти запропонованого та оглянутого об`єкта нерухомості, а саме: квартири [ADDRESS] , стоїть особистий підпис замовника - [PERSON] . Після огляду зазначеної квартири відповідач перестав виходити на зв`язок, на смс-повідомлення не реагує. 07 листопада 2019р. позивачу стало відомо, що 05 листопада 2019р. (тобто через сім днів з дати огляду квартири) відповідачка придбала підібрану для неї агентом нерухомості квартиру [ADDRESS] , не повідомивши про це позивача, чим порушила умови п. 4.4. та п. 2.2.2. Договору. Таким чином, замовник придбав підібраний йому позивачем об`єкт нерухомості без відома виконавця, чим порушив умови договору. Відповідно до умов договору замовник повинен сплатити виконавцю: - подвійну суму винагороди у розмірі 2 340, 00 дол. США., що становить на 05.11. 2019 р. складає 58 032,00 грн.; - штраф у розмірі 50% від суми винагороди (1170 дол. США. х 50%) х 24,80 дол. США, що складає 14 508,00 грн. Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 526, 901, 903 ЦК України. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 72 540,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2020 року позов прийнято до розгляду, провадження по справ відкрито; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с. 29-30). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача (а.с. 70). 27.03.2019 року, до початку розгляду справи по суті, на стадії підготовчого провадження, від відповідачки [PERSON] до суду надійшов зустрічний позов до ФОП [PERSON] про визнання недійсним Договору № б/н від 29 жовтня 2019 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] про надання послуг, пов`язаних із придбанням квартир на вторинному ринку житла (а.с. 77-80). В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що вона орендувала квартиру [ADDRESS] та планувала купити квартиру у цьому ж будинку. Побачивши оголошення на двері під`їзду вказаного будинку про продаж квартира [ADDRESS] у цьому будинку, вона вирішила її подивитися. Прийшовши до квартири, вона зустріла [PERSON] , яку знала як ріелтора, яка підібрала вищезазначену орендовану квартиру, але договір про надання послуг, пов`язаних з відшуканням квартири для її оренди, які були їй сплачені у повному обсязі, так і не підписала. Знаходячись в квартирі, яку позивачка разом з чоловіком оглядала, відповідачка запропонувала їй підписати якісь папери, при цьому половину тексту вона закрила, і завірила її, що це папір «ЗА ОГЛЯД КВАРТИРИ» , а не договір про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартири. При цьому відповідачка пояснила, що цей документ є формальним і необхідне їй для звітності. Другого екземпляра договору взагалі не було. Текст договору вона не мала можливості прочитати, оскільки була без окулярів. Крім того, раніше ФОП [PERSON] пропонувала їй свої послуги з пошуку та придбання квартири, проте, дізнавшись , що послуги відповідача будуть їй коштувати 600-700 доларів США, відмовилась від такої послуги, про що однозначно заявила [PERSON] . Потім вона дійсно придбала зазначену квартиру без участі відповідачки за 19 000 доларів США, а не за 39 000 доларів США. Відповідачка ніяких дій по розшуку квартири не здійснювала, а її дії щодо підписання спірного договору, були спрямовані лише на заробіток грошей на обмані. Вважає, що відповідачка ввела її в оману тим, що не повідомила про те, що вона не є офіційним ріелтором , що не має сертифікату, зависила вартість квартири, переконала її, що вона підписує документ за огляд квартири, не надала їй можливості прочитати текст договору у повному обсязі, а тому спірний договір повинен бути визнаний недійсним. Як на правові підстави заявленої вимоги позивач за зустрічним позовом посилається на статтю 230 ЦК України. Ухвалою суду від 30.03.2020 року зустрічний позов [PERSON] до ФОП [PERSON] про визнання договору недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, пов`язані з придбанням квартир на вторинному ринку житла (а.с. 94-95). Ухвалою суду від 09.04.2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача за первісним позовом (а.с. 110-111). 09.04.2020 р. від представника ФОП [PERSON] адвоката Алімової Т.М. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 124-125). В обґрунтування відзиву зазначено, що станом на сьогодні в Україні відсутнє будь-яке законодавче регулювання ріелторської діяльності, відсутня єдина нормативно-правова база, яка б встановлювала загальні правила діяльності в цій сфері, а тому посилання позивача за зустрічним позовом на Закон України «Про ріелторську діяльність» та на неіснуючий реєстр ріелторів є незаконним. ФОП [PERSON] є фізичною особою підприємцем, яка здійснює свою діяльність у відповідності з діючим законодавством згідно наступних кодів КВЕД, зокрема: 68.31 «Агентства нерухомості»(основний вид діяльності); 68.31 «Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту»; 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна»; 68.20 «Надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», тощо. Твердження [PERSON] , що вона придбала двокімнатну квартиру в центрі міста за 19 000 доларів США, замість 39 000 доларів США спростовуються оголошеннями, які були опубліковані власниками квартири [ADDRESS] в мережі - Інтернет. [PERSON] не довела, що оспорюваний правочин, вона вчинила під впливом обману. 30.04.2020 року від відповідачки за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява про зміну підстав зустрічного позову до ФОП [PERSON] про визнання недійсним Договору № б/н від 29 жовтня 2019 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] про надання послуг, пов`язаних із придбанням квартир на вторинному ринку житла (а.с. 142-145). В обґрунтування заяви про зміну підстав зустрічного позову зазначено, що в жовтні 2019 року вона шукала квартиру в оренду. Їй зателефонувала [PERSON] , представилася ріелтором і запропонувала квартиру [ADDRESS] . Вона з чоловіком оглянули квартиру і погодилися її винаймати. При цьому вони обмовилися, що шукають квартиру для придбання у власність, бажано в цьому ж будинку. За послуги [PERSON] з відшукання квартири з метою її оренди, вона сплатила їй 3500 грн., але договору за надання таких послуг [PERSON] на підпис їй не надавала. Як і не надала документу на підтвердження отримання нею вказаної грошової суми. Договір про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартири на вторинному ринку, з [PERSON] вона не укладала. При вселенні в орендовану квартиру вони побачила оголошення на дверях під`їзду, що в цьому ж будинку продається квартира [ADDRESS] . Приблизно о 15 годині 29.10.2019 року її чоловік [PERSON] пішов у зазначену квартиру, оглянув її та домовився з власницею квартири, що приблизно о 18-00 годині прийде разом з дружиною для огляду квартири та обговорення умов її купівлі- продажу. В цей же день їй зателефонувала [PERSON] і запропонувала оглянути якусь квартиру, але вона відповіла, що вже з чоловіком в цьому ж будинку, де орендують житло, вони знайшли квартиру. [PERSON] запропонувала піти разом з ними подивитися квартиру, перевірити документи на нерухомість і знизити ціну. Вони зустрілися з [PERSON] біля під`їзду і пішли оглядати квартиру. Після огляду квартири, коли вона розмовляла з продавцем в темному коридорі, [PERSON] дала їй папір на підпис за огляд квартири. Сказала, що це формальність для офісу. Вона його не читала, оскільки була без окулярів, текст був закритий, побачила лише таблицю «За огляд квартири». Підписувала вона лише один документ, там де їй вказала [PERSON] , а саме за огляд квартири. При цьому [PERSON] не говорила їй, що вона має щось платити. 06.05.2020 року від представника ФОП [PERSON] адвоката Алімової Т.М. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 149-150). В обґрунтування відзиву зазначено, що продавця квартири [PERSON] вона знає з лютого 2019 р. у зв`язку з тим, що вона допомогла їй реалізувати іншу квартиру. Враховуючи, що [PERSON] залишилася задоволеною наданими ФОП [PERSON] послугами вона вдруге звернулася до ріелтора з проханням знайти покупців на іншу квартиру, а саме квартиру [ADDRESS] та надіслала її фотографії через додаток Vіbег. Таким чином, продавець [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] за наданням послуги, а отже вона мала намір скористатися послугами ріелтора, і скористалася ними, що спростовує доводи позивача за зустрічним позовом про відсутність намірів користуватися послугами посередника. Ухвалою суду від 15.07.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 172). Позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити ; проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти вимог первісного позову заперечували та просили у задоволенні позову відмовити ; при цьому на задоволенні вимоги зустрічного позову наполягали та просили її задовольнити. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що 19 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 90-92). Сторони в судовому засіданні підтвердили, що зазначений договір оренди укладено за допомогою ріелтора [PERSON] , за що остання отримала винагороду у розмірі 3 500 грн. Договору про надання зазначених послуг між [PERSON] та ФОП [PERSON] не укладалось. 29 жовтня 2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартир на вторинному ринку житла, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за винагороду надати комплекс послуг, пов`язаних з пошуком та придбанням замовнику об`єкта жилої нерухомості, що відповідає наступним характеристикам: орієнтовна вартість покупки - сорок тисяч доларів США; кількість кімнат - дві, три; бажаний район Олександрівський (а.с. 14). 05 листопада 2019 року [PERSON] , [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS] , за 495 744 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.11.2019 р. № 1602, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець Л.С. (а.с. 84-86). Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив , що він з дружиною шукали квартиру в оренду. В цьому їм допомогала ФОП [PERSON] , з якою вони познайомилися через оголошення.За результатами пошуків вони вирішили винаймати квартиру, яка належить [PERSON] . За те, що відповідачка допомогла в пошуку квартири у найм, вони заплатили їй 3 500 грн. Знаходячись в квартирі [PERSON] , [PERSON] зробила фотокопії паспорту [PERSON] , та від руки склала договір оренди цієї квартири, який підписали [PERSON] та [PERSON] . Договору про надання послуг з відшукання квартири в оренду [PERSON] та [PERSON] не укладали. Будь-яких документів на підтвердження того, що [PERSON] отримала 3500 грн. а ні йому, а ні [PERSON] [PERSON] не надавала. В її присутності вони висловили своє бажання придбати для себе житло в цьому ж будинку. При вселенні в квартиру він побачив оголошення на дверях під`їзду, що в цьому ж будинку [ADDRESS] продається квартира [ADDRESS] . Перевозити речі до винайманої квартири допомагав вантажник. Приблизно о 15-00 годині 29.10.2019 року він пішов у зазначену квартиру та оглянув її і домовився з власницею квартири, що ввечері прийде разом з дружиною. При огляді квартири була присутня [PERSON] . Після огляду квартири, дружина та [PERSON] розмовляли в коридорі і остання дала на підпис якісь документи, сказавши, що це за огляд квартири, що це потрібно їй для роботи. Більше вона нічого не роз`яснювала. Дружина підписала не прочитавши, так як у неї дуже поганий зір, а окуляри вона залишила в машині. [PERSON] раніше пропонувала свої послуги, пов`язані з придбання для них житла, та оскільки вони коштували 600-700 доларів США вони відразу ж відмовилися, оскільки це дуже дорого для їх сім`ї. Намірів скористатися послугами ріелтора при придбанні саме цієї квартири вони з дружиною не мали, оскільки мали можливість спілкуватися з власниками квартири безпосередньо, без посередників. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив , що він допомагав родині [PERSON] перевозити речі з району Критого ринку на квартиру, яку вони вийняли. Коли він з [PERSON] під`їхав до під`їзду, до них підійшла [PERSON] , вони поговорили 5-7 хвилин і підняли речі на третій поверх. [PERSON] побачив оголошення на дверях під`їзду і зірвав його. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив , що він мешкає на четвертому поверсі в під`їзді будинку [ADDRESS] , де продавалася квартира [ADDRESS] на другому поверсі. Про те, що зазначена квартира виставлена на продаж знали всі, тому що на дверях під`їзду про це містилося оголошення. Допитана в суді в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] знає приблизно 10 років, перебувають в дружніх стосунках. З [PERSON] знайома, перебувають у вкрай неприязних стосунках через непорозуміння, які в них виникли щодо оплати орендованої квартири. Вона ( свідок) купила квартиру [ADDRESS] за 30 500 доларів США, відремонтувала її і вирішила здавати її в найм. [PERSON] їй в цьому допомагала. 18.10.2019 року вона та [PERSON] зустрілися в квартирі з родиною [PERSON] і домовились про те, що вони візьмуть її в оренду за 7 500 грн. на місяць. [PERSON] від руки написала договір оренди на один рік, який підписали свідок та [PERSON] . За послуги [PERSON] , [PERSON] сплатила 3 500 грн. Розписки не оформлювалися. Окулярами [PERSON] не користувалася. При укладанні договору оренди [PERSON] показувала свій паспорт та [PERSON] його сфотографувала. За тиждень родина [PERSON] перевезла речі у квартиру. 05.11.2019 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] у [PERSON] , оголошень про продаж цієї квартири не було. 25.11.2019 року родина [PERSON] з`їхала з квартири зі скандалом. Згідно з ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 2 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 211 ЦК України якщо у правочині не вказане місце його вчинення, то: 1) місцем вчинення одностороннього правочину є місце вираження волі сторони; 2) місце вчинення дво- або багатостороннього правочину встановлюється відповідно до статті 647 цього Кодексу. Частина 1 ст. 647 ЦК України встановлює, що договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частин 1-2 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Проаналізувавши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що договір про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартир на вторинному ринку житла, від 29 жовтня 2019 року укладений з [PERSON] шляхом оману щодо обставин, які мають істотне значення, через що підлягає визнанню недійсним, на підставі такого. Згідно договору про надання послуг, пов`язаних з придбанням квартир на вторинному ринку житла від 29 жовтня 2019 року, ФОП [PERSON] взяла на себе зобов`язання надати комплекс послуг, пов`язаних з пошуком та придбанням замовнику об`єкту житлової нерухомості. Окрім того, за розумінням ріелторської діяльності, послуги в пошуку потрібної квартири включають в себе показ декількох об`єктів, документальний та нормативний супровід клієнта, тощо. Однак, як вбачається з матеріалів справи ФОП [PERSON] не показувала інші об`єкти [PERSON] , а квартиру [ADDRESS] на продаж виставляли самі власники цієї квартири - [PERSON] . Так само продаж квартири відбувся дуже швидко і без сторонньої допомоги. В договорі від 29.10.2019 р. відсутня відповідальність Виконавця за невиконання договору. Судом встановлено, що договір надання послуг укладено 29.10.2019 року в квартирі [ADDRESS] , а не за юридичною адресою Фізичної особи-підприємця [ADDRESS] , або в офісі підприємця. Зазначений факт не дав можливості [PERSON] уважно ознайомитися з договором та надати своє волевиявлення на його укладення або відмову від нього з усвідомленням його умов. Отже, внутрішня воля сформувалася невірно, під впливом хибних відомостей про обставини правочину (що вона підписує протокол огляду орендованої квартири), спричинених діями ФОП [PERSON] . Окрім того, суд приймає до уваги, що згідно консультативного висновку [PERSON] має поганий зір зблизу на обидва ока, а саме: ОД + 2 та ОS + 2. Згідно пояснень [PERSON] та свідків [PERSON] 29.10.2019 була без окулярів, отже, при підписанні договору без окулярів, в погано освітленій кімнаті, вона не усвідомлювала, що підписувала, а в діях ФОП [PERSON] суд вбачає умисел ввести [PERSON] в оману, щоб спонукати до укладення правочину. Роздруківка повідомлень [PERSON] до [PERSON] з додатку Viber (а.с. 22-24) не приймаються судом до уваги, через те, що цими повідомленнями не підтверджується факт укладення договору про надання послуг 29.10.2019 р. до укладення договору купівлі-продажу квартири 05.11.2019 р., а також не вбачається дата цих повідомлень. З відзиву [PERSON] на зустрічну позовну заяву (а.с. 125, абз. 11) вбачається, що оголошення про продаж квартири ( [NUMBER] ) викладали в мережі Інтернет самі власники квартири [PERSON] , а не ріелтор. З відзиву [PERSON] на зустрічну позовну заяву (а.с. 149, зворот, абз. 2-5) вбачається, що у лютому 2019 р. [PERSON] скористалась послугами ФОП [PERSON] та здійснила продаж своєї квартири [ADDRESS] , [PERSON] , що підтверджується договором намірів про продаж нерухомості від 12.02.2019 р. Саме цю квартиру у жовтні 2019р. орендувала [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] залишилася задоволеною наданими послугами, 27.10.2019 р. вона вдруге звернулася до ріелтора з проханням допомогти знайти покупців на іншу квартиру, а саме квартиру [ADDRESS] . Дану квартиру придбав позивач за зустрічним позовом. Таким чином, продавець [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] за послугою, а отже вона мала намір скористатися послугами ріелтора, і скористалася ними. Отже доводи позивача за зустрічним позовом з приводу того, що ані вона, ані продавець квартири не мали намірів користуватися послугами посередника, спростовуються долученими до цього відзиву доказами. Отже, зазначеними поясненнями [PERSON] спростовує твердження, що відповідач за первісним позовом мала намір укладати угоду на надання послуг, тому, що саме з [PERSON] велись перемови та переписка від 27.10.2019 р. по додатку Viber щодо продажу квартири (а.с. 152-162). Суд відноситься критично до пояснень свідка [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона перебуває довгий час в дружніх стосунках з [PERSON] і негативно відноситься до [PERSON] . На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову ФОП [PERSON] і задоволенню зустрічного позову [PERSON] .. Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved