Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

18.02.2020 [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зняти заборону (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 3836833, зареєстровану 05.10.2006 реєстратором: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, підстави обтяження не вказано, об`єкт обтяження невизначене майно, власником якого є: [PERSON] , причина відсутності коду, архівний запис за додатковими даними, архівний номер: 1935353 LVOV41, архівна дата: 30.12.1999, дата виникнення: 01.01.1999, «\\№ реєстра: 118681-351, внутр. №D1015F2DF0562D3C53, коментарій: 2827-117алф. КН. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,0888 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 4610670500:01:068:0056, що на [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яке видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. Зазначає, що вирішивши розпорядитися своєю власністю, звернувся до Державного реєстратора, де отримав інформацію з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо субиєкта, відповідно до якої є заборона (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження № 3836833, яка зареєстрована 05.10.2006 року, при цьому підстави такого обтяження та об`єкт обтяження - не вказано. В той же час, матір [PERSON] померла, а тому йому невідомо, чому є накладена заборона на вказане майно. Вирішити даний спір в досудовому порядку не представилось можливим, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом. 19.02.2020 ухвалою судді дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ній недоліків, які позивачем усунуто 26.02.2020. Ухвалою від 26.02.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12.03.2020. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строкз дня вручення даної ухвалидля подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний\~ строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій відзначив, що просить розгляд даної справи проводити у його відсутності, заявлені ним вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, , відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0888 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 4610670500:01:068:0056, що на [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яке видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за номером інформаційної довідки 184851900 за датою формування 16.10.2019). При цьому, із даної інформаційної довідки вбачається, що на майно позивача накладено обтяження у виді заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 3836833, зареєстроване 05.10.2006 реєстратором: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, архівний запис за додатковими даними, архівний номер: 1935353 LVOV41, архівна дата: 30.12.1999, дата виникнення: 01.01.1999, «\\№ реєстра: 118681-351, внутр. № D1015F2DF0562D3C53, коментарій: 2827-117 алф. КН. При цьому підстави такого обтяження та об`єкт обтяження - не вказано. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. На підставі вимог\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном. Таким чином, судом встановлено, що єдиним власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки є позивач [PERSON] , відповідачем не доведено законності підстав для накладення заборону на вказане майно, а відтак, суд доходить висновку, що така заборона порушує права та законні інтереси позивача. Пунктом 5 Глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року\~(із змінами), встановлено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності обтяжень, накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, законних підстав для продовження заборони відчуження майна судом не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Outcome: approved