Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

18.02.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, з суті якого вбачається, що згідно з рішенням Дебальцевського міського суду від 02.09.2013 року він зобов*язаний сплачувати аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03.02.2014 року ВДВС Дебальцівського міського управління юстиції за період з липня 2013 року до січня 2014 року нарахував йому заборгованість з аліментів в сумі 12734 грн., з яким позивач не згоден, так як розмір аліментів визначається судом в частині від заробітку (доходу), при цьому заборгованість по аліментах, стягнутих від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу),який платник аліментів отримував за час,протягом якого не проводилося їх стягнення. За змістом ч.7 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадку стягнення аліментів в частині від заробітку (доходу) боржника фізично особи- підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. Зміст поняття «дохід» міститься в п. 14.1.56 ст. 14 Податкового кодексу України: дохід- це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності,отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій,матеріальній або нематеріальних формах як на території України,її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні,так і за її межами. Незважаючи на те, що поняття «фактичний дохід» в Податковому кодексі України відсутнє, наявність в Сімейному кодексі України двох понять «дохід» і «фактичний дохід» передбачає різне їх значення,а саме поняття «дохід»,яке передбачене в ч.2 ст.183 СК України,не тотожне поняттю «фактичний дохід», яке передбачене в ч.1 ст.195 СК України. Вважає,що фактичний дохід- це різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами , пов*язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи- підприємця. Фактичний дохід позивача не дозволяє йому сплатити заборгованість з аліментів в тій сумі,як нарахована державним виконавцем, через те,що він набагато менший за той дохід, відомості про який надала податкова інспекція. Окрім отриманого доходу за спірний період, він як приватний підприємець, діючий в сфері автоперевезення пасажирів, здійснював витрати на заробітну плату найманим працівникам, сплачував різного роду податки, ніс витрати на паливо та запчастини для автотранспорту, сплачував орендну плату за площу, яку займає автотранспорт і т. і. Протягом другого півріччя він сплатив відповідачу аліменти в сумі 5322 грн., які визначалися державним виконавцем із розрахунку середнього заробітку працівника для даної місцевості, але за скаргою відповідачки розмір заборгованості був перерахований і визначений в сумі 12734 грн,з яким він не погоджується. Просить визначити розмір заборгованості з аліментів,стягнутих з позивача на користь відповідача [PERSON] на підставі рішення Дебальцевського міського суду від 02.09.2013 року станом на 01.02.2014 року в сумі 00 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і надав пояснення, які відповідають змісту позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач задекларував свої доходи за 2013 рік, з цих даних і виходила державний виконавець,коли робила розрахунок заборгованості з аліментів. Витрати позивача, зроблені за спірний період, не стосуються цієї справи, адже не мають відношення до заборгованості позивача з аліментів. Згідно з письмовими запереченнями відповідача [PERSON], державний виконавець правильно обрахувала заборгованість позивача з аліментів, виходячи з його сукупного доходу, який останній зазначив в декларації про доходи як суб*єкт підприємницької діяльності. Вважає, що позивач не правильно тлумачить зміст поняття «дохід» і його варіант визначення доходу не має відношення до заборгованості з аліментів. ( а.с.75-76) Представник відповідача ВДВС Рибакова С.М. за довіреністю ( а.с.61) в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що вона робила два розрахунки заборгованості боржника [PERSON] з аліментів. При першому розрахунку вона виходила із середнього заробітку працівника для даної місцевості, так як на той момент [PERSON] ще не декларував свої доходи за 2013 рік. На той момент заборгованість була вирахувана в сумі 5322 гривні. Боржник [PERSON] цю заборгованість сплатив. Але після отримання даних з податкової інспекції про доходи боржника за 2013 рік, вона його заборгованість з аліментів, виходячи при цьому з сукупної суми доходу останнього за 2-ге півріччя 2013 року. В результаті була вирахувана заборгованість в сумі 12734 гривні. Вважає,що для обрахування заборгованості з аліментів має братися до уваги сукупний дохід боржника- суб*єкта підприємницької діяльності, задекларований в податковій інспекції,а поняття «фактичний дохід» не має відношення для обрахування заборгованості з аліментів. В подальшому представник відповідача ВДВС Рибакова С.М. в судове засідання не з*являлася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. ( а.с. 89) Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з рішенням Дебальцевського міського суду від 02.09.2013 року позивач [PERSON] зобов*язаний сплачувати на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4частини усіх видів заробітку ( доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,починаючи стягнення з 24.07.2013 року і до повноліття дитини ( а.с. 8) Суть даного спору полягає в оскарженні позивачем розміру заборгованості за аліментами, яка нахована йому державним виконавцем під час виконання судового рішення про стягнення аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Стаття 82 ЗУ «Про виконавче провадження» містить порядок оскарження дій державного виконавця в тому числі боржником, відповідно до неї «боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ». Таким чином, якщо платник аліментів не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, він має право оскаржити його дії ( або постанову) до суду. Позивач [PERSON], завертаючись до суду з позовом про визначення розміру заборгованості з аліментів, не правильно обрав спосіб захисту свого права, в той час коли мав право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця. З цих підстав зазначений позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.195 СК України, ст. 16 ЦК України, ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed