Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

19.03.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів до відповідача [PERSON] . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від позовну заяву залишено без руху в зв`язку з виявленими недоліками. 19.04.2019 року позивачем усунені виявлені судом недоліки 17.05.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 09.08.2019 року. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року, встановивши їх в твердій грошовій сумі 2500 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісяця до повноліття дитини. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки зріс. Так у дитини проблеми із зором, тому кожного року вона здійснює стаціонарне профілактичне лікування і цю процедуру рекомендують здійснювати частіше ( на лікування витрачається грошей в сумі 1500-1700 грн.) Також здійснюються затрати на проїзд, так як вона з донькою проживає у іншій місцевості. Крім того донька здійснює лікування у стоматолога, їй вставлена пластина для вирівнювання зубів. Також дитина відвідує заняття англійської мови два рази на тиждень, один урок коштує 70 грн., займається танцями за що здійснюється оплата 170 грн., на місяць. Дитина швидко росте, що потребує купівлі нового одягу, взуття, тому стягнення аліментів в сумі 400 грн,. не забезпечує всіх потреб дитини даного віку, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісяця до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення суду. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, які просить стягнути в твердій грошовій сумі 2500 грн. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів обґрунтовує наявністю матеріальних затрат в зв`язку з необхідністю лікування доньки. Затрат на розвиток особистих здібностей дитини та потребі в задоволенні елементарних потреб з придбання продуктів харчування, взуття одягу тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в незначному розмірі, який на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини даного віку та не є достатнім для її гармонійного розвитку. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини . Вирішуючи питання про розмір збільшення аліментів, суд враховує затрати, які має позивач. В тому числі і в зв`язку з лікуванням дитини та з розвитком її особливих здібностей, що підтверджується наданими суду чеками, виписками з медичної документації. Доказів свого матеріального стану сторони суду не надали. Тому суд виходячи із принципу розумності вважає за можливо збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача з 400.00 грн., до 1500.00 грн., з наступною щорічною індексацією. Збільшення розміру аліментів до даної суми з урахуванням обов`язку матері утримувати дитину, на думку суду буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини даного віку. У випадку недостатності стягуваних коштів на проведення лікування дитини чи розвитку її особистих здібностей, позивач має можливість ставити питання про стягнення додаткових затрат на утримання дитини відповідно до ст.. 185 СК України, надавши докази понесення таких затрат, та недостатності стягнених аліментів у збільшеному розмірі на їх відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: partial