Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

17 січня 2014 року [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що її неповнолітній доньці - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 2012 року належить на праві власності 1/2 частка квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання її - позивача [PERSON], її неповнолітньої доньки [PERSON], колишнього чоловіка - [PERSON] та його вітчима [PERSON], проте фактично в квартирі проживає тільки вона з донькою, а відповідач не проживає у ній з 2003 року, оскільки після розірвання шлюбу зі своєю колишньою дружиною 7 листопада 2003 року зібрав свої речі та пішов проживати у інше помешкання, а отже втратив до цього житла інтерес. Вона - позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації у належній її доньці квартирі, проте відповідач відмовляється це зробити. Внаслідок несумлінної поведінки [PERSON] їй - позивачу створюються відповідні незручності при користуванні квартирою, тому що в квартирі не встановлені лічильники, оплата за надані комунальні послуги проводиться відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі, а відповідач участі у оплаті не проводить. Просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічно викладеному у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до положень ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. При таких обставинах, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до положень ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Вислухавши доводи представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради та зареєстрованого 7 липня 2012 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, неповнолітній [PERSON], яка є донькою позивача [PERSON], належить на праві власності 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Інша ? частка квартири належить третій особі [PERSON] З довідки №320 від 10 січня 2014 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр», вбачається, що у зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання позивача [PERSON], її неповнолітньої доньки [PERSON], колишнього чоловіка - [PERSON], як власника, та його вітчима [PERSON] Актами від 15 січня 2014 року, складеними Комунальним підприємством «Житловик-2», встановлено, що [PERSON] фактично у квартирі [ADDRESS] з листопада 2003 року не проживає, його особисті речі у квартирі відсутні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що за останні роки взагалі не бачили відповідача [PERSON], у квартирі [ADDRESS] не проживає, його речі в квартирі відсутні та вселитися у квартиру він не намагався, перешкоди позивачем у його проживанні в квартирі ніколи не чинилися, замки на вхідних дверях вона не змінювала. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає з 2003 року, плату за комунальні послуги не проводить, ніяких витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не сплачує, його речі в квартирі відсутні, будь-якої зацікавленості щодо житла відповідач не виказує, позивач не перешкоджає користуватися квартирою, але відповідач сам не бажає цього. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З дослідження представлених суду доказів вбачається, що відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає у квартирі, належній неповнолітній доньці позивача, його речі у квартирі відсутні, з того часу житлом він не цікавився, вселитися не намагався, позивач жодних перешкод йому у вселенні та проживанні не чинила. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі, належній неповнолітній доньці позивача, плату за комунальні послуги не сплачує, тим самим створює перешкоди в користуванні і розпорядженні житлом. Так, позивач вимушена вносити за відповідача оплату комунальних платежів, у зв'язку з чим несе невиправдані матеріальні витрати. Будь-які докази, щоб спростовували вимоги позову, свідчили про поважність причин відсутності [PERSON] та тимчасовий її характер, відповідачем суду не надано. Отже, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які є у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в заявлених нею межах та існування правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 3, 16, 321, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу України,

Outcome: approved