Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

17.12.2015 р. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 лютого 1998 р. в м. Первомайськ Миколаївської області померла його бабуся [PERSON]. 17 травня 2001 р. в м. Первомайськ Миколаївської області помер його батько [PERSON]. 05.07.2009 р. померла його рідна тітка [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала померлим на праві приватної спільної часткової власності у розмірі 1/3 частки за кожним. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2012 р. позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавців та у встановленому законом порядку звернувся до Другої держнотконтори за її переоформленням, однак йому було в цьому відмовлено, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Отримати дублікат зазначеного документу на померлу людину неможливо. Тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надав суду заяву з клопотанням слухати справу у відсутність позивача та у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши зібрані у справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] народився 23.07.1992 р. в с. Синюхін Брід Первомайського району Миколаївської області. [PERSON] померла 16 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.02.1998 р., серія І-ФП № 061804. [PERSON] помер 17 травня 2001 року, свідоцтво про смерть від 21.05.2001 р., серія І-ФП № 044872. [PERSON] померла 05 липня 2009 р., про що свідчить свідоцтво про смерть від 07.07.2009 р., серія 1-ФП № 101579. Із свідоцтва про народження серії IV-ФП № 314451 від 22.09.1993 р. вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON], який, в свою чергу був сином [PERSON] та братом [PERSON] (а.с. 8, 9). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло та довідки Первомайського МБТІ (а.с. 11, 12)[ADDRESS], що знаходиться за адресою: вул. Підгороднянське шосе, 4, м. Первомайськ Миколаївської області, належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному по 1/3 частині. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2012 р., яке набрало законної сили 18.12.2012 р., встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини квартири по вул. Підгороднянське шосе, 4/2 в м. Первомайськ Миколаївської області, після смерті його спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с. 6,7). З наявної в матеріалах справи копії листа Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 3552/02-14 від 27.11.2015р. вбачається, що позивач звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно проте, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на квартиру, що належала спадкодавцям (а.с.10). Відповідно до листа № 4002/01-16 від 24.12.2015 р. Першої Первомайської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 16 лютого 1998 р., [PERSON], який помер 17 травня 2001 р., та [PERSON], яка померла 05 липня 2009 р., заведені Другою Первомайською державною нотаріальною конторою. Відповідно до листа № 3780/02-14 від 24.12.2015 р. Другої Первомайської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка померла 05.07.2009 р., була заведена спадкова справа № 495/2009 за заявою про прийняття спадщини [PERSON]; після смерті [PERSON], яка померла 16.02.1998 р. була заведена спадкова справа № 529/2012 за заявою про прийняття спадщини [PERSON]; після смерті [PERSON], який помер 17.05.2001 р. була заведена спадкова справа № 530/2012 за заявою про прийняття спадщини [PERSON]. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 51594741 від 13.01.2016 р., двокімнатна квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за кожним по 1/3 частці; інші відомості відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 317\~\~ЦК України\~встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 319\~\~ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321\~\~ЦК України\~встановлено, що\~\~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1\~ст. 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями\~ст. 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~ст. 1261 ЦК України\~встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved