Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

18 листопада 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21-Н/11/22/ФО від 27.10.2011 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 21-Н/11/22/ФО від 27.10.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 61000,00 грн. з відсотковою ставкою 25% річних, із кінцевим строком повернення до 26.10.2016 року. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 02.11.2016 року у сумі 64602,17 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 39597,73 грн., процентів за користування кредитом у сумі 24473,55 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 357,45 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 173,44 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №21-Н/11/22/ФО/S-1 від 27.10.2011 року. Станом на 02.11.2016 року заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] акціонерне товариство «Сбербанк» зареєстровано 03.02.2009 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № 21-Н/11/22/ФО від 27.10.2011 року встановлено, що між ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: [PERSON] отримала кредит у розмірі 61000,00 грн. з відсотковою ставкою 25% річних, із кінцевим строком повернення до 26.10.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В якості забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №21-Н/11/22/ФО/S-1 від 27.10.2011 року. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Також згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 02.11.2016 року складає 64602,17 грн. Дана заборгованість складається з заборгованості за кредитом у сумі 39597,73 грн., процентів за користування кредитом у сумі 24473,55 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 357,45 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 173,44 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням позичальником своїх зобовязань. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21-Н/11/22/ФО від 27.10.2011 року, у загальному розмірі 64602,17 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved