Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

18.11.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.03.2014 позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 42. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання малолітньої дитини: [PERSON] . Відповідач мешкає окремо та ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання їх сина. Також зазначила, що відповідач молодий, працездатний, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн., але не менш ніж мінімум, встановлений законодавством, та забезпечити синові необхідні кошти для існування, навчання, лікування і зберегти належний рівень життя для дитини певного віку. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. Позивач та її представник у судове засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247, 280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.03.2014 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 42, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2016. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2016 року, виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1255, [INFO] народився: [PERSON] , батьками якого, є [PERSON] та [PERSON] . Також встановлено, що дитина [PERSON] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] не надає. Зі змісту позову вбачається, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved