Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

17 серпня 2020 року адвокат Трун О.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщення. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 12.03.2002 року. 18.02.2009 року за згодою позивача у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] , який є її сином. Відповідач [PERSON] з травня 2014 року не проживає у вказаній квартирі та не цікавиться спірним житлом, оскільки переїхав на постійне місце проживання в Крим. Відповідач не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, що ускладнює матеріальне положення позивача та заважає повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та адвокат Трун О.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені. Адвокат надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Із заявою про розгляд справи у його відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 12.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області. Право власності на нерухоме майно зареєстроване Добропільським бюро технічних інвентаризацій в реєстровій книзі за №22 за реєстровим номером 10. (а.с.8) Позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с.18) Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , є сином позивача, що підтверджує копією свідоцтва про народження. (а.с.19) Актом від 01.07.2020 року, який складений сусідами та затверджений депутатом Білозерської міської ради, встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,\~але не\~мешкає за\~вказаною адресою\~з травня\~2014\~року.\~(а.с.12) Факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою такою підтверджується копією домової книги та довідками виконавчого комітету Білозерської міської ради. (а.с.9-10,11,21) Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.\~ст. 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. При вирішенні даного спору суд керується нормами\~Житлового кодексу України, яким врегульовано спірні правовідносини. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 61\~ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до вимог ст.\~64\~ЖК України передбачила, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК за тимчасової відсутності наймача або членом його сім`ї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Статтею 72\~ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви зареєстрованої особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved