Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

19.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача аліменти в її користь на утримання дитини - дочки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягувати з відповідача аліменти в її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, тому проживають окремо, шлюб носить формальний характер.На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трьохрічного віку. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання їй не надає. Хоча, як батько дитини, повинен брати участь в утриманні своєї малолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Оскільки в неї відсутні відомості про достовірний дохід відповідача, вважає, що повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки від доходу до досягнення донькою повноліття та ј частки від доходу на її утримання - до виповнення донькою трьох років. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак скерувала заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити. Просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, що підтверджується телефонограмою, яка міститься у матеріалах справи. Ним подано відзив на позов, у якому він позов [PERSON] не визнав, пояснивши, що на даний час на розгляді у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини, оскільки ним заявлено вимогу про визначення місця проживання дитини разом із ним. При стягненні аліментів на утримання дитини слід виходити з того, що державою розраховано прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (діти до шести років) станом на 2020 рік, а саме: з січня 2020 року згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» становить 1779 грн. щомісячно. Тобто на думку експертів, статистів та держави, саме сума 1770 грн. є достатньою для утримання дитини відповідного віку, забезпечення її всім необхідним. Цю суму між батьками слід розділити відповідно до вимог ст.180 СК України між двома батьками порівно. На даний час він офіційного стабільного заробітку не має. Змушений перебиватися тимчасовими заробітками. Враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі відсутність постійного заробітку та місця праці, наявність у нього захворювання, враховуючи реальну необхідність витрат на дитину, виходячи із визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, він при своєму матеріальному становищі готовий і має змогу сплачувати суму не більше 1/6 частини усіх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мати також зобов`язана рівноцінно утримувати дитину, і надавати кошти на утримання дитини в такому ж розмірі щомісячно, що буде більш ніж достатньо для забезпечення дитини всіма необхідними умовами та побутом за даних умов і обставин. Враховуючи, що дитина зареєстрована з ним і він бере участь в утриманні дитини добровільно, тому, вважає, що з врахуванням вимог справедливості, розумності та законності, суд зобов`язаний позбавити його обов`язку на сплату аліментів для утримання дитини. В разі зміни обстановки в майбутньому, необхідності реальних витрат на дитину в більшому розмірі, позивачка зможе звернутися в суд із позовом про виплату аліментів. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки не працює, має незадовільний стан здоров`я, а також на даний час вирішується спір щодо місця проживання дитини, тому в задоволенні позову просив відмовити. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, яка викладена у позовній заяві позивачки, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Івано-Франківської області 03 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.214 року (а.с.5). У шлюбі народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2019 року (а.с.6). Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує рівень доходів позивача, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, вік сторін та дитини, потреби дитини щодо належного утримання, а також те, що відповідач не визнає позов. Згідно довідки № 5330 від 13.05.2020 року Управління адміністративних послуг, виданої [PERSON] про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] : за вищевказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.38). З Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 01.06.2020 року вбачається, що відповідач [PERSON] хворіє (а.с.39). Відповідно до довідки №1854-03/29-20 від 20.05.2020 року, виданої директором Івано-Франківського міського центру зайнятості Г. Ю. Лукасевич - [PERSON] станом на 25.05.2020 рік в Івано-Франківському міському центрі зайнятості на обліку не перебуває і допомогу по безробіттю не отримує (а.с.40). Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини усіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В силу дії ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та не досягла трьохрічного віку. Однак враховуючи, що у відповідача не має можливості сплачувати аліменти на дружину, те, що він хворіє, непрацюючий, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача у цій частині. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 19 березня 2020 року. За вимоги про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Тому з відповідача слід стягнути 840,80 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. ст. 84, 104, 110, 112, 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial