overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

18.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 14 серпня 2010 року між нею та відповідачем. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, виникли сімейні чвари, що призвело втрати почуття любові та поваги. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в жовтні 2011 році, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] 2011 року народження, який проживає та буде проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, після розірвання просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував, щоб син [PERSON] проживав з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 14 серпня 2010 року [PERSON] 1980 року народження та [PERSON] 1986 року народження зареєстрували шлюб у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №625. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як зазначила в заяві позивачка, дитина проживає з нею. Відповідач в заяві не заперечував, щоб син проживав з матір'ю. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в жовтні 2011 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

18.11.2014 року до Корсунь-Шевченківського суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.11.2011 року, відділом Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Витрати по розірванню шлюбу покласти на обох. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася в жовтні 2014 року по вині відповідача, який поїхав до себе на батьківщину і там залишився проживати. З того часу сторони не підтримують ніяких стосунків. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказала, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 29.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане Сахнівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 10 (а.с.3). Сім'я розпалася в жовтні 2014 року по вині відповідача, який поїхав до себе на батьківщину і там залишився проживати. З того часу сторони не підтримують ніяких стосунків. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Частина 1 ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

18.11.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 19 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 88. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння та різні погляди на життя сімейно-шлюбні стосунки припинилися з серпня 2013 року. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 13). Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 16). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 88 від 19 жовтня 2012 року, складений Відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 31 від 08 лютого 2013 року, складений Відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Матеріалами справи встановлено, що шлюб на час розгляду справи фактично перестав існувати. Головною причиною розпаду сім'ї є непорозуміння та різні погляди на життя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач [PERSON] виявила бажання залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

18.11.2014 року до суду надійшла заява завідуючої 9 відділенням І ОСЛ Дядюра Т.П. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без її усвідомленої згоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.11.2014 року [PERSON] була госпіталізована до 1 ОСЛ м. Ромни за направленням лікаря-психіатра РПНД Король Л.І. із діагнозом «Розлади особистості та поведінки судинного ґенезу із значним зниженням пам'яті та інтелекту». Черговий лікар І ОСЛ Негребецька А.М. зробила висновок про те, що [PERSON] підлягає госпіталізації в примусовому порядку. 18.11.2014 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів 1 ОСЛ згідно висновку якої [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Судинної деменції» внаслідок чого неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні завідуюча 9 відділенням І ОСЛ Дядюра Т.П. підтримала заяву та прохала суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, пославшись на висновок лікарів-психіатрів від 18.11.2011 року. Прокурор та адвокат [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра та дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог п.2 ст.14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як особа страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

18.11.2014 року КП «Житловик» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 4953 грн. 27 коп. В обґрунтування позову вказують, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги не сплачують, борг за період з січня 2007 року по червень 2014 року складає - 4953 грн. 27 коп. Представник позивача Сусла І.М. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином, що стверджується актом про невручення їм повісток від 18.12.2014 р. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги не сплачують, борг за надані послуги складає - 4953 грн. 27 коп., що підтверджується розрахунком позивача, який приєднаний до матеріалів справи. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , власник зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог, що звичайно ставляться. Борг підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

18.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 04.03.1995 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстрований Красноармійським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області,актовий запис № 89. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинились між сторонами, вони мешкають окремо більше восьми місяців. Спільних інтересів не мають, між собою не спілкуються. Вважає примирення неможливим. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04.03.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Красноармійським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області,актовий запис № 89.( а.с. 6) Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO]. ( а .с. 7). З матеріалів справи встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо більше восьми місяців. Спільного господарства з цього часу сторони не ведуть. Примирення між сторонами неможливо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

18.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1\\5 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/20 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON]. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в рівних частках по 60 грн.90 коп. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року скасовано в частині розподілу судових витрат а справу в зазначеній частині передано до суду першої інстанції на новий розгляд. В ухвалі зазначено, що при вирішенні справи по суті суд першої інстанції не врахував передбачену ст. 88 ЦПК України вимогу пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову та стягнув з відповідачів на користь позивача всю суму сплаченого ним судового збору. Заслухавши пояснення представників сторін суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. У позові [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1\\5 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/20 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON]. Отже, судовий збір слід стягнути з відповідачів в сумі 60 грн. 9 коп. в рівних частках з кожного, тобто по 15 грн. 22 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

18.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 01 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області, за актовим записом № 42, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем в них дітей немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] який зареєстровано 101 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області, за актовим записом № 42. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області, за актовим записом № 42, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.липня 2014 року. У сторін від спільного подружнього життя з відповідачем дітей немає. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, що підтверджується неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання і підтверджує байдуже ставлення його до збереження шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

18.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій уточнила, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання та матеріальне забезпечення не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність і заявлений позов задоволити. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про визнання заявленого позову про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.11.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, сторони з 03.11.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно пред'явлених копій свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved