Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

19.02.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що з 23.07.2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Більше шести місяців проживають окремо, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини не надає. Позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому важко самостійно утримувати дитину. Оскільки батько дитини має мінливий заробіток, просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою судді від 06.05.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15). Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.9). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 06.05.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим місцем проживання відповідача. В судове засідання, призначене на 19.06.2019 відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.17-18). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.07.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1121 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Як вбачається з довідки ОСББ «Космос-1971» № 155 від 09.02.2019, [PERSON] [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст.76-81 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи стягнення з 19.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved