Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

18.07.2016року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилався на те, що він народився 11.02.1966 року в м. Донецьк, про що в книзі записів громадянського стану Петровського відділу РАЦС м. Донецьк було зроблено актовий запис № 176 від 16.02.1966 року. Його мати, [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON], була єврейкою, сповідувала іудаїзм, проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності, ходила до синагоги. По лінії матері усі його родичі були євреями та робили обрізання. У свідоцтві про народження матері не було зазначено її національності. В свідоцтві про його народження матір записано по національності руська через те, що у радянські часи бажаніше було бути руським. Євреї завжди викликали відоме відштовхування, що виражалося, як у ряді прямих обмежень, так і в утрудненнях у можливостях для євреїв висунення в самих різних областях життя того народу чи держави, серед якого вони жили. Для подолання цих обмежень та труднощів євреям доводилося витрачати багато сил і енергії набагато більше, ніж корінним жителям країни. Тому його матір не заперечувала проти того, що її національність записували в її документах як руська. 01.07.2016 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області його матір було визнано єврейкою. У євреїв національність враховується по матері. Він також виховувався відповідно до єврейських традицій, сповідує іудаїзм, розмовляє на ідиші, підтримує стосунки зі своїми родичами євреями, які проживають на території України та Ізраїлю, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. Встановити свою дійсну національність йому потрібно через те, що у даний час він хоче пройти процедуру обрізання, яку повинен пройти кожен віруючий єврей. Через те, що він нічим не може підтвердити свою національність, йому було відмовлено у проходженні даної процедури. У звязку із проведенням АТО у м. Донецьк, він був вимушений виїхати з міста, а приходити до синагоги, яка знаходиться у місцевості його теперішнього мешкання, йому було відмовлено у прийнятті та запропоновано принести документ, який би підтвердив, що він уроджений єврей. Через відмову у прийнятті до синагоги він відчуває сильне душевне потрясіння, бо йому відмовляють навіть у молитві на її території. До того ж, синагога здійснює допомогу у харчуванні для своїх прихожан, а йому, як переселенцю з зони АТО, це не є зайвим. Для того, щоб реалізувати свої права як єврей, та для того щоб його нащадки не втратили своєї національності, він вимушений звернутися до суду і просить встановити юридичний факт, що він, [PERSON], [INFO] за національністю є євреєм. Заявник в судове засідання не зявився, в заяві зазначив розглядати в його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи\~Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без представника заінтересованої особи, посилався на те, що вони не можуть бути заінтересованою особою по справі, оскільки актовий запис про народження заявника складений ВДРАЦС Петровського РУЮ у м. Донецьк. Суд, заслухавши свідчення свідків та дослідивши письмові докази по справі вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитана в судовому засіданні свідок - [PERSON] суду свідчила, що батьків заявника знає з дитинства, так як вони підтримували дружні стосунки з її дідусем та бабусею. Достовірно суду свідчила, що мати заявника по національності була єврейкою, тому коли вона з бабусею приїздила до них в гості то їх пригощали єврейськими стравами. Всі свята які святкували євреї були святами і в родині батьків заявника. Мати заявника сповідувала іудаїзм, ходила до синагоги. Заявник виховувався відповідно до єврейських традицій і також сповідує іудаїзм, ходить до синагоги, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. Свідок [PERSON] суду свідчила, що заявника знає з дитинства, оскільки їх батьки підтримували дружні стосунки. Достовірно суду свідчила, що мати заявника була єврейкою і її батьки були євреями. Заявник виховувався відповідно до єврейських традицій. В радянські часи ставлення до євреїв було не дуже поважним, тому мати заявника не заперечувала проти того, що її національність вказували руська. Всі єврейські свята святкували в родині батьків заявника. Страви були традиційно єврейськими. Мати заявника [PERSON] сповідувала іудаїзм, ходила до синагоги. Заявник також сповідує іудаїзм і ходив до синагоги до проведення АТО. А тепер він не мешкає в Донецьку, оскільки вимушений був виїхати з не підконтрольної території. Також підтвердила, що заявник вважає себе євреєм, підтримує родинні відносини з родичами євреями як в України та і в Ізраїлі. З копії свідоцтва про народження на імя [PERSON], що є наявним у справі вбачається, що народилася вона 09.01.1939 року, національність ні її ні її батьків не зазначено, виданого Протасівською селищною радою 10.01.1939 року (а.с.7). З довідки № 75/07-76 від 06.06.2006 року виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського управління юстиції м. Донецька, що також є наявною у справі, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, і зазначено, що [PERSON], національність руська, актовий запис № 623, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] дружині [PERSON] (а.с.10). До матеріалів справи також додано копію свідоцтва про народження на імя заявника по справі, згідно якого [PERSON] народився 11.02.1966 року, в графі мати зазначено [PERSON], національність зазначено руська(а.с.8). Про те, що мати заявника померла, вбачається з копії свідоцтва про смерть, згідно якого [PERSON] померла 28.01.2013 року, зроблено запис № 105 від 29.01.2013 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьк (а.с.12). З показів свідків вбачається, що мати заявника була єврейкою, її батьки також були євреями, сповідувала іудаїзм, проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності, ходила до синагоги та святкували всі єврейські свята. Свого сина заявника по справі виховувала відповідно до єврейських традицій. Заявник також сповідує іудаїзм, ходить до синагоги, підтримує стосунки з родичами євреями які мешкають як в Україні так і в Ізраїлі, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. З копії рішення Волноваського районного суду Донецької області вбачається, що його матері, [PERSON] було встановлено факт приналежності до національності «єврейка» (а.с. 5-6). Згідно ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~встановлений вичерпний перелік\~фактів, що мають юридичне значення та питання про встановлення яких вирішується судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також має право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень\~ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно з\~ст. 11 Закону\~України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним факт приналежності [PERSON] до національності «єврей». На підставі викладеного,

Outcome: approved