Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

19 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суду з позовом до ТОВ «БК ДІАМАНТ» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та повернення сплачених грошових коштів., в подальшому матеріали цивільної справи були направлені до Овідіопольського райсуду Одеської області. Свій позов мотивує тим, що 15 травня 2013 року уклав з відповідачем договір № 23/Мол-18/11 купівлі-продажу майнових прав на квартиру в 4-х поверхневому житловому будинку , розташованому по [ADDRESS] . Відповідно до умов договору відповідач зобовязався продати позивачу майнові права на квартиру [ADDRESS] на 2-му поверсі по вищезазначеній адресі. Строк закінчення будівельно-монтажних робіт з будівництва житлового будинку згідно п.2.1 договору 1 квартал 2015 року. На виконання договору згідно додатку № 1 останній внесок потрібно було сплатити до 1 кварталу 2015 року. Позивачем було передано 15 травня 2014 року загальну вартість майнових прав на квартиру в розмірі 203 616.00 грн. Станом на І квартал 2015 року та на момент подачі позову до суду строки будівництва порушені та навіть будівництво не ведеться, та на підставі викладеного просить суд; - розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру в 4-х поверхневому житловому будинку , розташованому по [ADDRESS] № 23/Мол-18/11 від 15.05.2013 року, укладений між сторонами; - стягнути з відповідача ТОВ «БК ДІАМАНТ» (код 38848551) на користь позивача сплачену за договором суму в розмірі 203 616 грн. Звернути стягнення на майно відповідача шляхом передачі будівельних матеріалів (незавершене будівництво). Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному об`ємі, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, вважає можливим частково задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Так судом встановлено, що 15 травня 2013 року між [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER]) та ТОВ «БК ДІАМАНТ» уклали договір № 23/Мол-18/11 купівлі-продажу майнових прав на квартиру в 4-х поверхневому житловому будинку , розташованому по [ADDRESS] . Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався продати позивачу майнові права на квартиру [ADDRESS] на другому поверсі по вищезазначеній адресі. Строк закінчення будівельно-монтажних робіт з будівництва житлового будинку згідно п.2.1 договору 1 квартал 2015 року (а.с. 5). Відповідно до копій платіжного доручення № 54945379 від 15.05.2014 року на суму 203616.00 гривень - позивач сплатив на користь ТОВ «БК «ДІАМАНТ» внесок за купівлю майнових прав на квартиру згідно договору (а.с. 9). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1). До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3). Частина 1ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає не можливим. Відповідно до ст.10 ч.4Закону України« Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Оскільки відповідач по теперішній час не виконав зобов`язань по договору, то суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору та поверненню коштів обґрунтована і підлягає задоволенню. Позивач просить встановити порядок виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно товариства у вигляді будівельних матеріалів, яке розташоване за вищевказаною адресою. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході судового розгляду було встановлено, що дійсно власником земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , на якої здійснювалось будівництво не є товариство. На вищевказаної земельної ділянці здійснювалось будівництво, при цьому належних та допустимих доказів з боку позивача, який відсоток готовності було здійснено не було надано. Крім того позивач просить звернути стягнення на будівельні матеріали, при цьому не зазначив, яким чином повинно виконуватися цей порядок звернення стягнення на будівельні матеріали. Виходячи з вищевказаного та з урахуванням предмету позову, суд вважає, що в цій частині позивач звернувся до суду не в той порядок судового захисту, а тому вимоги щодо звернення стягнення на будівельні матеріали задоволенню не підлягає. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2036.17 грн., позивача звернувся до суду з трьома вимогами не майнового характеру, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 626,57 грн. (2036.17-1409,60=626,57), в іншої частині судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: partial