Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

18 вересня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем від 03.09.2008 року, відповідач отримала кредит у розмірі 12200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві про надання їй банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Приватбанку. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 30.06.2020 року має заборгованість на загальну суму 14063,42 грн., з них: 13627,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (в тому числі овердрафт), 435,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, 24 вересня 2020 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.2-4, 43/. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає повністю /а.с.53/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 вересня 2008 року [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 03.09.2008 року, за яким отримала кредит в сумі 12200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.15/. Як вбачається з відмітки в зазначеній заяві, відповідач отримала кредитну картку 03.09.2008 року /а.с.15/. В подальшому відповідачу видавалося ще 4 картки з новим строком дії, остання з яких діє до 30 вересня 2021 року (09/21) /а.с.13/. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, 03.09.2008 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 1400 грн. 22.08.2011 року розмір кредитного ліміту збільшено до 2400 грн., 20.01.2016 року - до 12000 грн., а 31.01.2017 року - до 12200 грн. /а.с.14/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», яке, в свою чергу, є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.32-33/. Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.17-22/. При цьому, згідно з п.п.6.7 Умов та правил, позичальник зобов`язаний стежити за використанням коштів в межах платіжного ліміту з метою попередження виникнення овердрафту, яким відповідно до п.2 вказаних Умов та Правил є короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на його картрахунку або встановленому ліміті кредитування. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, на думку позивача, станом на 30.06.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 14063,42 грн., з них: 13627,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (в тому числі овердрафт), 435,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом /а.с.5-12/. Вказаний розмір заборгованості не суперечить даним виписки з особового рахунку відповідача станом на 03.07.2020 року /а.с.34-40/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1051 грн. (50% від 2102 грн., сплаченого позивачем за платіжним дорученням №PROM6BТ6YR від 26.08.2020 року). Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved