Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

19 лютого 2015 року до суду надійшла позовна заява від Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» пор стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/0361/82/0252765 від 16.01.2014 року в сумі 84574,16 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 845,74 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 16 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) та [PERSON] (позичальником) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0361/82/0252765, відповідно до умов якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 58319,22 гривень строком до 16.01.2020 року зі сплатою відсотків в розмірі 38,3 % річних, але належним чином відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого у позивача виникло право відповідно до ст. 1050 ЦК України достроково вимагати повернення кредиту. Станом на 12.12.2014 року заборгованість по кредиту становить 57091,38 гривень, заборгованість по сплаті відсотків становить 13245,39 гривень. Відповідно до 10.3 кредитного договору в зв'язку з порушенням відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, йому нарахована пеня в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, яка станом на 12.12.2014 року становить 14237,39 гривень. Всього заборгованість за кредитним договором у відповідача станом на 12.12.2014 року становить 84574,16 гривень. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачу двічі направлялися повістки про виклик до суду в порядку ст. 74 ЦПК України, але вони не одержані і повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. З відміток працівника пошти на конвертах видно, що повістки йому доставлялися 07.03.2015 р., 11.03.2015 р., 25.03.2015 р., однак вручені не були, що свідчить про відсутність його за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. В такому випадку відповідач . вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі начальника Славутицького відділення ЧОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» Повернова Дениса Яковича та заступника начальника відділення Степанищенко Валентини Володимирівни, з однієї сторони, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА Життя», що діє на підставі ліцензії серії АВ № 483242 від 05.10.2009 року в особі Срахового агента АТ «Райффайзен Банк Аваль», що діє на підставі Договору доручення на здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування в якості страхового агенту № 11/115-1-2/035 від 15.07.2010 року в особі Повернова Дениса Яковича та в особі [PERSON] з другої сторони і [PERSON] з третьої сторони, 16 січня 2014 року було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0361/82/0252765, копія якого долучена до матеріалів справи(далі договір). Відповідно до п.1.1 договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов'язки, передбачені цим договором. Пунктом 1.1.1 договору передбачено суму кредиту 58319,22 гривень. Відповідно до п.1.1.4 договору дата сплати ануїтетних платежів становить 16 числа кожного місяця згідно з графіком погашення кредиту та сплати інших платежів. Згідно п.1.1.5 договору датою погашення кредиту є 16 січня 2020 року. Як зазначено у п.1.1.8 договору, фіксована процентна ставка за договором становить 38,3 %. За правилами п.1.12.1, 1.12.2 договору датою переказу коштів з КР є 11 число кожного місяця, сума щомісячного переказу з КР становить 2078 гривень, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно Графіку. Згідно п.3.1 договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов цього договору. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Відповідно до п. 3.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування Позичальник зобов'язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.1.4 цього Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.1.4 Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.1.4 Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, од дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 7.1.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов цього Договору. Як зазначено в п. 7.2.5 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування Кредитор вправі скористатись правами зазначеними в п. 7.1 Договору пред'явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема порушення Позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених цим Договором. Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у випадках, якщо Кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у ст.7 Договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 16 жовтня 2014 року була направлена відповідачеві письмова вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, яка до цього часу залишилась невиконаною. Відповідно до положень п. 10.3 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний на вимогу Кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. В разі пред'явлення цього Договору, якщо інше не передбачене вимогою Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № №014/0361/82/0252765 станом на 12.12.2014 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 84574,16 гривень, що виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором і складається з наступного: 57091,38 гривень - заборгованість за кредитом; 13245,39 гривень - заборгованість за відсотками за період з 16.04.2014 по 12.12.2014 року; 14237,39 гривень - пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків за період з 18.04.2014 року по 12.12.2014 року. Отже, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми кредиту по укладеному договору не виконано. Це свідчить про те, що відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором перед банком належним чином не виконує. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором - 84574,16 гривень в повному обсязі. За правилами ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення № 380702 від 30.01.2015 року, яке знаходиться в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 845 гривень 74 копійки, отже на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 845 гривень 74 копійки.

Outcome: approved