Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

19 квітня 2019 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимого зазначив, що від шлюбу з відповідачем, який судовим рішенням розірвано, мають сина [PERSON] , [INFO] , на якого позивач за рішенням суду сплачував аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 510 гривень щомісячно. У подальшому рішенням суду було збільшено розмір аліментів, які [PERSON] сплачує на утримання сина [PERSON] , до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повнолітня в особі матері [PERSON] про що було відкрито виконавче провадження. З 30 квітня 2017 року позивач є безробітним та сплачував аліменти в розмірі 50% з мінливих доходів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку [PERSON] сплатив 01 квітня 2019 року. На теперішній час позивач є безробітним, суб`єктом підприємницької діяльності не являється, постійного заробітку не має, проживає з дружиною без реєстрації шлюбу в її батьків та не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повнолітня. [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів стягнутих судовим рішенням на утримання сина [PERSON] в особі [PERSON] з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 2218,00 гривень з індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 березня 2010 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №0425/1046/2012 від 09 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано після чого останній змінено прізвище на « [PERSON] ». Згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/719/13-ц від 15 серпня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 510 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 29 липня 2013 року в особі матері [PERSON] Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/57/18 від 13 лютого 2018 року збільшено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/719/13-ц від 15 серпня 2013 року, та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, в особі матері [PERSON] . Постановою старшого державного виконавця Межівського РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області ВП №56023817 від 20 березня 2018 року підтверджується відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, в особі матері [PERSON] Згідно довідки в.о.начальника Межівського РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області станом на 01 квітня 2019 року заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів відсутня. Записом №8 трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 30 червня 2008 року підтверджується звільнення [PERSON] з посади за власним бажанням на підставі наказу №4 від 30 квітня 2017 року. Згідно довідки виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №684 від 13 березня 2019 року до складу сім`ї [PERSON] входить сестра [PERSON] , мати [PERSON] , батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Актом обстеження матеріально-побутових умов від 15 квітня 2019 року підтверджується, що [PERSON] мешкає по [ADDRESS] разом з батьком співмешканки [PERSON] , матір`ю співмешканки [PERSON] та співмешканкою [PERSON] Згідно довідок Межівського СОГ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №10-02.32-38 від 13 березня 2019 року, відділу надання соціальних послуг Межівського центру зайнятості №50 від 14 березня 2019 року та управління СЗН Межівської РДА №457 від 14 березня 2019 року [PERSON] на обліку як отримувач пенсії не перебуває, зареєстрований як безробітний та допомогу по безробіттю не отримує, а також в управління соціального захисту населення ніяких видів допомоги не одержує. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено. На запит стосовно фізичної особи-підприємця інформації не знайдено. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст.360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином виходячи зі сталих критеріїв добросовісності, справедливості, пропорційності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved