Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

18.08.2015 року ПАТ Європейський [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.08.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким надав останньому кредит в формі відкличної кредитної лінії на суму 10290 грн. зі строком надання з 17.08.2007 р. по 16.08.2012 р. та зі сплатою 21 % річних. Отримавши кредитні кошти відповідач належно не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по нарахованим відсоткам, комісії, а також штрафні санкції, що станом на 10.08.2015 року в сумі складає 14867,54 грн. Одночасно позивач зазначив, згідно рішення НБУ у нього відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації, а Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в банку призначено керівником уповноважену особу цього фонду. У розглядуваній цивільній справі 08.10.2015 року ухвалювалося заочне рішення, яке за заявою відповідача скасоване ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.11.2015 року. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Одночасно надав письмові пояснення в яких зазначив про безпідставність позиції відповідача. Так позивач зазначив, що посилання відповідача на проведені ним виплати за кредитним договором відносяться до іншого проміжку часу. Вони здійсненні на підставі судового наказу від 16.11.2009 року, яким не охоплюється період заявлений у розглядуваному позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив про необґрунтованість нарахованої позивачем заборгованості за кредитним договором. Одночасно вважав, що позивач не враховує проведені відповідачем виплати на погашення кредитної заборгованості. При цьому також вказав на те, що на розгляді суду перебуває інший позов ПАТ Європейський [PERSON] про звернення стягнення на заставу, яка є майном відповідача. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. 17.08.2007 року сторони уклали кредитний договір. За даним договором позивач відкрив відповідачу відкличну невідновлювану кредитну лінію на суму 10290 грн. Також кредитним договором визначено, що відповідач зобов'язується повернути позивачу основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним та інші передбачені платежі у строки та в порядку передбаченому цим договором. Кінцевий строк погашення заборгованості по кредитному договору встановлений не пізніше 16.08.2012 року. За користування кредитом сторонами визначена відсоткова ставка на рівні 21 % річних, яку відповідач сплачує позивачеві, а також комісійні виплати згідно п.п. 1.3., 1.4. кредитного договору. У випадку визначеному п.п. 3.1.б) кредитного договору відсоткова ставка встановлена на рівні 36 %. Графік та розміри сум повернення кредиту, процентів та комісій наведені у додатку № 1 до кредитного договору і щомісяця становлять 373,00 грн., а в останній місяць 113,64 грн. (а.с. 5-10) Позивачем обов'язки по договору виконані в повному обсязі і кредитні кошти відповідачу надані. Дана обставина сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині своєчасності повернення кредиту та сплати передбачених договором платежів, і допустив прострочення. Так, згідно наказу Миколаївського районного суду № 2-н-04-336 виданого 16.11.2009 р. з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 10887,07 грн. (а.с. 12) Крім того, внаслідок подальшого прострочення платежів в період з 01.02.2012 р. по 09.08.2015 р. у відповідача станом на 10.08.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, яка складається із заборгованості: по комісії 4105,92 грн. (кількість днів нарахування - 1246+31); по відсоткам 10055,72 грн. (кількість днів нарахування - 1246+31), а також нарахована пеня по кредиту і відсоткам в розмірі 705,90 грн. (за період з 10.07.2015 р. по 09.08.2015 р.), а всього 14867,54 грн. (а.с. 11) Зазначені нарахування проведені на підставі умов кредитного договору визначених у п.п. 1.2.-1.4., 3.1., 3.3. При цьому позивачем при нарахуванні заборгованості за відсотками обґрунтовано застосована ставка 36 % річних, оскільки вона передбачена п.п. 3.1. б і сплачується у разі фактичного недотримання (прострочення) строків визначених у п.п. 1.2. кредитного договору і у додатку до нього. Такі умови кредитного договору не суперечать вимогам ст. 3 ч. 1 п. 3 ЦК України що визначає свободу договору між сторонами та не порушують інших актів цивільного законодавства України. Судом також встановлено, що згідно постанови Правління НБУ № 725 від 17.11.2014 р. у позивача відкликана банківська ліцензія та прийняте рішення про ліквідацію. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2014 р. № 150 у ПАТ Європейський [PERSON] для ліквідації цієї банківської установи призначено уповноважену особу зазначеного Фонду. (а.с. 16-19) Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору та не сплатив визначені договором платежі, прострочивши їх, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість по договору з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 14867,54 грн., а також судові витрати на користь держави. При цьому твердження відповідача не спростовують фактів встановлених в судовому засіданні, а проведені ним виплати по кредитному договору відносяться до іншого розрахункового періоду, який визначений іншим судовим рішенням.

Outcome: approved