Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

19.08.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 21.05.2015року [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», 2007 року випуску, реєстр.номер [NUMBER], перетинав пункт пропуску «Шегині» та не заявив про наявність товарів. 20.10.2015року постановою Галицького районного суду м.Львова [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації автомобіля. Стверджує, що даний автомобіль належав відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР УДАІ УМВСУ в Львівській області, та був фактично придбаний нею (позивачкою [PERSON].) у [PERSON] на підставі довідки - рахунка серії ААЕ №956380 від 19.05.2015року за 148100 гривень, згідно якої вона (позивачка) мала намір зареєструвати даний автомобіль у ДАІ. Також вказує, що факт купівлі-продажу автомобіля підтверджує розписка [PERSON] про отримання коштів від [PERSON] Зазначає, що обставини переміщення даного транспортного засобу через митну територію України їй не були відомі, оскільки автомобіль придбавався безпосередньо у [PERSON] згідно вищевказаної довідки-рахунку. Таким чином вважає, що є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, а законні підстави на позбавлення її цього майна відсутні. З огляду на наведене просить суд визнати її добросовісним набувачем транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року виробництва, номер кузова: [NUMBER], реєстр.номер [NUMBER], та визнати право власності за нею на даний автомобіль, а також зобов'язати Мостиський районний відділ державної виконавчої служби виключити даний автомобіль з опису арештованого майна та повернути такий з належними до нього документами їй ([PERSON].). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить суд справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні вирішення даної справи поклав на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року виробництва, номер кузова: [NUMBER], реєстр.номер [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] відповідачкою у справі. Згідно постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 20.10.2015року, яка набрала законної сили, [PERSON] 21.05.2015року о 19.00 год. перетинаючи митний кордон з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Шегині» автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстр.номер [NUMBER], не заявив про наявність товарів, що переміщувались через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» з приховуванням від митного контролю з використанням засобів, що утруднюють виявлення товарів, зокрема, з використанням спеціально виготовленого сховища (тайника), доступ до якого став можливим шляхом демонтажу пасажирських сидінь та підлогового настилу автомобіля, під яким знаходились три спеціально виготовлені металеві пластини, які кріпились до днища автомобіля за допомогою 26 самонарізів, після демонтажу яких став можливий доступ до порожнини розмірами 150х300х10, яка була виготовлена шляхом внесення змін в конструкцію транспортного засобу та в якій було виявлено: сигарети з маркуванням «Chesterfield blue» з українською акцизною маркою в кількості 2000 пачок на суму 35000 гривень та сигарети з маркуванням «Chesterfield red» з українською акцизною маркою в кількості 1090 пачок на суму 19075,00 гривень. Цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 54075 гривень, конфіскації товару та автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстр.номер [NUMBER], в дохід держави. Постановою державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Буриш Л.А. від 21.07.2016року відкрито виконавче провадження ВП №51738404 з примусового виконання виконавчого документа - постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 20.10.2015року про конфіскацію автомобіля марки «Volkswagen Transporter». В ході проведення виконавчих дій у зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем описано і накладено арешт на вищевказаний автомобіль марки «Volkswagen Transporter», про що складено відповідний Акт опису й арешту майна від 26.07.2016року (а.с.27). Разом із тим, як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, даний автомобіль був фактично придбаний позивачкою [PERSON] у [PERSON] на підставі Довідки - рахунка ПП «Автовир» серії ААЕ №956380 від 19.05.2015року за 148100 гривень. Факт купівлі-продажу автомобіля також підтверджує наявна у матеріалах справи копія розписки [PERSON] від 19.05.2015року про отримання коштів від [PERSON] у розмірі 148100гривень за проданий нею автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстр.номер [NUMBER]. Крім того, дані обставини не оспорює і сама відповідачка [PERSON] про що свідчить подана нею заява про визнання позову. Ст.41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищенаведене та те, що в судовому засіданні позивачкою доведено, що спірний автомобіль марки «Volkswagen Transporter» був придбаний нею у відповідачки [PERSON] на законних підставах, отже позивачка є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, з огляду на те, що накладений арешт на даний автомобіль перешкоджає позивачці в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved