Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

17 листопада 2015 року представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Вимоги обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить будинковолодіння № 14А по провулку Низовому в м. Шепетівка Хмельницької області відповідно до договору купівлі-продажу від 12 листопада 2013 року. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які у ньому не проживають з 1998 року, місце їхнього проживання (перебування) невідоме. Вказуючи на неможливість оформити соціальні пільги (субсидію) через реєстрацію у будинку відповідачів, про яких їй нічого гне відомо, просила визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав. В обґрунтування вимог зазначив, що позивачка придбала будинок у 2013 році у [PERSON], який у свою чергу придбав вказаний будинок у відповідачів. З пояснень сусідів позивачці стало відомо, що відповідачі не проживають у будинку з 1998 року, і їх місцезнаходження не відоме. Вказуючи на те, що через реєстрацію відповідачів у будинку, позивачка позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, просив визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судове засідання повторно не зявилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися за місцем реєстрації. На адресу суду повернулося поштове відправлення про виклик в судове засідання за закінченням терміну зберігання. Згідно актів про неможливість вручення судової повістки про виклик до суду на 07 грудня 2015 року та 15 грудня 2015 року, відповідачі за місцем реєстрації по пров. Низовому, 14А в м. Шепетівка Хмельницької області відсутні, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним врученням судового виклику. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що будинковолодіння № 14А по провулку Низовому в м. Шепетівка Хмельницької області та земельна ділянка, що знаходиться по провулку Низовому,14 в м. Шепетівка Хмельницької області належать [PERSON], на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу від 12 листопада 2013 року, що підтверджується копіями договорів, технічним паспортом на будинковолодіння та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації по провулку Низовому,14 в м. Шепетівка Хмельницької області з 1998 року, що підтверджено довідками квартального громадського комітету №19 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області за №№535-538 від 12 листопада 2015 року, та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], що були допитані в судовому засіданні 30 листопада 2015 року, в порядку визначеному ч.4 ст.191 ЦПК України. Так, свідок [PERSON] суду показала, що є подругою позивачки, часто буває у неї в гостях, їй відомо, що у будинку позивачки зареєстровані відповідачі, які в ньому не проживають. Свідок [PERSON] суду показав, що знає відповідачів, які до 1998 року проживали у будинку, що на даний час належить позивачці. Потім вони продали будинок [PERSON] та виїхали з м.Шепетівки, з того часу про них йому нічого не відомо. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням у будинку по провулку Низовому,14-А в м. Шепетівка. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач, яка є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії і відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідачів належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., по 121,80 грн. з кожного. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved