Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

19.11.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 14.01.2020 року. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 7910 про стягнення з нього на користь відповідача, що є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року грошових коштів у сумі 113 359 доларів США 77 центів, що за курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 2 949 999 грн. 77 коп.: 21991,22 дол.США - заборгованість за кредитом; 35 307,54 дол.США - заборгованість за відсотками; 56060,89 дол.США - пеня; 3000 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 7910 про стягнення з нього на користь відповідача, що є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року грошових коштів у сумі 113 359 доларів США 77 центів, що за курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 2 949 999 грн. 77 коп.: 21991,22 дол.США - заборгованість за кредитом; 35 307,54 дол.США - заборгованість за відсотками; 56060,89 дол.США - пеня; 3000 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Позивач вважає, що цей виконавчий напис не відповідає вимогам діючого законодавства, в зв`язку з чим є таким, що не підлягає виконанню з огляду на таке. По-перше, нотаріусом не враховано, що заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року у нього було вилучено автомобіль GREAT WALL HOVER. Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави автомобіль. Тому, на думку позивача, у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, розрахований з 13.06.2007 року та зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Окрім того, відповідно до ст.. 88 Закону України «про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як зазначено у виконавчому написі строк, за який проводиться стягнення - 13.06.2007 року по 03.07.2017 року . Як видно з виписки з рахунку боржника, доданої відповідачем приватному нотаріусу для вчинення нотаріального напису, сума пені була нарахована за період з 06.02.2008 року по 03.07.2017 року. Таким чином, приватний нотаріус, з підстав, передбачених ст.. 49 Закону України «Про нотаріат», була зобов`язана відмовити у здійсненні таких виконавчих дій як вчинення виконавчого напису про стягнення грошових коштів за кредитним договором, проте вчинила виконавчий напис поза межами строку, протягом якого його може бути вчинено. Окрім того, відповідно до умов кредитного договору банк фактично змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 12.06.2014 року на 21.08.2011 року, направивши 21.07.2011 року на адресу позивача повідомлення з вимогою повернення кредиту в повному обсязі. А тому, на думку позивача, строк пред`явлення права вимоги до позивача у відповідача сплив 20 серпня 2014 року. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса з дня виникнення у банка права вимоги минуло 9 років. Позивач вважає, що всі ці обставини в сукупності є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, що й стало підставою для звернення до суду. Справа розглядалася без учасників розгляду справи, в спрощеному провадженні. Відповідач та третя особа у визначений судом строк відзив та пояснення на позовну заяву не надали. Третя особа подала заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 7910 про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року грошових коштів у сумі 113 359 доларів США 77 центів, що за курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 2 949 999 грн. 77 коп.: 21991,22 дол.США - заборгованість за кредитом; 35 307,54 дол.США - заборгованість за відсотками; 56060,89 дол.США - пеня; 3000 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису. На підстав даного виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється за даним позовом, державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 30.10.2017 року відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в загальному розмірі 2952999,77 грн., що підтверджується копією відповідної постанови. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування строку позовної давності, а також, вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених ЗУ «Про нотаріат», які підтверджують безспрність вимоги та з порушенням форми вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цивільного законодавства та у встановлений в законодавстві строк. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні зобов`язання на підставі укладеного кредитного договору від 13 червня 2007 року, укладеного між позивачем та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ КБ «Приватбанк». Позивач неналежним чином виконував умови укладеного кредитного договору. В зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що позивачем не заперечується. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. А у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Пунктами 1.2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документ, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Згідно дослідженого виконавчого напису від 14.08.2017 року не зазначено, на підставі яких документів його здійснено. А лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року та вказана сума заборгованості, що підлягає стягненню. З виконавчого напису також вбачається, що строк за який провадиться стягнення становить: з 13.06.2007 року по 03.07.2017 року. Разом з тим в матеріалах справи є копія заочного рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2012 року про передачу в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у [PERSON] автомобіля GREAT та зверення стягнення на цей автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року, що не було враховано нотаріусом під час вчинення виконавчого напису. Вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами в результаті укладення кредитного договору № ZRM0AN00001334 від 13 червня 2007 року, який став підставою для вчинення виконавчого напису та вказують на наявність спору між сторонами, який може бути вирішений лише в судовому порядку. В тому числі з приводу наявності підстав для застосування строку позовної давності, шляхом ретельної перевірки коли позивачем останній раз вносились суми на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором. Правомірності нарахування пені, правильності визначення розміру заборгованості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні, суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. У випадку , якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної позовної вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України не передбачено способу захисту порушеного цивільного права у вигляді визнання документу (а саме виконавчого напису ) таким, що не підлягає виконанню. Проте виходячи з правової природи вчинення виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, суд відповідно до заявленої позовної вимоги з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача так як він не суперечить закону і на думку суду найбільш повно захищає права позивача. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved