Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

19.03.2014 р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем народила сина [PERSON] [INFO] В даний час [PERSON] досяг повноліття і є студентом першого курсу денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця. Навчається на комерційній основі, термін закінчення навчання - 30.06.2017 р. За навчання на першому курсі позивачка сплатила 11362,50 грн., за проживання сина у гуртожитку 3100 грн. Матеріальної допомоги сину [PERSON] не надає, хоча офіційно працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» на посаді монтажника та має достатній дохід, щоб надавати сину належне матеріальне утримання. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ? заробітної плати щомісяця, та ? частку додаткових витрат, які вона понесла на оплату першого року навчання сина, а також за проживання його у гуртожитку. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов з вищевикладених підстав, просила його задовольнити. Пояснила, що кожен місяць несе витрати в сумі близько 2000 грн. на матеріальне забезпечення сина, що включає в себе харчування, придбання одягу, канцелярських приналежностей, послуг мережі Інтернет, оплату проїзду з гуртожитку до місця навчання з двома пересадками. Для оплати навчання сина вона, працюючи медсестрою у психіатричній лікарні, бере собі додаткову роботу, і син і вона відмовляють собі в усьому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, проте не згідний на стягнення з нього додаткових витрат по оплаті навчання сина, оскільки в нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці. Представники [PERSON] - [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ? частини заробітку, просили суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується записом у свідоцтві про народження (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 вересня 2000 року (а.с. 3). Встановлено, що відповідач в даний час перебуває у другому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Згідно довідки від 06 лютого 2014 року № 41, виданої Харківським Національним університетом ім. С. Кузнеця (а.с. 4), [PERSON] є студентом першого курсу освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», 6.03.19.13.02 групи денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця, термін навчання в університеті становить з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року включно. З довідки № 154 від 14 березня 2014 р., виданої Бугруватською сільською радою (а.с. 8), вбачається, що [PERSON] проживає і зареєстрована у [ADDRESS] разом з сином [PERSON] [INFO], який тимчасово знятий з реєстраційного обліку у зв'язку з навчанням. Позивачка працює у КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2», її заробітна плата за лютий 2014 року становить 1784,30 грн. (а.с. 7). Крім того, зі слів позивачки, вона щомісячно отримує додатковий дохід близько 1400 грн., працюючи кожний вечір (миє посуд у барі). До квітня 2014 року позивачка отримувала аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі близько 600 грн. Судом встановлено, що відповідач працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» на посаді монтажника і отримує щомісячну заробітну плату близько 3000 - 3800 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 34). До квітня 2014 року з його заробітної плати утримувалися аліменти в розмірі близько 600 грн. щомісячно. Дружина відповідача перебуває у декретній відпустці і отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 1085,21 грн. щомісячно (а.с. 35). З договору про навчання від 11.08.2013 року та квитанцій про оплату (а.с. 9-11) вбачається, що позивач 22 серпня 2013 року та 25 лютого 2014 року оплатила навчання [PERSON] на першому курсі Харківського національного економічного університету в загальній сумі 8150 грн. Крім того, навчання [PERSON] вимагає постійного проживання у м. Харкові, тому 22 серпня 2013 року позивачка оплатила вартість проживання у гуртожитку в сумі 3100 грн. Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Статтею 199 частиною 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 185 ч. 1, ч. 2 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В даному випадку суд враховує те, що [PERSON] власних доходів не має, навчаючись на договірних умовах, стипендію не отримує, працювати змоги не має, так як крім відвідування занять, витрачає увесь вільний від навчання час на виконання завдань викладачів для самостійної роботи; крім витрат на харчування і одяг, несе витрати на проїзд з гуртожитку до місця навчання та в зворотньому напрямку кожен день, та несе інші необхідні витрати, пов'язані з навчанням, тому потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідач є фізично здоровою людиною, працює і отримує стабільну заробітну плату, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд визначає розмір аліментів на утримання [PERSON] з огляду на згоду відповідача, висловлену ним у судовому засіданні, сплачувати щомісячно аліменти на повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від заробітку. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] 1996 р.н. на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Оскільки навчання в університеті спрямоване на загальноосвітній розвиток дитини та на позитивну реалізацію дитиною свого права на вищу освіту, суд розцінює таке навчання як таке, що спрямоване на розвиток здібностей дитини. Так як навчання в університеті вимагає постійного проживання у м. Харкові, то витрати на оплату гуртожитку суд розцінює як такі, що пов'язані з розвитком дитини. Вищевказані витрати здійснені позивачкою до досягнення сином повноліття, тому на підставі ст. 185 Сімейного Кодексу України підлягають стягненню з відповідача. Визначаючи розмір додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує враховує майновий стан сторін у період до досягнення [PERSON] повноліття, зокрема, те, що на кожного члена сім`ї [PERSON] після сплати аліментів на сина від першого шлюбу в розмірі ? частки заробітку припадав дохід близько 870 грн. (( 3000 грн.- 600 + 1085 грн.) : 4 чол.), а на кожного члена сім`ї [PERSON] припадав дохід приблизно в сумі 1850 грн. (1700 + 600 + 1400), тому вважає справедливим відступити від рівності обов'язків батьків при оплаті додаткових витрат на дитину, і вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язку зі сплати додаткових витрат на сина [PERSON] частково, в сумі 3000 грн., що складає 27 % від загальної суми витрат на розвиток дитини (11250 грн.). Згідно статті 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved