overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

17 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 18 серпня 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 18 серпня 2008 року Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 39. Дітей подружжя не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

17 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.06.2009 року [PERSON] 11.06.2009 року отримав кредит у розмірі 8000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 11.06.2009 року [PERSON] станом на 13.10.2014 року має заборгованість - 13369,59 грн., яка складається з наступного: 7916,80 грн. - заборгованість за кредитом; 3589,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 750,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 612,84 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 13369,59 грн. за кредитним договором № б/н від 11.06.2009 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

17 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки, відшкодування моральної шкоди ухвалено рішення. Позов [PERSON] до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» на користь [PERSON] 4152 грн. заборгованості по заробітній платі, 707 грн. 20 коп. компенсації за невикористані відпустки, а всього - 4859 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 20 коп. заборгованості без відрахування податків, зборів та інших обов'язкових платежів, а також 500 (п'ятсот) грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині в позові відмовлено. З ОСББ «Чайка» на користь держави стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору, що підлягає сплаті за вимоги майнового характеру, але судом не було вирішено питання щодо стягнення судового збору за вимоги немайнового характеру, що також підлягає сплаті у розмірі 243 грн. 60 коп. Оскільки при постановленні вказаного рішення судом не в повному обсязі було вирішено питання про розподіл судових витрат, згідно положень ст.220 ЦПК України є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

17 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міському відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 180, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2017 року, виданим повторно. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2016 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, не спілкуються, а тому [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставилася до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача - заочно на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і позивач на примирення не згідний, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, і позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки являється інвалідом ІІ групи, а тому суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

17 жовтня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 15 на вул. Лісній в с. Сунки Смілянського району. Спадкоємицею по заповіту на спадкове майно померлої є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але у видачі свідоцтва про право власності він відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 17 жовтня 2015 року, відкрилася спадщина на будинковолодіння № 15 на вул. Лісній в с. Сунки Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть, технічним паспортом від 11 серпня 2016 року та довідкою виконкому Сунківської сільської ради від 5 вересня 2016 року № 451. За свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно [PERSON], яка змінила прізвище на «Герасименко», що вбачається з свідоцтва про зміну імені від 3 січня 2013 року. Позивач прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву в нотаріальну контору, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом постановою нотаріуса від 23 грудня 2016 року їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

17 жовтня 2016 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відстеження пересилання поштових відправлень наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

17 жовтня 2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 28. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя і відповідачем не склалося, він не приділяє належної уваги сім'ї, періодично зловживає спиртними напоями, фактично одразу після укладення шлюбу відповідач поїхав на заробітки в м. Москва і лише зрідка приїздив в Україну. Оскільки відповідача постійно не було вдома, поступово стосунки почали слабнути. Останній раз позивач бачилася з відповідачем десь біля року назад і з того часу у них фактично припинилися шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім'ї, позивач вважає неможливим. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 28. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Подальше збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача та унеможливлює примирення з відповідачем. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у нього з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у відсутність позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 05 жовтня 2016 року, повторно виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював на посаді гірничого майстра підземного ВП «Шахта «Бужанська» у ДП «Волиньвугілля». 14 червня 2016 року був звільнений з вищевказаного підприємства на підставі ст.38 КЗпП України. Належні йому на день звільнення з роботи кошти в розмірі 15748,65 грн. (заробітна плата за квітень, травень, червень) повністю були виплачені лише 25 серпня 2016 року. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 355,03 грн., а за період з 01 15 червня 2016 року по 25 серпня 2016 року минуло 49 робочих днів, просить суд стягнути з відповідача в свою користь 17396,47 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та 551,20 грн. справленого судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, повістка про виклик до суду була отримана 31 жовтня 2016 року. Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії наказу №101/к від 13 червня 2016 року, останній був звільнений з ДП «Волиньвугілля», на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 4-5,8). Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №1173/7.2.5/01-19 від 04 жовтня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 355,03 грн. (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу усі кошти належні йому при звільнені лише 25 серпня 2016 року (а.с.9). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля»» в користь [PERSON] 17396,47 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 червня 2016 року по 25 серпня 2016 року включно, з розрахунку 355,03 грн. (середньоденний заробіток [PERSON].) х 49 (робочі дні за вищевказаний період). На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 551,20 грн. справленого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 30 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №132. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 30 квітня 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №132 (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 02 березня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з липня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 березня 2016 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з липня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved