Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

19.10.2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у здійсненні власником свого права власності шляхом зняття арешту з нерухомого майна. 23.10.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 серпня 2017 року згідно поданої заяви він став переможцем проведення електронних торгів, які проводилися ДП «Сетам» по продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Протоколом № 282087 проведення електронних торгів від 29.08.2017 року. Оскільки за участь у електронних торгах ним було здійснено гарантійний внесок у розмірі 4333,26 грн., то 30 серпня 2017 року ним було здійснено кінцеву оплату за придбання житлового будинку у розмірі 82331,89 грн.. 21 вересня 2017 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. було внесено до реєстру за № 995 та видане йому свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Його право власності на житловий будинок цим же нотаріусом було належним чином зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером № 22456956, що підтверджується Витягом із вказаного реєстру № 98066795, виданим 21.09.2017 року нотаріусом. У відповідності до отриманих правовстановлюючих документів на житловий будинок ним було замовлено на нього технічний паспорт, який було виготовлено та видано 18 вересня 2017 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради. Однак, коли у вересні 2020 року він вирішив продати житловий будинок, то виявилося, що цей будинок перебуває під арештом, який було зареєстровано реєстратором 06 лютого 2012 року з реєстраційним номером обтяження № 12132993 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови від 03 лютого 2012 року про накладення арешту на майно боржника старшого державного виконавця ВДВС Гуляйпільського РУЮ Узун О.І. у рамках виконавчого провадження №30977469, заведеного на колишнього власника придбаного ним законним шляхом житлового будинку, що підтверджується записом на сторінці № 2 Інформаційної довідки №9226307390 від 01.10.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. З метою досудового врегулювання виниклої ситуації, 01 жовтня 2020 року він звернувся до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою, у якій прохав зняти цей арешт з його будинку. Однак, ним було отримано відповідь за №14262 від 08.10.2020 року за підписом начальника, якою було відмовлено у знятті арешту із будинку, яким він володіє на праві власності і до боргів попереднього власника якого він не має жодного відношення, із рекомендацією зняття арешту з будинку в судовому порядку. Він звернувся до органу ДВС, де на його вимогу було надано роздруківку «ВП-спецрозділ» про хід виконання та стан розгляду виконавчого провадження №30977469, розпочатого 03 лютого 2012 року, у рамках проведення якого і було накладено арешт на житловий будинок. Зокрема з роздруківки вбачається, що арешт на житловий будинок [ADDRESS] було накладено у інтересах стягувача ПАТ «Промінвестбанк» на підставі виконавчого листа № 2-104, виданого 22.11.2011 року Гуляйпільський районним судом за результатами розгляду цивільної справи за позовом банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, у вказаній роздруківці зазначено, що 28 березня 2012 року органом ДВС виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», було встановлено строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до 28.03.2013 року і вказане виконавче провадження № 30977469 органом ДВС було завершене. На даний час, по встановленим строкам зберігання вказане виконавче провадження № 30977469 вже знищене. Звертає увагу суду, що жодного відношення як до боргів попереднього власника житлового будинку, так і до вказаного виконавчого провадження та накладеного у його рамках арешту він не маю. Вказаний житловий будинок було придбано на торгах, які проводилися органом ДВС у 2017 році, а арешт на цей житловий будинок було накладено у 2012 році. Прохав усунути перешкоди у здійсненні ним права власності житловим будинком [ADDRESS] , шляхом зняття накладеного на нього арешту відповідно до постанови від 03 лютого 2012 року про накладення арешту на майно боржника старшого державного виконавця ВДВС Гуляйпільського РУЮ в Запорізькій області Узун О.І. у межах виконавчого провадження № 30977469. Судові витрати залишити за ним. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 17.12.2020 року надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, прохав позов задовольнити (а.с.38). В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 03.12.2020 року подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника, прохали винести законне та обґрунтоване рішення (а.с.36). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народився позивач у справі [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії № [NUMBER] , виданого 27.08.2019 року органо 2327 (а.с.4). Позивач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). 29.08.2017 року позивач [PERSON] та директор Департаменту електронних торгів ДП «Сетам» [PERSON] підписали протокол проведення електронних торгів, відповідно до якого позивач став переможцем проведення електронних торгів по продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Протоколу № 282087 від 29.08.2017 року (а.с.7). 21.09.2017 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. видано позивачу [PERSON] свідоцтво про право власності серії [NUMBER] на житловий будинок\~ [ADDRESS] (а.с.9). Право власності позивача на житловий будинок було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером № 22456956, що підтверджується Витягом з зазначеного реєстру № 98066795, виданим 21.09.2017 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. (а.с.10). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 18.09.2017 року КП «Імпульс»\~Пологівської районної\~ради,власником житлового будинку [ADDRESS] , є позивач [PERSON] (а.с.11-13). 01.10.2020 року позивач звернувся до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про зняття арешту з будинку на підставі п.2 п.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з купівлею будинку на електронних торгах (а.с.18). 08.10.2020 року позивач отримав відповідь за №14262 за підписом начальника відділу ДВС, якою було відмовлено у знятті арешту з будинку з рекомендацією зняття арешту в судовому порядку у зв`язку з завершенням виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт (а.с.19-20). Відповідно до витягу з «ВП-спецрозділ» з виконавчого провадження №30977469, відкритого 03.02.2012 року, з примусового виконання виконавчого листа № 2-104, виданого 22.11.2011 року Гуляйпільський районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17381,86 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок [ADDRESS] , встановлено, що вказане виконавче провадження 28.03.2012 року завершене, виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.21-23). Відповідно до Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12132993 накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Гуляйпільського РУЮ Узун О.І. від 03.02.2012 року про накладення арешту на майно боржника у рамках виконавчого провадження №30977469 (а.с.15). Відповідно до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 11.01.2016 року Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-104, виданого 22.11.2011 року Гуляйпільський районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17381,86 грн. по встановленим строкам зберігання знищене (а.с.37). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Як передбачає ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.3 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, що порушує право. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 59 Закону України Про виконавче провадження передбачає підстави зняття арешту з майна. Так відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до\~ч.4\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами\~для зняття\~виконавцем арешту\~з усього\~майна (коштів)\~боржника або\~його частини\~є: 1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом; 2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника; 3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах; 4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~суб`єкта оціночної\~діяльності -\~суб`єкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у зв`язку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті\~61\~цього Закону,\~письмової заяви\~стягувача про\~його бажання\~залишити за\~собою нереалізоване\~майно; 6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову; 7)\~погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника; 8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Судом не встановлено підстав для зняття арешту державним виконавцем в порядку, передбаченому ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». А тому суд з огляду на те, що відповідач фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі, вважає доведеними обставини набуття позивачем права власності на житловий будинок шляхом купівлі його на електронних торгах, проведених у виконавчому провадженні в межах якого постановою державного виконавця накладено арешт на житловий будинок, який перешкоджає йому у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в даному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так як суд доходить висновку, що право позивача на користування та розпорядження житловим будинком порушується наявністю постанови державного виконавця про арешт майна, а спосіб захисту передбачений законом, а саме ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», то вважає за можливе задовольнити позов та зняти арешт з житлового будинку позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved