overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

19.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.04.2008 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. З жовтня 2015 року не підтримують сімейні відносини. Дитина мешкає з нею, у зв`язку з чим просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина на її користь до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно визнав, не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина, бо є його батьком. Працює на підприємстві, аліменти нікому не сплачує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у шлюбі з 19.04.2008 року. Шлюб зареєстрований в Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач свого батьківства не оспорює. Працює на Дніпродзержинському коксохімічному заводі. Має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, не сплачує аліменти, тому суд вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 19.11.2015 року до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги позивачки про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, судовий збір у прибуток держави в розмірі 487,20 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

19.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через регулярні сварки і скандали, що у негативно впливало на фізичний та психологічний стан дітей. У зв'язку з цим шлюбні відносини між ними остаточно припинені. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. При цьому зазначила, що шлюбні стосунки із відповідачем припинені три місяці тому. Також просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 12.02.2005 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4-6) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки остаточно припинили в вересні 2015 року. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

19.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 09.12.2005 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, він не працює, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частку його доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 12,13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.12.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 728 ( а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4,5 копії свідоцтв про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

19.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АС «Чернігів - 1» про відшкодування вартості придбаних квитків та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] являється вдовою інваліда ІІ групи з 28.05.2004 року, ліквідатора 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, має посвідчення вдови від 12.12.2012 року. Вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у порушенні її права на безкоштовний проїзд на пільгових умовах, заподіяно їй матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася у порушенні її прав на соціальний захист, заплямовано честь і гідність. В судовому засіданні, яке відбулося 28.12.2015 року, було замінено неналежного відповідача АС «Чернігів - 1» на належного відповідача ПАТ «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення (а.с.49-50). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, а також являється дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до І категорії, що підтверджується посвідченням серії С № 188074 від 12.12.2012 року та матеріалами справи (а.с. 3-5). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з заявами про відшкодування вартості квитків, придбаних у період після 01.06.2015, на АС «Чернігів - 1», АС «Дарниця» м. Київ та коштів, сплачених за проїзд приватним транспортом, на що останнім їй було відмовлено (а.с. 51-61). Так, відповідно до п. 9 розділу І Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», з 01.06.2015 року в Законі України № 5551-ХІІ від 22.10.93 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виключено норму про безоплатний проїзд членам сімей загиблих ветеранів війни автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі та міжобласних, незалежно від відстані і місця проживання. Більш того, суд звертає увагу позивача, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також не містить положень закону щодо надання пільг дружині померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до І категорії, смерть якого пов»язана з Чорнобильською катастрофою, з приводу безоплатного користування автомобільним транспортом загального користування міжміських маршрутів. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

19.11.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 04.03.1994 року у м.Пустомити р/в ЗАГС Львівської області, актовий запис № 15. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 04.03.1994 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримують з початку 2013 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, хоча належними чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.1994 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

19.11.2015 року за вх. № 15924 [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актова запис № 414. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вона з відповідачем зовсім різні люди з абсолютно не сумісними характерами і поглядами на сімейні обов'язки. Це привело до розбіжностей в поглядах на сімейне життя. Між ними часто виникають сварки. В ході сварок вони взаємно ображають один одного, що негативно впливає на їх здоров'я. З відповідачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу спільного сумісного майна подружжя в них немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечить її інтересам. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актова запис № 414. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актова запис № 414. Після розірвання шлюбу залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати просить не стягувати з відповідача, які він добровільно їй відшкодував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 063011 зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 10 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 414. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серія І-ЕЛ № 120102 [PERSON], [INFO] зазначено, що її батько [PERSON], а мати [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, воно би протирічило інтересам позивачки, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, проти чого не заперечував відповідач. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] залишити післяшлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

19.11.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлою 04.09.2010 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлої прабабусі [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, оскільки з 1992 року постійно проживав разом з батьками та прабабусею за місцем її реєстрації в с. Кропивня Новоград-Волинського району Житомирської області, по вул. Центральна, 6 та доглядав її і фактично прийняв спадщину. Однак через відсутність у нього факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] позбавлений права на спадкування спадкового майна. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не прибули. Представник заявника надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, вимоги підтримала. Причини неявки представника заінтересованої особи суду невідомі, належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки, які розташовані в на території Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 30.07.2008 року заповіт на імя [PERSON], заявника по справі. Однак у звязку з відсутністю у нього факту прийняття спадщини після смерті [PERSON], 15.05.2015 року нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових прав. З довідки, виданої виконкомом Брониківськоюї сільської ради від 17.10.2015 року, слідує, що разом з померлою [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO], проживав без реєстрації в одному житловому будинку та вів спільне господарство її правнук [PERSON] до дня її смерті, а в подальшому доглядав будинок та обробляв присадибні ділянки. Дані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами поясненнями мешканців с. Кропивня Новоград-Волинського району [PERSON] та [PERSON]Я від 27.10.2015 року. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

19.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх двох років між ними виникали сварки, в них протилежні погляди на життя, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення та поновлення шлюбних відносин між ними неможливе. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов не визнав, пояснив, що в них виникли неприязні відносини через те, що дружина пізно приїхала додому на невідомому автомобілі, з грудня 2015 року вони дійсно разом не проживають. Так як дружина не бажає з ним помиритися, то він згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 14 лютого 2009 року Бірківською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з грудня 2015 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. 2 Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

19.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 19.12.2007 року Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 46. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з липня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове\~\~засідання не з'явився повторно, судом належним чином був\~\~повідомлений про час та місце розгляду справи,\~\~причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 46 ( а.с.3 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 5).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~\~\~\~ України.

Outcome: approved