Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

19.08.2014 року [PERSON] (далі за тестом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] і Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за ним права власності на частку в спадковому майні. Уточнивши свої позовні вимоги 18.11.2014 року [PERSON] просив визнати за ним право власності на 4/6 частки у жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області (далі за текстом спірний будинок). Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. Його матір'ю є [PERSON], яка 14.08.1985 року вийшла заміж за [PERSON]. При цьому з 16.05.1983 року по 18.07.2013 року його матір постійно проживала в жилому [INFO] разом з чоловіком [PERSON] За твердженням позивача зазначений будинок був придбаний його матір'ю [PERSON] та її чоловіком [PERSON] спільно в період їх шлюбу. [PERSON] помер 14.03.1997 року. Його матір [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не отримала свідоцтво про право на спадщину. У померлого [PERSON] також наявні інші спадкоємці ?діти: відповідач [PERSON] і третя особа [PERSON] 18.07.2013 року його матір [PERSON] померла. Він своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 10.07.2014 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що його матері після смерті її чоловіка [PERSON] належіть 4/6 частки у спірному будинку, а 2/6 частки у спірному будинку належить дітям [PERSON] - відповідачу [PERSON] та третій особі [PERSON] Враховуючи, що третя особа [PERSON] відмовився від спадщини на користь відповідача [PERSON], позивач просить визнати за ним право власності на 4/6 частки у спірному будинку, а за відповідачем [PERSON] - на 2/6 частки. 02.09.2014 року [PERSON] (далі за текстом - відповідач) звернулася до суду з позовом до Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за нею права власності на цілий жилий будинок № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області та земельний пай загальною площею 6,64 га в межах території Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області, призначений для сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 13.03.1997 року помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вище зазначене майно. Вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак 07.05.2014 року нею отримана постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності оформлене та зареєстроване в КП ММБТІ 18.10.2001 року, тобто після смерті спадкодавця. У зв'язку з цим [PERSON] просить визнати право власності на спадкове майно за нею в судовому порядку, одночасно встановивши той факт, що померлий [PERSON] є її батьком. Ухвалою суду від 23.04.2015 року за клопотанням [PERSON] за її позовом [PERSON] залучений в якості співвідповідача. (т. 1 а.с. 128, 129) Ухвалою суду від 23.04.2015 року цивільні справи за вище зазначеними позовами об'єднані в одне провадження. (т. 2 а.с. 72, 73) В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Позов відповідача [PERSON] позивач [PERSON] визнав частково, вважаючи що в спірному жилому будинку їй має бути виділено частку в розмірі 2/6. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. При цьому [PERSON] визнала позов [PERSON] частково і вважала, що за останнім має бути визнано право власності на 1/3 частки у спірному жилому будинку, а за нею - 2/3 частки. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив про відсутність заперечень проти розглядуваних позовних вимог. (т. 1 а.с. 99) Представник третьої особи [PERSON] погодилася з позовом [PERSON], а позов [PERSON], вважала підлягає частковому задоволенню. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Заперечень/пояснень щодо розглядуваних позовних вимог не подала. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи [PERSON], показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно досліджених в судовому засіданні у сукупності актових документів і рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2014 року, суд встановив, що позивач [PERSON] народився 22.10.1964 року і є сином [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] згідно актового запису № 93 від 12.08.1985 року розірвали шлюб між собою. Після цього 14.08.1985 року [PERSON] уклав повторний шлюб із [PERSON]. Після укладення повторного шлюбу дружині [PERSON] присвоєне прізвище ?[PERSON]. Згідно довідок Кіровської сільради [PERSON] проживав з 16.09.1981 року в жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області по день своєї смерті 14.03.1997 року. В цьому ж будинку з 16.05.1983 року по день своєї смерті 18.07.2013 року проживала [PERSON]. З досліджених актів про передачу жилого будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області, вбачається що спірний будинок був переданий [PERSON] птахорадгоспом ?Заречьє?для проживання як голові сім'ї у 1982 році у зв'язку з переселенням з іншої місцевості. Ця обставина підтверджується і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. 14.03.1997 року [PERSON] помер у віці 59 років в с. Кірово Миколаївського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Дану спадщину фактично прийняла [PERSON], оскільки на момент смерті вона постійно проживала разом із чоловіком-спадкодавцем і у відповідності до ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Одночасно цю ж спадщину прийняла і відповідач [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 549 ч. 1 п. 2 ЦК УРСР подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому третя особа [PERSON] заявою від 08.09.1997 року повідомив Четверту миколаївську державну нотаріальну контору про свою відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] на користь відповідача [PERSON] Згідно листа управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області від 16.06.2014 року [PERSON], як члену ВАТ ?Заречьє?був виданий сертифікат серії МК № 0059615 на право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 27.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1114. Цей сертифікат є втраченим. Крім того, згідно свідоцтва виданого 18.10.2001 року на підставі рішення виконкому Кіровської сільської ради № 56 від 17.07.2001 року [PERSON] є власником спірного будинку. [PERSON] померла 18.07.2013 року у віці 63 років в м. Миколаєві. Місцем реєстрації її смерті є Кіровська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області. Постановою державного нотаріуса Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 07.05.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку спірного будинку у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] від 10.07.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] на частку спірного будинку, яку вона фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстновлюючого документу на житловий будинок. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Згідно ст. 562 ч. 1 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини щодо обох спадкодавців) поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Так судом встановлено, що [PERSON] за життя фактично набув право власності на спірний житловий будинок та право на земельний пай у незаборонений спосіб, який не суперечить вимогам ст. 86 ЦК УРСР, а також ст.ст. 12, 13 Закону України ?Про власність?від 07.02.1991 р., які діяли на той час. Ці права також визнані повноважними органами місцевого самоврядування та держави. Суд бере до уваги, що [PERSON] отримав спірний будинок для проживання як голова сім'ї у 1982 році. Досліджені по справі докази вказують на те, що фактично він проживав в цьому будинку первинним складом сім'ї разом з першою дружиною [PERSON] і дітьми з вересня 1981 року по 1983 рік. Починаючи з травня 1983 року [PERSON] став проживати в цьому ж будинку іншим складом сім'ї, тобто разом із другою дружиною [PERSON]. Таким чином строк проживання [PERSON] і [PERSON] становить близька 2 років, в той час як строк його проживання з [PERSON] становить майже 14 років. Наявні у справі докази не містять точних відомостей, які стосуються сум, розмірів платежів, строків та порядку їх внесення до каси птахорадгоспу ?Заречьє? а також належності цих коштів конкретним платникам. З тих самих причин суд не може взяти до уваги і показання свідків. До того ж, відсутність необхідної для такого випадку належно оформленої письмової угоди, передбаченої ст. 44 ЦК УРСР, в силу ст. 46 ЦК УРСР позбавляє сторони права посилатися для підтвердження угоди на показання свідків. Разом із тим, значно більш тривалий час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] у спірному будинку, в т.ч. в шлюбі, дозволяє суду зробити висновок, що кошти які використовувалися для придбання будинку є спільними коштами саме цих осіб. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що спірний будинок за життя [PERSON] і [PERSON] став їх спільною сумісною власністю, а відтак на нього поширилися правила встановлені ст. 22 КпШС України. Виходячи з цього, та у відповідності до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] в 1997 році, [PERSON] успадкувала 1/3 частку від 1/2 частки у спірному будинку, яка приходилася на [PERSON]. В свою чергу відповідач [PERSON], з урахування відмови від спадщини третьої особи [PERSON], є такою, що успадкувала 2/3 частки від 1/2 частки будинку, яка приходилася на [PERSON]. Таким чином, після смерті в 2013 році [PERSON] позивач [PERSON] став таким, що за законом успадкував 4/6 частки у спірному жилому будинку (з врахуванням правил ст.ст. 1216-1218, 1223 ч. 2 ЦК України в ред. 2003 р.), а на відповідача [PERSON] до спадкування за законом приходиться 2/6 частки у спірному будинку. Що стосується земельного паю, який належав [PERSON] то, з урахуванням меж заявлених позовних вимог та позицій сторін по справі, право на нього слід визнати за відповідачем [PERSON] Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити частково. З урахуванням способу і розміру задоволених позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 434 грн. 71 коп., а судові витрати [PERSON] залишити за останньою.

Outcome: partial