Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

19 лютого 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 22141 грн. 60 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6800 грн. 00 коп.; витрати на сплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 10.03.2017 року о 18 год 15 хв. в м. Одеса по вул. Балківська, 94 [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. [NUMBER] за одночасного перестроювання з автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався в тому ж напрямку, не надав дорогу останньому, що знаходився праворуч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, що підтверджується Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року по справі № 521/4633/17. При зіткненні автомобіль позивача отримав технічні ушкодження. Згідно з складеним 10 квітня 2017 року судовим експертом Вітвіцьким Ігорем Івановичем Висновком № 11/17-Є експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку нанесеного власникові автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , розмір матеріальних збитків, завданих даному автомобілю становить 22141 грн. 60 коп. Крім того, позивач вказує, що у зв?язку з даною ДТП, він вимушений був звернутися за професійною правничою допомогою до ТОВ «Юридична фірма номер один», а його витрати на професійну правничу допомогу склали 6800 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9043165, термін дії з 26.05.2016 року по 25.05.2017 року, у страховій компанії ПАТ «СК СКАЙД». Позивачем були виконані всі обов`язки передбачені законодавством, для того щоб отримати від страхової компанії відшкодування понесених матеріальних збитків, однак наразі страхова компанія знаходиться в стадії ліквідації, що позбавляє позивача можливості отримати відшкодування від страхової компанії. Провадження у справі відкрито 10 квітня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду даної справи. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року вжито заходи забезпечення даного позову та накладено арешт на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про залучення співвідповідача та вирішено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» (адреса: м. Київ, вул. Костянтинівська, 22/17 офіс 18). Відповідачем відзив на позов не подавався. 29 січня 2019 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з?явився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивача. Позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Пояснив, що доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу не надано, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Також послався на те, що відсутні підстави і для відшкодування збитків, спричинених ДТП, однак доказів цього суду не навів. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, викликаний, будь-яких заяв чи клопотань по справі до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 10.03.2017 року о 18 год 15 хв. в м. Одеса по вул. Балківська, 94 [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. [NUMBER] за одночасного перестроювання з автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався в тому ж напрямку, не надав дорогу останньому, як тому, що знаходився праворуч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, що підтверджується Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року по справі № 521/4633/17, яка набрала чинності 14 квітня 2017 року. При зіткненні автомобіль позивача отримав технічні ушкодження. Згідно з складеним 10 квітня 2017 року судовим експертом Вітвіцьким Ігорем Івановичем Висновком № 11/17-Є експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку нанесеного власникові автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , розмір матеріальних збитків, завданих даному автомобілю становить 22141 грн. 60 коп. (Двадцять дві тисячі сто сорок одна гривня шістдесят копійок). Крім того, позивач вказує, що у зв?язку з даною ДТП, він вимушений був звернутися за професійною правничою допомогою до ТОВ «Юридична фірма номер один», а його витрати на професійну правничу допомогу склали 6800 грн. 00 коп. (Шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9043165, термін дії з 26.05.2016 року по 25.05.2017 року, у страховій компанії ПАТ «СК СКАЙД». Позивачем були виконані всі обов`язки передбачені законодавством, для того щоб отримати від страхової компанії відшкодування понесених матеріальних збитків, однак наразі страхова компанія знаходиться в стадії ліквідації, що позбавляє позивача можливості отримати відшкодування від страхової компанії. В ч.1 ст.1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Верховний суд України в ухвалі від 27.10.2010 року по справі № 6-30038св09, посилається на вищезазначені статті ЦК України, а також на п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), згідно якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що за обставинами вказаної ДТП, яка сталась 10.03.2017 року, не доведено, що ця ДТП сталась внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а отже відповідати за завдану внаслідок ДТП шкоду, має особа, яка заподіяла шкоду, а саме, відповідач, як водій автомобіля Ford Focus д.н.з. [NUMBER] . Суд враховує те, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/9043165 . Позивач заявляє суду про неможливість отримати страхове відшкодування від ПАТ «Страхова компанія «Скайд», оскільки останнє знаходиться в стадії ліквідації. При цьому, суд враховує те, що Верховний Суд в своїй Постанові від 14 лютого 2018 року №754/1114/15-ц визначив правову позицію, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності… З урахуванням установлених обставин справи суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача звернуті до особи яка завдала шкоду, а саме до відповідача [PERSON] При цьому, сума матеріальних збитків, спричинених ДТП визначена експертом в розмірі 22141 грн. 60 коп. (Двадцять дві тисячі сто сорок одна гривня шістдесят копійок), будь-яких інших розрахунків вартості збитків суду не надано, а тому суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 22141 грн. 60 коп. відшкодування матеріальних збитків. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму сплаченого при подачі позову судового збору, яка складає 704,80 грн.

Outcome: partial