Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

19.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Токмацької міської ради Запорізької області, [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Токмацького міськрайонного виробничого відділу Запорізької регіональної філії, Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області про визнання недійсним та скасування рішення Токмацької міської ради від 21.03.2013 року за №25 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Під час судового розгляду справи позивач доповнив заявлені позовні вимоги та просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Токмацької міської ради від 21.03.2013 року за №25 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року за №1817316, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 0,0825 га з кадастровим номером 2311000000:01:019:0279, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по [ADDRESS], в м. Токмак Запорізької області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 21.03.2013 року Токмацькою міською радою Запорізької області було прийнято рішення за №25 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» відносно земельної ділянки розташованої в м. Токмак Запорізької області [ADDRESS], власницею якої є [PERSON] Дане рішення позивач вважає незаконним, таким, що порушує його право власності на землю, прийняте всупереч рішенню Токмацького районного суду від 20.09.2012 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року. Земельна ділянка за адресою: м. Токмак, [ADDRESS] на якій знаходиться будинок позивача, приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЗП №069048 від 17.07.2000 року. [PERSON] мала намір оформити право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Рішенням Токмацької міської ради від 17.11.2011 року за №25 їй було надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0600 га по [ADDRESS] в м. Токмак. Для належного оформлення технічної документації [PERSON] запропонувала позивачу, як суміжнику земельної ділянки, підписати акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, на що позивач відмовився, причина його відмови була обґрунтована та підтримана згодом рішенням Токмацького районного суду від 20.09.2012 року та ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року. Позивач не підписав акт встановлення та погодження меж землекористування з поважних причин: в державному акті на право приватної власності на землю серії 1-ЗП №069048 від 17.07.2000 року зазначені розміри земельної ділянки, яка була приватизована позивачем, а саме: 0.08 га, де ширина з боку вулиці дорівнює 16.35 м., а з боку городів - 14,90 м. Отже, при визначенні розмірів земельної ділянки в державному акті дотримана норма ДБН 360-92 п.3.25 (для догляду за будівлею та здійснення поточного ремонту відстань до сусідньої межі земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни необхідно дотримуватися не менше 1,0 м.). [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації для виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0600 га. Проте в акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі площа земельної ділянки по [ADDRESS] визначена в розмірі 0.0825 га (також згідно плану земельної ділянки), що суперечить вищевказаним документам, за якими в користуванні за цим житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0600 га та на таку ж площу надано дозвіл на розробку технічної документацї для приватизації землі. Позивач вважає, що значно збільшивши розмір земельної ділянки, [PERSON] порушила його право власності на землю. В зв'язку з тим, що [PERSON] порушує будівельні норми, так як будинок позивача особливо в осінньо-зимовий період затоплюють талі та дощові води, які стікають з подвір'я [PERSON] - йде руйнація будинку позивача. На межі між земельними ділянками, без погодження з позивачем, [PERSON] встановлено паркан. Даний паркан встановлено з порушенням будівельних норм та меж між земельними ділянками, що підтверджується геодезичною зйомкою. [PERSON] встановила паркан до будинку позивача на відстань: від початку стіни будинку до паркану -92 см., кінець стіни будинку до паркану - 72 см. Апеляційним судом зазначено, що не можна вважати ту межу між земельними ділянками по [ADDRESS] в м.Токмак, яка проходить по встановленому в 1968 року, паркану, твердою межею, за якою можливо здійснити приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача. Не можна встановити межу і за фактичним використанням земельної ділянки у відповідності до ч.4 ст.107 ЗК України, оскільки за будинком закріплено 600 кв.м та надано дозвіл на приватизацію саме такого розміру земельної ділянки, а [PERSON] просить щодо земельної ділянки розміром 0,0825 га, яка будь-якими рішенням міської ради їй не надавалася. Конфліктна ситуація між позивачем та [PERSON] щодо меж земельних ділянок триває з 2010 року. Даним питанням займалася земельна комісія Токмацької міської ради, що підтверджується листом за №П-278 від 14.10.2011 року з переліком необхідних для виконання відповідачем заходів. Не виконавши вимог земельної комісії, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення твердих меж між земельними ділянками, зобов'язання погодити акт встановлення меж земельної ділянки. Рішенням Токмацького районного суду від 20.09.2012 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Однак, незважаючи на рішення суду 21.03.2013 року, Токмацькою міською радою було прийнято рішення за №25 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та наданння земельної ділянки у власність» відносно земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] Позивач вважає, що дане рішення не відповідає ст.ст.90, 103, 106, 152, 158, 198 Земельного кодексу України, нормам Закону України «Про землеустрій», наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. №376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», рішенням суду першої та апеляційної інстанції. На підставі спірного рішення Токмацької міської ради Запорізької області відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року за №1817316 на земельну ділянку площею 0,0825 га з кадастровим номером 2311000000:01:019:0279, розташованої по [ADDRESS], в м. Токмак Запорізької області, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, підтвердили обставини викладені в позовній заяві та в доповнені до неї, додатково пояснивши, що 20.01.2015 року з метою присвоєння належній [PERSON] земельній ділянці згідно державного акту серії 1-ЗП №069048 від 17.07.2000 року кадастрового номеру подав до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області заяву з доданою до неї технічною документацією, розробленою ПП «Алексер Терра-транс Союз». Однак рішенням №РВ-2300082412015 йому було відмовлено у цьому з підстав знаходження в межах його земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, зокрема земельної ділянки відповідача за адресою: м. Токмак, [ADDRESS], чим порушується його право власності на землю та можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власною земельною ділянкою. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в письмових запереченнях на позовну заяву вказала, що 17.10.2011 року [PERSON], як власник житлового будинку по [ADDRESS] м. Токмак, звернулася до Токмацької міської ради Запорізької області з заявою про дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Рішенням сесії №25 від 17.11.2011 року їй було надано відповідний дозвіл. 03.12.2012 року [PERSON] звернулася до Токмацької міської ради Запорізької області з заявою про внесення змін до рішення №25 від 17.11.2011 року щодо зміни площі земельної ділянки з 0,0600 га на 0,0825 га у зв'язку з проведенням геодезичних робіт. Дане звернення було задоволено рішенням Токмацької міської ради Запорізької області № 25 від 20.12.2012 року. Також, 03.12.2012 року [PERSON] звернулася до Токмацької міської ради Запорізької області з заявою щодо допомоги у вирішенні питання погодження меж сусідніх землеволодінь (користувань) [ADDRESS]. 12.12.2012 року групою спеціалістів Токмацької міської ради Запорізької області та відділу Держкомзему у м. Токмак Запорізької області, при виїзді на земельні ділянки по [ADDRESS] після ознайомлення з документами обох сторін було встановлено: власник земельної ділянки по [ADDRESS], [PERSON], відмовив [PERSON] у підписанні акту про погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.12.2011 року, про що членами групи спеціалістів було складено та підписано акт. При розгляді питання узгодження меж земельних ділянок на місці, жодна сторона не надала спеціалістам копії рішень суду щодо встановлення твердих меж між земельними ділянками №2-195/12 від 20.09.2012 року та апеляційного суду №22-5603/12 від 31.10.2012 року. У березні 2013 року [PERSON] звернулася до Токмацької міської ради Запорізької області з заявою щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі їй у власність земельної ділянки по [ADDRESS], площею 0,0825 га. Відповідно до даної заяви Токмацької міською радою Запорізької області було прийнято рішення №25 від 21.03.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Твердження позивача про те, що частина його земельної ділянки перейшла у власність до третьої особи є припущенням, так як рішення від 21.03.2013 року №25 приймалося Токмацькою міською радою Запорізької області на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Позиція позивача щодо незаконності приватизації земельної ділянки через відсутність погодження з ним меж суміжних земельних ділянок є хибною, оскільки земельним законодавством не передбачено обов'язку щодо надання згоди у примусовому порядку на погодження меж земельних ділянок у т.ч. і за рішенням суду. Додатково пояснила, що спір по межі між позивачем та відповідачем [PERSON] не вирішувався комісією з вирішення земельних спорів, процедура погодження меж суміжних земельних ділянок у випадку відмови чи відсутності одного з суміжних землевласників чи землекористувачів діючим законодавством не передбачена, будь-які нормативні акти з цього питання Токмацькою міською радою Запорізької області не приймалися. Склалася така практика, якщо при розгляді земельного спору буде доведено, що відмова сусіда щодо узгодження меж є безпідставною або дійсно неможливе підписання акту внаслідок відсутності суміжних власників чи землекористувачів, то комісією з питань землекористування приймається рішення про необхідність підписання акту сусідом або відповідно про погодження меж земельної ділянки без підписів суміжних власників чи землекористувачів, протокол комісії додається до акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки і даної документи оформляються в загальному порядку. В даному випадку факт відмови позивача від погодження меж земельної ділянки [PERSON] посвідчений актом, складеним групою спеціалістів Токмацької міської ради Запорізької області та відділу Держкомзему у м. Токмак Запорізької області, комісія з питань землекористування не створювалася, про існування земельного спору між позивачем та [PERSON] Токмацькій міській раді Запорізької області було відомо на час винесення спірного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути в її відсутність, та надала письмові заперечення проти заявлених позовних вимог, згідно яких просила відмовити у задоволенні позову повністю з наступних підстав. У 1980 році ще її батьками на встановленій з попередніми власниками будинку, який належить на теперішній час позивачу, межі було встановлено дерев'яний штакетний паркан. На той час площа земельної ділянки складала 0,600 га. Пізніше власники суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] надали їм частину своєї землі зі сторони городу площею 0,225 га, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок, акт погодження меж та витяг з державного земельного кадастру. Конфлікт з позивачем виник з 2010 року, коли в газеті «Наше місто Токмак» з'явилася публікація щодо її будинку, який отримав перемогу на конкурсі на кращий благоустрій міста. В 2006 році замість дерев'яного паркану встановила паркан-сітку на тому ж місці без будь-яких переміщень межі. На розроблення проекту відведення та прийняття міською радою рішення про затвердження проекту відведення, погодження меж ділянки з сусідніми землекористувачами не впливає. Погодження меж є допоміжною стадією у процедурі приватизації земель. Якщо суміжний землекористувач відмовляється підписати акт, то міська рада повинна виходити не із самого факту відмови, а із мотивів відмови. Права позивача не були порушені, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2012 року, проведеній по цивільній справі № 2-22/12. Представник третьої особи Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Токмацького міськрайонного виробничого відділу Запорізької регіональної філії в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області в судовому засіданні заперечував з приводу заявлених позовних вимог, при цьому суду пояснив, що рішенням Токмацької міської ради №25 від 17.11.2011 року відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0600 га по [ADDRESS] в м. Токмак. Технічна документація розроблялася Токмацьким міськрайонним виробничим відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Рішенням Токмацької міської ради №25 від 20.12.2012 року внесено зміни до рішення №25 від 17.11.2011 року щодо зміни площі земельної ділянки з 0,0600 га на 0,0825 га у зв'язку з проведенням геодезичних робіт. Між [PERSON] та [PERSON] вже давно існував спір по розмежуванню їхніх земельних ділянок та стоку дощової води з території домоволодіння [PERSON] під будинок [PERSON], про що знає особисто, так як виїжджав неодноразово у складі комісії спеціалістів виконкому Токмацької міськораї ради та відділу Держкомзему, з цього приводу [PERSON] були висунуті вимоги на усунення виявлених порушень. Також як представник відділу Держкомзему разом з групою спеціалістів з управління комунальної власності Токмацької міської ради та відділу розвитку інфраструктури міста в грудні місяці 2012 року здійснював виїзд на земельні ділянки по [ADDRESS] м. Токмак, де мешкають сторони, та зафіксували відмову [PERSON] у підписанні акту про погодження зовнішніх меж земельної ділянки. Внаслідок відмови позивача від погодження меж земельної ділянки в акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки в графі підпис суміжника за адресою: [ADDRESS] вказано акт комісії виконкому Токмацької міської ради. Після погодження технічної документації з начальником відділу Держкомзему, документи були передані на затвердження до Токмацької міської ради, якою було прийнято рішення №25 від 21.03.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та після цього реєстраційною службою Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з видачею відповідного свідоцтва. Діючим законодавством не передбачено форми та порядку складання акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки між суміжниками, відмова суміжника від погодження меж не є підставою для відмови у затвердженні технічної документації міською радою. Крім того, в січні 2015 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області щодо реєстрації належної йому на праві власності земельної ділянки за адресою: м. Токмак, [ADDRESS] але йому було відмовлено у цьому з підстав виявлення накладення земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Вважає, що сторони можуть вирішити спір шляхом добросусідства, тому не має необхідності у скасуванні рішення міської ради та свідоцтва про право власності. Представник третьої особи Реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, представників третіх сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №069048 від 17.07.2000 року [PERSON], який мешкає в м. Токмак, [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Токмацької міської ради народних депутатів №25/2 від 28.01.2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою відповідача [PERSON] Рішенням Токмацької міської ради Запорізької області №25 від 17.11.2011 року відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0600 га по [ADDRESS] в м. Токмак. Рішенням Токмацької міської ради Запорізької області №25 від 20.12.2012 року внесено зміни до рішення №25 від 17.11.2011 року щодо зміни площі земельної ділянки з 0,0600 га на 0,0825 га Рішенням Токмацької міської ради Запорізької області №25 від 21.03.2013 року відповідачу [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0825 га по [ADDRESS] в м. Токмак та передано у власність, після чого реєстраційною службою Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року за №1817316. Погодження меж земельної ділянки відповідача [PERSON] в установленому законом порядку проведено з процедурним порушенням в частині погодження спільної межі з позивачем. Так, відповідач [PERSON] не погодила зовнішні межі земельної ділянки з позивачем. Зовнішні межі земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Токмак були погоджені з іншими землекористувачами (землевласниками) [PERSON] (м. Токмак, [ADDRESS]), [PERSON] (м. Токмак, [ADDRESS]), чиї земельні ділянки знаходяться поряд з земельною ділянкою за адресою: м. Токмак, [ADDRESS]. При дослідженні в судовому засіданні оригіналу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої третьою особою Управлінням Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області, виявлено акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, в якому відсутній підпис позивача як суміжника. При цьому замість підпису позивача міститься посилання на акт комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради від 12.12.2012 року. Суд критично оцінює вказаний акт, в якому містяться недостовірні та суперечливі відомості, зокрема, що при проведенні погодження меж земельної ділянки суміжними землевласниками та землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж не заявлено, а спірні питання відсутні, при тому що позивач не погоджувався підписувати акт через існування між ним та відповідачем [PERSON] спору по розмежуванню земельних ділянок, акт погодження меж земельної ділянки датований 20.12.2011 року, коли акт комісії спеціалістів про відмову позивача від підпису, на який міститься посилання в акті, був складений тільки 12.12.2012 року, акт про передачу межових знаків на зберігання також датований 20.12.2011 року, що у свою чергу, виключає правильність, повноту та об'єктивність проведеного встановлення меж земельної ділянки [PERSON] У відповіді на скаргу позивача Державним агентством земельних ресурсів України в листі № П-3572-1835/6-13 від 20.12.2013 року зазначено, що відповідно до Акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.12.2011 року, складеного в присутності представника землекористувача (замовника) [PERSON], начальника Токмацького міськрайонного відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Бойчука І.В., провідного інженера вказаного відділу Бойка Ю.Ю. та начальника Відділу Держкомзему у м. Токмак Запорізької області Лукяненко Ю.С. і суміжних землекористувачів (землевласників), підпис [PERSON] відсутній. Замість його підпису вказано «Акт комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради від 12.12.2012 року». Такий чином, Акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 20.12.2011 року не містить підпису [PERSON], а в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] відсутній будь-який акт комісії по вирішенню земельних спорів, яким би було погоджено межі земельної ділянки, що не відповідає вимогам ст.ст.158 та 198 ЗК України. Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до ст.193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Статтею 198 ЗК України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. У відповідності до підпункту 9 пункту 2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який долучається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2), який підписується суміжними землекористувачами (землеволодільцями), та є підтвердженням відсутності спору щодо встановлення меж земельної ділянки, а також того, що власники чи землекористувачі сусідніх земельних ділянок сприяють встановленню спільних твердих меж між земельними ділянками. Таким чином, погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами є обов'язковою складовою технічної документації на конкретну земельну ділянку і без такого погодження технічна документація не може бути затверджена, зокрема, органом місцевого самоврядування. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу слід вважати, що погодження меж не відбулося. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови, якщо вони озвучені. Відмова позивача [PERSON] погодити межі за запропонованим [PERSON] варіантом обумовлена тим, що [PERSON] порушена межа земельної ділянки, яка передана йому у власність за державним актом, і внаслідок цього земельна ділянка накладається на його земельну ділянку і розмір його земельної ділянки зменшується порівняно з тим розміром, який зазначено в державному акті. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка відповідача [PERSON] накладається на земельну ділянку позивача [PERSON], оскільки відведена у власність відповідача після відведення земельної ділянки позивачу. Згідно листа виконавчого комітету Токмацької міської ради №П-278 від 14.10.2011 року на звернення [PERSON] щодо вирішення спірної ситуації по розмежуванню земельних ділянок [ADDRESS] в м. Токмак, повідомлено, що 12.10.2011 року при виїзді спеціалістів на місце при огляді меж земельних ділянок встановлено, що огорожа домоволодіння по [ADDRESS] заступає орієнтовно на 7 сантиметрів на земельну ділянку домоволодіння по [ADDRESS], яка знаходиться в приватній власності [PERSON] та суміжному землекористувачу по [ADDRESS] було висунуто вимогу про усунення виявлених порушень шляхом переміщення огорожі на 7 сантиметрів. Позивач не може отримати кадастровий номер належної йому земельної ділянки, так як державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області було виявлено накладення меж земельної ділянки із суміжною ділянкою, яка належить відповідачеві, у зв'язку з цим рішенням № РВ-2300082412015 відмовлено у державній реєстрації земельної ділянки позивача, тому процедура подальшого визначення та присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку [PERSON] не завершена. Відповідно до листа Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області за № 31-28-0.4-516/2-15 від 28.01.2015 року, в межах земельної ділянки по [ADDRESS] у м. Токмак, яку передбачалось зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Токмак, [ADDRESS] ( кадастровий номер - 2311000000:01:019:0279). Проте, приймаючи рішення, Токмацька міська рада не спростувала доводів позивача, і взагалі не наведено мотивів, що відмова [PERSON] в узгодженні меж є безпідставною та не наведено обґрунтування, на підставі яких даних міська рада вважала за можливе затвердити технічну документацію без погодження меж з [PERSON] Це свідчить, що на час прийняття спірного рішення Токмацькою міською радою спір між [PERSON] та [PERSON] щодо суміжного землекористування не був вирішений, а оскаржуваним рішенням не усунуто суперечності між ними щодо меж земельних ділянок. Наявність спору між суміжними землекористувачами, внаслідок чого згоду на підписання акту погодження зовнішніх меж землекористування від [PERSON] відповідач [PERSON] не отримала, підтверджується рішенням Токмацького районного суду від 20.09.2012 року. Обізнаність Токмацької міської ради про існування земельного спору між [PERSON] та [PERSON] також не заперечувалася представником відповідача в судовому засіданні. Таким чином, затверджуючи технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0825 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS], відповідач Токмацька міська рада належним чином не перевірила технічну документацію, що слугувало причиною ухвалення протиправного рішення та порушення права позивача погоджувати або не погоджувати межі земельних ділянок, які передаються іншим особам та межують із земельною ділянкою позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. За положеннями ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі ст. 83 ЗК України суб'єктами права комунальної власності в межах населеного пункту, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки шляхом безоплатної приватизації відбувається за правилами та в порядку, визначеному статтею 118 цього Кодексу. Відповідно до ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Долучений відповідачем [PERSON] висновок експерта №12/12 від 20.04.2012 року не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Даний висновок не відповідає таким вимогам, так як не враховує всі наявні матеріали справи, зокрема технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] Доводи відповідача [PERSON] про те, що межа між земельними ділянками по [ADDRESS] погоджена ще в 1980 році є неспроможними, оскільки сам розмір суміжних земельних ділянок змінився, що вбачається, зокрема, при порівнянні земельної ділянки по [ADDRESS] у технічному паспорті зі схемою зовнішніх меж земельної ділянки. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року у справі №2-195/12 встановлено, що не можна вважати ту межу між земельними ділянками по [ADDRESS] в м.Токмак, яка проходить по встановленому в 1968 року, паркану, твердою межею, за якою можливо здійснити приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача. Не можна встановити межу і за фактичним використанням земельної ділянки у відповідності до ч.4 ст.107 ЗК України. Твердження відповідача про збільшення площі належної їй земельної ділянки за рахунок суміжних земельних ділянок ( м. Токмак, [ADDRESS] та [ADDRESS]), власники яких їй надали частину своїх земельних ділянок зі сторони городу, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не дотримання вимог законодавства, а також недосконалість технічної документації знаходяться в причинному зв'язку з прийняттям Токмацької міською радою незаконного рішення, яким порушені права позивача. Ч.1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст.13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 21 ЦК України передбачено, що тільки суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За статтею 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви,оскільки відповідачами порушено права позивача та іншим шляхом усунути порушення неможливо. Згідно з вимогами ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved