Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

19.04.2019 [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 09.06.2001 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №653. В обґрунтування вимог зазначив, що з 09.06.2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають трьох дітей: синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також дочку [PERSON] , [INFO] . Постійні сварки призвели до повного непорозуміння в сім`ї. Відсутність взаємоповаги не дало можливості берегти стосунки. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 06.05.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справу призначено в підготовче засідання на 06 червня 2019 року (а.с.16-17). 06.06.2019 ухвалою суду відповідачу відмовлено в прийнятті зустрічного позову (а.с.26). У судове засідання сторони не з`явились, позивач просив справу розглядати без його участі, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена (а.с.3). В силу приписів ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №653 (а.с.10). Сторони мають трьох дітей: синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5,6). Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, позиції відповідача, яка в судове засідання не з`явилась, свою думку з приводу позовних вимог не висловила, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved