Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

17.12.2019 року заявник [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з заявою про оголошення померлим свого рідного батька [PERSON] ( [INFO] , уродженця: міста Змеїногорськ, Алтайського краю, Російської Федерації; зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ). Обґрунтовуючи свою заяву тим, що у серпні 1999 року її батько - [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , пішов з дому на ринок Колос і не повернувся. Мати заявниці [PERSON] , померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина, право на яку має і зниклий батько заявниці [PERSON] . Визнання батька померлим потрібно заявниці для оформлення спадщини відповідно до ст. 1261 ЦК України. На час звернення заявниці до суду з даною заявою, її батько додому не повертався, повідомлень про своє існування не надавав. На підставі зазначеного заявниця звернулася до суду. В судовому засіданні заявник підтвердила викладенні в заяві обставини. Просила про задоволення заяви. Заінтересована особа Корабельний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) свого представника в судове засідання не направила в звязку з великою навантаженістю, проте надала до суду заяву про слухання справи без участі її представника, просила винести рішення на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами. Суд, заслухавши заявника, взявши до уваги заяву заінтересованої особи, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що у серпні 1999 року [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , пішов з дому на ринок Колос і не повернувся. Мати заявниці [PERSON] , померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина, право на яку має і зниклий батько заявниці [PERSON] . Визнання батька померлим потрібно заявниці для оформлення спадщини відповідно до ст. 1261 ЦК України. На час звернення заявниці до суду з даною заявою, її батько додому не повертався, повідомлень про своє існування не надавав. Для встановлення місця знаходження батька заявник з матірю приймали всі необхідні заходи. За даним фактом було порушено кримінальне провадження та його було оголошено в розшук, як особу, яка зникла безвісно. Проте на теперішній час у звязку з реорганізацією структурних підрозділів поліції та значного періоду часу, що сплинув після зникнення [PERSON] , заявнику на її запити повідомили, що на теперішній час не має можливості надати копії матеріалів справи. За даними електронної бази автоматичної системи обробки пенсійної документації (АСОПД/КОМТЕХ-W) [PERSON] , [INFO] , значився як отримувач пенсії по 31.08.1999 року, з 01.09.1999 року пенсія не виплачувалася. \~ \~ \~ \~Оскільки заходи, вжиті заявником щодо розшуку батька, результатів не дали, вона вважає, що він помер. Частиною 5 ст. 82 ЦК України, передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Надаючи правову оцінку вимогам заявника, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Оголошення батька померлим необхідне заявниці для оформлення спадкового майна, після смерті матері. Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , відсутній в місці його постійного проживання з серпня 1999 року, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до норм ч. 1 ст.\~309\~ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі ст. 46 ЦК України та

Outcome: approved