Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

19 березня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 09 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/17-04/4283-20, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування Кредит під заставу нерухомості в сумі 19 992,00 доларів США строком до 09.06.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, комісії, згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Також як зазначає позивач, надання кредитних коштів проводилося шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачою готівки через касу Кредитора, згідно вимог п.6.1 Кредитного договору. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Сторони встановили у Договорі, що проценти нараховуються щомісяця на суму Кредиту за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання та день повного погашення Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Проценти підтягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному Кредитним договором (п.3.2. Кредитного договору). Відповідно до п.7.1. Кредитного договору Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Згідно з п.17.1. Кредитного договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до Договору зобов`язань. Проте, всупереч вимогам п.7.1. Кредитного договору, відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008, а саме: не здійснювала щомісячно погашення кредиту, згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. 01.07.2010 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/17-04/4283-20/1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором №014/17-04/4283-20, строк сплати якої настав. Відповідно до Додаткової угоди, датою остаточного погашення Кредиту визначено 12.06.2028 року, строк кредиту складає 240 місяців. Відповідно до п.2.3 Додаткової угоди, тимчасово, на період з 12.07.2010 року до 11.07.2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати, відповідно до Графіку повернення Кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди. Також, згідно п.6 цієї Додаткової угоди Позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї Додаткової угоди був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачу», та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року), що підтверджується підписом Позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Отже, як зазначає позивач, з укладенням Кредитного договору, у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року у строки та в розмірах, чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Позичальника було направлено Вимогу про неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором за вих.№ 114/5-171631 від 04.12.2019 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість. Однак, вимоги кредитора не були виконані, заборгованість позичальником не погашена. Станом на 03.12.2019 року заборгованість позичальника [PERSON] перед Банком за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року складає: 46 262 доларів США 49 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 20 368 доларів США 86 центи; заборгованості за відсотками у розмірі - 25 893 доларів США 63 центи. Як зазначає позивач, відповідно до рішення кредитора сума пені не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватись, що не суперечить нормам чинного в Україні законодавства. Вказана сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується, згідно умов Кредитного договору. Враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом до суду, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (ЄДРПОУ - 14305909) заборгованість, яка виникла за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року в сумі 20368 доларів США 86 центи; 2) стягнути з [PERSON] (на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору в сумі 7319,76 гривень. Ухвалою Василівського районного суду від 31 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» адвокат Олексюк М.М. заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року в сумі 20368 доларів США 86 центи, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7319,76 гривень. Проти ухвалення у справі заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про отримання судових повісток (а.с.40,50,55,6575,80), однак, документів на підтвердження поважності причин неявок до зали судового засідання відповідачем не надано, відзив на позов на адресу суду не надійшов. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Судом встановлено, що 09 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/17-04/4283-20, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» в сумі 19 992 доларів США 00 центів, строком користування кредитом на 120 місяців, до 09.06.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних та копія кредитного договору міститься в матеріалах справи (а.с.7-14). Відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору №014/17-04/4283-20 від 09 червня 2008 року, кредитор зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит, а позичальник зобов`язався отримати кредит, використати його за цільовим визначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, згідно умов Договору та тарифів Кредитора, а також виконати інші обов`язки, визначені умовами Кредитного договору. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.6.1. Кредитного договору, у безготівковій формі шлях переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу Кредитора. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору № 014/17-04/4283-20 від 09 червня 2008 року. Згідно п.7.1. Кредитного договору, позичальник [PERSON] зобов`язалася здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі, згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до умов п.7.2. Кредитного договору позичальник [PERSON] також зобов`язалася здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами в валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п.1.3 Кредитного договору. Якщо дата сплати, зазначена в п.1.3.3. Договору, не є банківським днем, в такому випадку застосовуються положення п.7.2. цього Кредитного договору. Згідно з п.3.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати Кредитору проценти за користування Кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1 Кредитного договору. Крім того, згідно п.3.3. Кредитного договору сторони встановили, що нарахування процентів по Кредитному договору будуть нараховуватися щомісяця на суму Кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст.7 цього Кредитного договору. 01 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», який в зв`язку зі зміною найменування є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Відкритого Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/17-04/4283-20/1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони (кредитор та позичальник) досягли згоди про зміну умов погашення Кредиту, визначених Кредитним договором №014/17-04/4283-20 та копія додаткової угоди міститься в матеріалах справи (а.с.16-20). Відповідно до Додаткової угоди, датою остаточного погашення Кредиту визначено - 12 червня 2028 року, строк кредиту складає 240 місяців. Як зазначено у п.2.1 Додаткової угоди, станом на дату укладення цієї Додаткової угоди фактична заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором по по сплаті суми Кредиту становить 20406,87 доларів США. Відповідно до п.2.2 Додаткової угоди, тимчасово, на період з 12.07.2010 року до 11.07.2011 року сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів за Кредитом становитиме 2 889,66 доларів США. Відповідно до п.2.3 Додаткової угоди, тимчасово, на період з 12.07.2010 року до 11.07.2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до Додаткової угоди. Також, згідно п.6 цієї Додаткової угоди позичальник [PERSON] підтвердила, що перед укладенням цієї Додаткової угоди була повідомлена у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачу», та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року), що підтверджується підписом Позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Отже, з укладенням Кредитного договору № 014/17-04/4283-20 від 09 червня 2008 року та додаткової угоди до нього № 014/17-04/4283-20/1 від 01 липня 2010 року у позичальника [PERSON] виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте, всупереч вимогам п.7.1., п.7.2., п.3.1. Кредитного договору позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. 04 грудня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу позичальника [PERSON] направлено Вимогу за вих.№ 114/5-171631 від 04.12.2019 року про невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 014/17-04/4283-20 від 09 червня 2008 року, надавши можливість добровільно погасити заборгованість. Однак, вимоги кредитора позичальником виконані не були, заборгованість до теперішнього часу не погашена. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року, відповідач [PERSON] станом на 03.12.2019 року має заборгованість в загальній сумі - 46 262 доларів США 49 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 20 368 доларів США 86 центи; заборгованості за відсотками у розмірі - 25 893 доларів США 63 центи, та який міститься в матеріалах справи (а.с.5,6). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив на позов, заперечення проти заявлених позовних вимог суду не надано та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачкою не доведено. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено,якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного договору №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року, та додаткової угоди до нього № 014/17-04/4283-20/1 від 01 липня 2010 року, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконувала, передбачені умовами Договору періодичні платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносила, у зв`язку з чим за кредитним договором №014/17-04/4283-20 утворилася заборгованість. Отже, за таких обставин та зважаючи на той факт, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року, має невиконані перед позивачем зобов`язання за вказаним кредитним договором, до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачкою [PERSON] у добровільному порядку не погашена, крім того відповідачкою [PERSON] відзив на позов не надано та жодним чином не спростовано доводи позивача, а тому суд приймає рішення на підставі наявних у справі документів та в межах заявлених позивачем позовних вимог та суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №014/17-04/4283-20 від 09.06.2008 року, яка виникла станом на 03.12.2019 року, в розмірі 20368 (двадцять тисяч триста шістдесят вісім) доларів США 86 центів, яка складається саме з заборгованості за кредитом у вказаній сумі 20 368 доларів США 86 центів, та яка підлягає стягненню в судовому порядку за вищенаведеними підставами. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7319,76 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 9030 від 11.03.2020 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Outcome: approved