Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

18 вересня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.07.2012 року виконкомом Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 02), в якому у сторін народилися доньки : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились з 2018 р., через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дітей, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім`ї неможливо, враховуючи, що на сьогодні вона проживає з іншим чоловіком, від якого народила доньку, [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, надавши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 21,23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій повністю визнав позов та просив суд слухати позовну заяву про розірвання шлюбу без його участі (а.с. 23,24). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 13.07.2012 року виконкомом Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 02), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 13.07.2012 року, в якому у сторін народилися доньки : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.09.2013 р. та серії [NUMBER] від 15.08.2014 р. відповідно (а.с. 2,5,6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились з 2018 р., через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дітей, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім`ї неможливо, враховуючи, що на сьогодні позивачка проживає з іншим чоловіком, від якого народила доньку, [INFO] (а.с. 7,8). При чому, спору про виховання та утримання дитини, яка постійно проживає з позивачкою (матір`ю) між сторонами не існує з огляду на належне виконання відповідачем своїх прямих батьківських обов`язків. Спір відносно місця проживання малолітньої дитини, у сторін відсутній. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітніх дітей та моральним засадам суспільства. Враховуючи приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК України та беручи до уваги, що позивачку було звільнено від сплати судового збору за розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу, з відповідача в дохід держави слід стягнути суму судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved