Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

19.02.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, вона виховує доньку [PERSON], відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться її здоров`ям, її успіхами, морально та матеріально доньку не підтримує, є злісним неплатником аліментів, заборгованість склала 20000 грн., вважає за необхідне позбавити його батьківських прав, посилаючись на ст.ст. 150, 164, 165, 166 СК України прохає позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. 23.03.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 03.04.2018 року. 03.04.2018 року до суду звернувся відповідач з відзивом на позов, в якому посилався на те, що вважав, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що з часу розірвання шлюбу він не відвідував доньку, так як позивач забороняла йому, наголошувала, що то не його дитина, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, висновком судово-медичної експертизи від 06.12.2017 року було встановлено, що він є біологічним батьком дитини, він ніде не працює, сплачує аліменти на утримання дитини по можливості, позивач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування від 28.03.2018 року про надання йому дитини для спілкування, вважає, що позивачем не надано суду доказів щодо його ухилення від виконання ним батьківських обов`язків щодо доньки, прохав відмовити у задоволенні позову. 16.04.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області замінена третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: Служба у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області, оголошена перерва в підготовчому засіданні до 08.05.2018 року. 04.06.2018 року до суду наданий висновок виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. 04.06.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, вона виховує доньку [PERSON], відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться її здоров`ям, її успіхами, морально та матеріально доньку не підтримує, є злісним неплатником аліментів, заборгованість склала 20000 грн., вважає за необхідне позбавити його батьківських прав, посилаючись на ст.ст. 150, 164, 165, 166 СК України прохає позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Відповідач позов не визнав суду пояснивши, що з часу розірвання шлюбу він не відвідував доньку, так як позивач забороняла йому, наголошувала, що то не його дитина, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, висновком судово-медичної експертизи від 06.12.2017 року було встановлено, що він є біологічним батьком дитини, він ніде не працює, сплачує аліменти на утримання дитини по можливості, позивач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування від 28.03.2018 року про надання йому дитини для спілкування, вважає, що позивачем не надано суду доказів щодо його ухилення від виконання ним батьківських обов`язків щодо доньки, прохав відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як з часу розірвання шлюбу відповідач не відвідував доньку, так як позивач забороняла йому, наголошувала, що то не його дитина, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, висновком судово-медичної експертизи від 06.12.2017 року було встановлено, що позивач є біологічним батьком дитини, позивач ніде не працює, сплачує аліменти на утримання дитини по можливості, позивач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування від 28.03.2018 року про надання відповідачу дитини для спілкування, вважає, що позивачем не надано суду доказів щодо його ухилення від виконання ним батьківських обов`язків щодо доньки, прохав врахувати висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, прохав відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування, належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, в засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома зі сторонами, вони разом з позивачем та її донькою, а вона зі своєю дитиною гуляють на дитячих майданчиках, вона неодноразово була свідком того, що відповідач проходячи повз них, не вітався до позивача та доньки та не підходив до них і не розмовляв з ними, таку поведінку відповідача вона пояснити не може. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 28.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією рішення суду. 12.10.2012 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. 13.08.2013 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх прибутків відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 15.04.2013 року, що підтверджується копією виконавчого листа. 11.12.2013 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили 22.01.2014 року, шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення. З березня 2013 року сторони мешкають окремо, що підтверджується копією рішення суду. 07.02.2018 року висновком експерта № 81 встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами давної експертизи складає не менше 99,9999%, що підтверджується копією висновку. 14.03.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області позовну заяву відповідача до позивача про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду, що підтверджується копією ухвали суду. 28.03.2018 року розпорядженням № 120 Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області встановлено спілкування відповідача зі своєю донькою шляхом відвідування її за адресою проживання матері: [ADDRESS] з п`ятниці по неділю з 14:00 до 17:00 години, рекомендовано у разі невиконання рішення органу опіки та піклування звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Заборгованість по аліментах станом на 31.03.2018 року становила 25268,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості боржника по аліментах. 31.05.2018 року виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування прийшов до висновку про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, посилаючись на те, що зміни у ставленні до батька можуть настати з часом. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.150 СК України. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що до суду звернулася мати дитини як особа, в сім'ї якої проживає дитина, відповідно до ст.165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав батька з підстави, передбаченої ч.1 п.2 ст.164 СК України, а саме ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що обставини на які посилається позивач як на підставу свого позову, знайшли своє підтвердження під час встановлення обставин та перевірки їх належними доказами. Так судом встановлено, що відповідач мешкає окремо від доньки з того часу, коли доньці було 5 місяців і до теперішнього часу, коли доньці без 8 днів 6 років на момент винесення судом рішення. Малолітня не знає свого батька. За період часу з її п`ятимісячного віку і до без 8 днів 6 років на момент винесення судом рішення малолітня з батьком не бачилася і не спілкувалася. Дані обставини підтверджуються безпосередньо поясненнями позивача, свідка та побічно поясненнями відповідача. Суд доходить висновку, що факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні під час встановлення обставин та перевірки їх доказами і підтверджується поясненнями позивача, свідка та побічно поясненнями відповідача. Так судом встановлено, що відповідач в період з березня 2013 року по 19.02.2018 року по день подання позову позивачем без поважної причини ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки, передбачених ч.1,2 ст.150 СК України, а саме не виховував доньку в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, не піклувався про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд не бере до уваги висновок виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування від 31.05.2018 року про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, вважаючи його недостатньо необґрунтованим. При цьому суд керується вимогами ч.6 ст.19 СК України, відповідно до якого суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так суд доходить висновку про недостатню обґрунтованість висновку органу опіки та піклування, виходячи з того, що було встановлено, що дитина не знає батька, так як батько приймав мінімальну участь у її вихованні, з пояснень матері не досить наполегливий у своєму бажанні бачити доньку: не телефонує, жодного разу не приїздив, навіть після встановлення днів спілкування, а коли бачить її з донькою на вулиці проходить повз. З чого було зроблено висновок, що зміни у ставленні до батька можуть настати з часом. Такий висновок не можна вважати достатньо обґрунтованим з огляду на його суперечність. Крім того, наданий суду висновок складено невідомою особою, не зазначено дати його складання. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, так як останні не підтверджені належними доказами. Так суд не бере до уваги як письмовий доказ перешкод з боку позивача у спілкуванні з донькою: розпорядження № 120 Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про визначення способу спілкування відповідача зі своєю донькою від 28.03.2018 року з огляду на те, що це мало місце після звернення позивача з позовом до суду. Крім того, відповідач не надав суду належного доказу того, що позивач не виконує дане рішення органу опіки та піклування. Дані обставини вказують на те, що у відповідача відсутня зацікавленість у спілкуванні з донькою. Суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що позивач забороняла йому відвідувати доньку, постійно наголошуючи, що донька не його. Ця обставина спростовується не тільки поясненнями позивача, але і свідка [PERSON] Поведінка відповідача свідчить про те, що у останнього відсутня зацікавленість у спілкуванні з донькою. Цю обставину підтверджує те, що останній звернувся до суду про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини в 2018 році, тоді як з 2013 року сплачував аліменти на доньку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved