Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

19.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним укладеного відповідачами в 2013 році договору купівлі-продажу автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначила, що вказаний автомобіль належав їй на праві спільної сумісної власності, при цьому був відчужений її чоловіком відповідачем [PERSON] своїй матері співвідповідачеві [PERSON] без її згоди. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідачі не зявилися з підстав, визнаних судом неповажними. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстровано 03.08.2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції (а. с. 10). У період шлюбу подружжя придбало автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] (2008 рік випуску, № двигуна А15SMS387460R, № кузова SUPTF69YD8W413051; далі [PERSON]). Як убачається з матеріалів справи, 30.08.2013 року відповідач [PERSON] зняв [PERSON] з реєстраційного обліку в органах ДАІ та продав його співвідповідачу [PERSON] Наступного дня (31.08.2013 року) співвідповідач зареєструвала [PERSON] в органах ДАІ та отримала на нього номерний знак [NUMBER] (а. с. 46 50). Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Враховуючи те, що [PERSON] придбано відповідачем [PERSON] під час шлюбу з позивачем він вважається спільним сумісним майном подружжя. В силу положень частини третьої статті 65 Кодексу для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути письмовою. Під час продажу [PERSON] оцінено в 35147 грн (а. с. 47), що дає підстави вважати його цінним майном і вимагає письмової згоди позивача на таке відчуження. У звязку з тим, що відчуження [PERSON] здійснено без згоди позивача, вважається, що відповідачем порушено норму частини третьої статті 65, а також норму статті 63 Кодексу, яка гарантує рівність прав дружини та чоловіка на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно частин першої, третьої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За приписом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину. Виходячи з того, що позивач не висловлювала волевиявлення на відчуження відповідачем [PERSON] на користь співвідповідача, вважається, що укладений відповідачами 30.08.2013 року договір купівлі-продажу [PERSON] суперечить вимогам статей 63, 65 Сімейного кодексу та частинам першої, третьої статті 203 Цивільного кодексу, що є безумовною підставою для визнання такого договору недійсним. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved