Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

18 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, тому вони припинили подружні та сімейні відносини і з цього часу відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, дитина повністю перебуває на повному утриманні матері. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що він офіційно не працевлаштований, його середній місячний заробіток складає 5 000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 серпня 2001 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у відповідача на утриманні, окрім дочки [PERSON], інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, у зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200,00 грн. щомісяця, починаючи з дати предявлення позову до суду, тобто з 18 липня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково. У відповідностіз пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial