Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

19.01.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, орган опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 26.02.2018 року отримана довідка про місце реєстрації відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовче судову засідання на 15.05.2018 року. 15.05.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва в зв'язку з залученням до участі у розгляді справи третіх осіб. Справу призначено до розгляду на 23.08.2018 року. 23.08.2018 року закінчене підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду на 23.08.2018 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 23.08.2018 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003 року. В період шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. 22.12.2006 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею. Спорів з приводу місця проживання дитини між ними не було. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина. З часу розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, не приймав участі у вихованні сина. На сьогоднішній день їх сину виповнилось майже 14 років, але син не має до батька ніяких почуттів, оскільки за ці роки батько не вчиняв будь-яких дій щодо виявлення своїх батьківських почуттів та турботи до дитини. Крім того відповідач ухиляється від виконання обов'язку по сплаті аліментів. Станом на 01.11.2017 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 39016.07 грн. 20.03.2010 року за рішенням суду прізвище сина було змінене з «[PERSON]» на «[PERSON]». Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повному обсязі, та просила їх задовольнити, давши пояснення фактично викладені в позовній заяві. Також пояснила, що перші два роки після розірвання шлюбу батько виявляв бажання та декілька раз бачився із сином. На даний час жодного спілкування із сином, турботи про сина, надання допомоги відповідач не здійснює. Навіть коли необхідно було підвезти сина додому, а відповідач, який працював водієм таксі, не захотів цього роботи, повідомивши, що в нього є інші турботи. При зустрічах із сином відповідач останнім часом навіть не вітався з ним. а намагався перейти на інший бік вулиці. Відповідач в судове засідання не з'явився,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданої ухвали суду [PERSON], перебуває у розшуку по кримінальній справі за обвинувачення за ст. 164 КК України «ухилення від сплати аліментів». Представники третіх осіб, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації та органу опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003 року по 22.12.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. В період шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого відповідач записаний батьком дитини. 20.03.2010 року за рішенням суду прізвище сина сторін було змінене з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копіє рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, не приймав участі у її виховання. На сьогоднішній день сину сторін виповнилось майже 14 років, але син не має до батька ніяких почуттів, оскільки за ці роки батька ухилявся від зустрічей з дитиною, не проявляв до дитини батьківської турботи. Опитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], пояснив суду, що батько з ним не спілкується. Батько його не відвідував, не поздоровляв з днем народження, не дарував подарунків, не приходив до нього в школу. Не проводив з ним дозвілля. Крім того відповідач ухиляється від виконання обов'язку по сплаті аліментів. Станом на 01.11.2017 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 39016.07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, наданим Верхньодніпровським районним ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області. Також відповідач двічі був засуджений до кримінальної відповідальності за ст. 164 СК України. за ухилення від сплати від аліментів. На даний час в провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області також перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON], за ст. 164 КК України. що підтверджується копіями вироків суду та ухвалою суду про оголошення розсуду відповідача. Відповідно до характеристики з місця попередньої роботи. Відповідач характеризується негативно. Відповідно до постанови № 5 від 30.05.2018 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, яка затверджена рішенням № 98 від 31.05.2018 року виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] так як батько вихованням сина не займається Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина за рішенням суду. Тому підстави для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів в зв'язку з позбавленням батьківських прав відповідно до ст. 166 СК України - відсутні. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved