Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

19 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, збільшивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь фактично понесені нею витрати на розвиток здібностей та лікування дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 5 794,31 грн., інфляційні втрати в розмірі 2\~508,94 грн., послуги Укрпошти у розмірі 49,10 грн. та витрати на ксерокопіювання документів у розмірі 50 грн. У судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, а саме в частині додаткових витрат на заняття сучасними танцями в студії «Сучасні кроки» у сумі 320 грн. та англійської мови в студії «Дискавері» у сумі 2\~871,25 грн. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.08.2015, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 15.10.2015 (а.с. 26). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2013 та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 04.03.2013 і до 21.12.2015. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та розяснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приймає визнання відповідачем позову в частині додаткових витрат на заняття сучасними танцями в студії «Сучасні кроки» у сумі 320 грн. та вивчення англійської мови в студії «Дискавері» у сумі 2\~871,25 грн., оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відпочинок у пансіонаті «Тетяна», його оплата позивачем та витрати на проїзд в загальній сумі 4\~542,38 грн. підтверджуються копіями проїзних документів та рахунком на оплату № 570 від 21.08.2015 (а.с. 36, 126), а про потребу дитини в оздоровленні в профілактичному санаторії свідчить копія довідки Чернігівського обласного тубдиспансеру (а.с. 146). Проте позивач не надала доказів того, що пансіонат «Тетяна» є саме тим профілактичн им закладом, який рекомендований лікарем дитині сторін для її оздоровлення. Самостійно ж обравши місце відпочинку [PERSON] має нести витрати на його оплату. Також суд не вважає витрати позивача на відвідування дитиною вистави в студії «Дискавері» додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, оскільки позивач не довела, що ця вистава повязана з розвитком здібностей дитини. Так само і харчування у дитячому садку не може вважатись додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, а тому відсутні підстави для їх компенсації відповідачем. Не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду і твердження позивача про оплату послуг логопеда, оскільки надана нею виписка за підписом [PERSON] без зазначення прізвища та документів, що підтверджують її фах, не може бути визнана судом належним доказом таких витрат (а.с. 35, 114). Крім того, із самого змісту виписки убачається лише вартість послуг логопеда, але аж ніяк не факт оплати їх позивачем. Сплачені позивачем кошти у сумі 60 грн. та 30 грн. згідно квитанцій №011520 та №011346 є благодійними внесками, а не оплатою послуг стоматолога, а отже не можуть вважатись додатковими витратами на лікування дитини (а.с. 7). Не є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, і витрати на купівлю вакцини для проведення профілактичних щеплень, оскільки як зазначила сама позивач у заяві про збільшення позовних вимог, вони проводились дитині згідно календаря профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ № 276 від 31.10.2000.\~ Витрати позивача на купівлі ліків згідно чеків від 28.01.2015 на суму 23,90 грн. та 52,80 грн., від 07.02.2015 на суму 92,07 грн., від 01.03.2015 на суму 286,20 грн., від 25.05.2015 на суму 107,95 грн. не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки нею не надано належних доказів призначення їх лікарем [PERSON] Маряні. Разом з тим, понесені позивачем інші витрати на купівлю ліків дитині підтверджуються в їх сукупності чеками від 26.02.2013 на суму 72,82 грн., від 27.02.2013 на суму 20,50 грн., від 28.02.2013 на суму 30,89 грн., від 03.03.2013 на суму 72,11 грн., від 06.03.2013 на суму 159,38 грн., від 04.02.2015 на суму 144,89 грн. та 23,03 грн., від 16.09.2015 на суму 53,75 грн., від 17.09.2015 на суму 15,55 грн. та медичною карткою [PERSON] Маряни. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути половину додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, у розмірі 1\~892,09 грн. (3\~784,17 / 2 = 1\~892,09 грн.) Вимога про стягнення з відповідача 2\~339,82 грн. інфляційних не підлягає задоволенню, оскільки передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 (справа № 6-2759цс15), який в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України має бути врахований судом. Відшкодування витрат на послуги Укрпошти та ксерокопіювання документів чинним законодавством не передбачене. Відповідно до ст. 88 ЦПК України при задоволенні позову суд вирішує питання про відшкодування позивачеві судових витрат, якими є судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи ( ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Перелік витрат, повязаних з розглядом судової справи, визначено ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Цей перелік не містить витрат на підготовку документів (копіювання) для розгляду позову та поштові послуги. Враховуючи викладене,

Outcome: partial