Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

17 лютого 2018 року [PERSON] (власник автомобіля ВАЗ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (водія іншого автомобіля Dacia Logan), [PERSON] з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, обґрунтовуючи вимоги наступним. 28 листопада 2015 року о 22-40 год. на перехресті вулиць [PERSON], Гагаріна, Покровської, Харківської у м. Суми сталося зіткнення автомобілів [NUMBER] (далі ВАЗ) під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]П.) та Dacia Logan д.н. [NUMBER] (далі Dacia Logan) під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]А.). Позивач зазначає, що 28 листопада 2015 року водій автомобіля ВАЗ [PERSON] о 22-40 год. рухаючись на безпечній швидкості по вул. Г. Сталінграду, на зелене світло світлофора виїхав на перехрестя вулиць Г. [PERSON] - Гагаріна - Покровської площі - Харківської, вказуючи, що дану обставину у своїх письмових поясненнях підтверджував свідок [PERSON] Автомобіль ВАЗ ще не закінчив рух по перехрестю, як в правий бік автомобіля ВАЗ виїхав автомобіль Dacia Logan. Позивач посилається на те, що водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] у своїх письмових поясненнях вказував, що на перехрестя він виїжджав, не переконавшись у безпечності руху, так-як виїхав із-за паралельно розташованого автомобіля Dodge, який обмежував йому видимість. Позивач вважає, що та обставинаё що водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] виїжджав на перехрестя в умовах поганої видимості, підтверджується й показами свідка [PERSON], яка знаходилась в автомобілі відповідача. Так, позивач вказує, що свідок [PERSON] у поясненнях від 29.11.2015 року зазначила, що через сусідні авто вони не помітили автомобіль ВАЗ 2110. Свідок ДТП [PERSON], водій автомобіля Dodge у власних поясненнях від 29.11.2015 року також стверджує, що водій автомобіля Dacia Logan на перехрестя виїжджав не побачивши автомобіль, котрий рухався зліва. Позивач стверджує, що внаслідок ДТП транспортному засобу спричинені пошкодження, а позивачу завдано матеріальної шкоди. За наслідками ДТП інспектором поліції [PERSON] було складено відповідні матеріали, які в подальшому було направлено до відділу поліції. Позивач вважає, що причиною настання ДТП є порушення водієм автомобіля Dacia Logan [PERSON] ПДР України, яке знаходиться в причинному зв'язку із наслідками. Так, позивач вважає, що під час проїзду перехрестя вул. [PERSON], вул. Гагаріна, вул. Покровської та вул. Харківської в м. Суми відповідач порушив вимоги пунктів 10.1. та 16.5. ПДР України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1 ПДР); у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід (п.16.5 ПДР). Позивач вказує, що вартість матеріальної шкоди, завданої йому як власнику автомобіля ВАЗ, внаслідок ДТП, становить 24475,80 грн., що підтверджує висновком № 160/2015 від 23.12.2015 року. Оскільки цивільна відповідальність власника автомобіля Dacia Logan застрахована у ТОВ СК «Альфа-Гарант», то позивач, посилаюсь на вимоги ч.1 та ч.2 ст.1166, ч.2 ст.1187 ЦК України просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів: водія [PERSON] та [PERSON] з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 24475,80 грн., та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судових засіданнях позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити в задоволенні. Суть заперечень полягає в тому, що водій автомобіля ВАЗ надає неправдиві показання щодо обставин ДТП, оскільки саме водій автомобіля ВАЗ порушив ПДР, так як він рухався через перехрестя на червоний сигнал світлофору і на великій швидкості, що і стало причиною ДТП. Відповідач [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» направив до суду відзив, викладений у вигляді заперечень (а.с.82-83 том №1), в яких позов не визнав та просив відмовити вказавши наступне. Відповідач ТОВ СК «Альфа-Гарант» вказує, що відносини, що склалися між сторонами в звязку із виплатою страхового відшкодування за полісом №АІ/4507410 врегульовані Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також вказує, що ДТП сталася 28 листопада 2015 року, а до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП позивач (власник автомобіля ВАЗ [PERSON]П.) звернулася лише 20.02.2017 року, тобто більше ніж через 1 рік 3 місяці після настання ДТП. Посилаючись на ст. ст. 33-1, 33 вищевказаного Закону, відповідач ТОВ СК «Альфа-Гарант» вказує, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до ДТП, особа, яка має право на відшкодування, зобовязані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб. Водії, власники транспортних засобів причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобовязані зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна. Однак у своєму повідомленні про ДТП від 20 лютого 2017 року позивач зазначив у пункті «інші», що станом на 20 лютого 2018 року транспортний засіб ВАЗ 21104 д.н. [NUMBER] відремонтований, що позбавило страхову компанію можливості здійснити огляд пошкодженого транспортного засобу. Відповідач ТОВ СК «Альфа-Гарант» звертає увагу суду про відсутність доведеності вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за полісом №А1/[NUMBER], у встановлений законом спосіб. Крім того, відповідач заперечує проти стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, посилаючись на вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», та вказуючи, що воно не обґрунтоване. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. За клопотанням представника позивача, судом витребувано матеріали перевірки по факту ДТП, що сталося 28 листопада 2015 року, з УПП в м. Суми ГУНП в Сумській області. За клопотанням позивача, поданим одночасно з позовною заявою та клопотанням представника відповідача [PERSON], ухвалою суду від 26 травня 2016 року була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручено експертам Сумського відділення Харківського НДІСЕ імені Бокаріуса. За клопотанням представника відповідача [PERSON] ухвалою суду від 21 грудня 2017 року було призначено другу судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Суд, вислухавши сторони, третіх осіб, представників сторін та третіх осіб, експерта, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірки за фактом ДТП, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року о 22-40 год. на перехресті вулиць [PERSON], Гагаріна, Покровської, Харківської у м. Суми сталося зіткнення автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Dacia Logan д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Матеріали перевірки за фактом повідомлення про ДТП, яка мала місце 28.11.2015 року у м. Суми перехресті вулиць [PERSON], Гагаріна, Покровської, Харківської (ЖЄО № 2572 від 28.11.2015 року) витребувані з Сумського відділу поліції, оригінали були досліджені судом та знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Стосовно вищевказаної події, 28 листопада 2015 року та 29 листопада 2015 року було складено рапорти старшим інспектором черговим Сумського ВП (м. Суми) [PERSON] за повідомленням водіїв [PERSON] та [PERSON] (а.с.3, 5 матеріалів перевірки за фактом повідомлення про ДТП). Із матеріалів перевірки за фактом повідомлення про ДТП, що сталось 28.11.2015 року (ЖЄО № 2572 від 28.11.2015 року) встановлено, що на місце ДТП було направлено інспектора Сумського ВП (м. Суми) [PERSON], яким 28 листопада 2015 року о 22-40 год. було складено схему ДТП без потерпілих в м. Суми на перехресті вулиць Харківська, Покровська площа, [PERSON], Гагаріна з участю водіїв [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 матеріалів перевірки за фактом повідомлення про ДТП). Інспектором сектору Сумського ВП [PERSON] під час вказаного ДТП було відібрано письмові пояснення у водіїв [PERSON] та [PERSON], свідків ДТП [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7, 8, 9, 10, 11 матеріалів перевірки за фактом повідомлення про ДТП). Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль ВАЗ-21104, 2007 року випуску д.н. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.8 том № 1). Відповідно до копії довідки, виданої інспектором Сумського ВМ (м. Суми) [PERSON], внаслідок вказаного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження: деформація обох правих дверей, правий поріг, заднє ліве колесо (а.с.9 том № 1). Як вбачається із копії поліса №А1/4507410, строк дії якого визначено з 06.01.2015 року по 05.01.2016 року, вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Dacia Logan д.н. [NUMBER] застрахована в ТДВ СК «Альтфа-Гарант», що не заперечується відповідачем (а.с.82-83 том №1). Із копії висновку №016/2015 автотоварознавчого дослідження, складеного 23 грудня 2015 року судовим експертом [PERSON] вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки ВАЗ-21104,2007 року випуску д.н. [NUMBER] складає 24475,80 грн. (а.с.12-29 том №1). Як вбачається з наданих суду відповідачем ТДВ СК «Альтфа-Гарант» письмових доказів, 02 грудня 2015 року від [PERSON] надійшло письмове повідомлення на адресу страхової компанії про ДТП, що сталося 28 листопада 2015 року о 22-40 год. на перехресті вулиць [PERSON], Гагаріна, Покровської, Харківської у м. Суми за участі автомобілів [NUMBER] та Dacia Logan д.н. [NUMBER] (а.с.83 зворот -84 том №1). 20 лютого 2017 року до ТДВ СК «Альтфа-Гарант» від водія [PERSON] надійшло письмове повідомлення про ДТП, що сталося 28 листопада 2015 року о 22-40 год. на перехресті вулиць [PERSON], Гагаріна, Покровської, Харківської у м. Суми за участі автомобілів [NUMBER] та Dacia Logan д.н. [NUMBER] (а.с.84 зворот -85 том №1). Виновком судової автотехнічної експертизи №914, складеної 06 вересня 2017 року експертом Сумського відділення Харківського НДІСЕ імені Бокаріуса встановлено два варіанта розвитку подій: варіант 1 по показам водія автомобіля ВАЗ-21104 д.н. ВМ 7888ВВ [PERSON] та варіант 2 по показам водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] (а.с.169-175том № 1). З даного висновку експертизи вбачається, що в обох варіантах (1 та 2) не вдалося провести технічний аналіз дій водіїв (у кожному варіанті окремо) щодо відповідності чи невідповідності вимогам п.п.12.3,16.8 ПДР України та за відсутності даних і показах водія та свідка механізму зближення транспортних засобів до місця зіткнення. У судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновки, викладені у експертному дослідженні №914. Висновком судової автотехнічної експертизи №19/119/9-1/442 від 28 лютого 2018 року, проведеної експертом Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.6-20 том №2) встановлено два варіанти розвитку подій: 1. З пояснень водія автомобіля ВАЗ. 2. З пояснень водія автомобіля Dacia Logan. Дані варіанти є взаємовиключними. За варіантом 1 експертом зроблено висновок про те, що в діях водія автомобіля Dacia Logan з технічної точки зору вбачаються невідповідності пункту 8.7.3 «е» або «Є» ПДР, які в залежності від сигналу світлофору, який горів по напрямку руху автомобіля Dacia Logan на момент початку його виїзду на перехрестя, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням даної ДТП. За умови, якщо на момент появи у водія автомобіля ВАЗ обєктивної можливості виявити автомобіль Dacia Logan із-за автомобіля «Додж» автомобіль ВАЗ знаходився на відстані 25-30 м від місця зіткнення транспортних засобів, в діях водія автомобіля ВАЗ, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходилися в прямому причинному звязку з виникненням даної ДТП, не вбачається. За варіантом 2 експертом зроблено висновок про те, що за умови, якщо автомобіль ВАЗ здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, провести оцінку дій водія автомобіля Dacia Logan згідно вимог ПДР не надається можливим, по причинам вказаним в дослідній частині висновку (по причині відсутності в поясненнях водія автомобіля Dacia Logan відомостей, які б в достатньому обсязі характеризували параметри руху всіх трьох автомобілів з моменту початку руху на перехрестя і до моменту зіткнення). За умови, якщо автомобіль ВАЗ в даній дорожній ситуації здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, то в діях водія автомобіля ВАЗ з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пунктів 8.7.3. «е», 8.10, 16.3 ПДР, які знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням даної ДТП. Враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали перевірки за фактом повідомлення про ДТП, наявні в них пояснення обох водіїв та свідків, висновки обох експертиз, суд приходить до висновку, що жодна сторона не довела вини іншої сторони в ДТП, однак і не спростувала відсутності своєї вини та відсутності причинно-наслідкового звязку своїх з наслідками ДТП. Враховуючи виявлені експертами протиріччя та технічну неспроможність показань обох водіїв: як водія автомобіля ВАЗ [PERSON], так і показання водія автомобіля Dacia Logan [PERSON], суд вважає, що ДТП сталося з обопільної вини обох водіїв. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується, 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається залежно від обставин, що мають істотне значення. Однак, враховуючи відсутність доказів, що підтверджують наявність вини лише одного учасника ДТП відповідача [PERSON], в звязку з неможливістю вийти за межі позовних вимог в рамках даного провадження, суд позбавлений можливості визначити ступінь вини кожного з учасників ДТП, що тягне за собою неможливість встановити розмір відшкодування з боку кожного з водіїв. За таких обставин, позовні вимоги до відповідача [PERSON] про відшкодування ним матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, в звязку з недоведеністю належними доказами вини вказаної особи у ДТП. Щодо відшкодування матеріальної шкоди із солідарного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» суд зазначає наступне. У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з підпунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (підпункт 1.2 статті 1 зазначеного Закону). Пунктом 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Із наданих письмових доказів, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП лише через 1 рік 3 місяці після настання ДТП, тоді як п. 37.1.4 ст. 37 вказаного вище Закону, визначено обовязок власника транспортного засобу подати заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту настання ДТП. Отже ТДВ СК «Альфа-Гарант» скористалося передбаченим законом правом та мотивовано відмовило у виплаті страхового відшкодування за завдані матеріальні збитки позивачу [PERSON], оскільки заяву було подано більше ніж через рік з моменту ДТП. На підставі таких встановлених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову до страхової компанії про стягнення матеріальних збитків. Належних та допустимих доказів того, що позивач протягом року подала заяву про виплату страхового відшкодування матеріали справи не містять. Таким чином, в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ СК «Альфа-Гарант» слід відмовити. Понесені сторонами судові витрати суд залишає за сторонами.

Outcome: dismissed