Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

17.12.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] А 23.01.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 року відкрите провадження у справі та до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучений повнолітній син сторін [PERSON] Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 11.03.2019 року. 11.03.2019 року розгляд справи відкладений для витребування додаткових доказів. Справу призначено до розгляду на 15.05.2019 року Сторонам та учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. У судовому засіданні 15.05.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі ј частини всіх видів його заробітку до досягнення сином 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 24.02.1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану міста Верхньодніпровська Дніпропетровської області. Шлюб між ними був розірваний 29.01.2002 року. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сини залишились проживати з нею та перебувати на її утриманні. Їх менший син на даний час є повнолітнім. [PERSON] продовжує навчання в на третьому курсі Дніпровського державного аграрно-економічного університету. В зв`язку з навчанням сина вона змушена нести додаткові витрати на утримання сина в зв`язку з його навчанням, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилась. Подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував пояснивши, що при розірванні шлюбу він все залишив позивачці та сплачував аліменти до досягнення дітьми повноліття. Погасив заборгованість з аліментів. Він не займається перевозками, так як має захворювання, працює тимчасово охоронцем. Також він на утриманні має неповнолітню доньку якій виповнилось 14 років. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Черниш [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на його утримання в зв`язку з навчанням на користь позивачки не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У шлюбі сторони проживали до 29.01.2002 року, після чого шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей. Після розірвання шлюбу сини залишились проживати з позивачкою, що відповідачем не заперечується. Менший син сторін на даний час є повнолітнім. Син сторін [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання в на третьому курсі Дніпровського державного аграрно-економічного університету, що підтверджується копіє свідоцтва про навчання та договором про надання освітніх послуг. Навчання здійснюється на контрактній основі за денною формою навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу. Стипендію син сторін не отримує. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері, так як будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на користь позивачки суду не заявив В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат на оплату за навчання в сумі 11900 грн.. за рік, та загальні витрати пов`язані з харчуванням, купівлею одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті, тощо . Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач працює та отримує заробітну плату. Відповідач також працює та отримує заробітну плату. Доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що відповідач на даний час працює, що ним підтверджено в судовому засіданні, а позивач просить стягнути аліменти у частці від прибутку відповідача, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача, так як спосіб стягнення аліментів вирішується саме позивачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідач має захворювання та потребує лікування, що підтверджується наданими медичними документами, а також має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Також суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина. За даних обтавин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв`язку з навчанням сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 17.12.2018 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням з цієї дати і до 30.06.2020 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial