Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

18.01.2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом\~ до відповідачки про стягнення суми боргу за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.07.2013 року між КС «Можливість» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 405, згідно з яким відповідачка отримала кредит у сумі 5000,00 гривень, строком на 18 місяців з 26.07.2013 року по 26.01.2015 року зі сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Згідно п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов укладеного кредитного договору, відповідачка зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 18.01.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 23045,31 гривень, з яких: 1779,22 гривень - заборгованість за кредитом; 75,58 гривень - заборгованість за відсотками; 21190,51 гривень - додаткові проценти. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 405 від 26.07.2013 року в розмірі 23045,31 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 26.07.2013 року між КС «Можливість» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 405, згідно з яким відповідачка отримала кредит у сумі 5000,00 гривень, строком на 18 місяців з 26.07.2013 року по 26.01.2015 року зі сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Згідно п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.01.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 23045,31 гривень, з яких: 1779,22 гривень - заборгованість за кредитом; 75,58 гривень - заборгованість за відсотками; 21190,51 гривень - додаткові проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому, відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь КС «Можливість» суму заборгованості за кредитним договором № 405 від 26.07.2013 року в розмірі 23045,31 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved