Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

18 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Шишацької селищної ради про визнання за набувальною давністю права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з березня 1991 року проживає у вказаному будинку та придбала його у власність 16 березня 1992 року у колгоспу ім. Корніліча. При цьому в тексті договору допущено помилка в прізвищі покупця - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». До теперішнього часу право власності позивача на даний будинок не зареєстровано, але вона продовжує весь час добросовісно та відкрито користуватись ним. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року у справі відкрито провадження. Через малозначність справи її розгляд проведено судом за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали спільну заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили не стягувати судові витрати з відповідача. Представник відповідача - Шишацької селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не висловлював, відзиву на позовну заяву не подавав. Враховуючи неявку всіх учасників, розгляд справи проведено судом в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 16 березня 1992 року секретарем Жоржівської сільської ради Бельмас Т.П. посвідчено договір купівлі-продажу житлового колгоспного будинку із господарськими будівлями, що розташований в с. Жоржівка Шишацького району Полтавської області, укладений між колгоспом ім. Корніліча (продавець) та [PERSON] (покупець) (а.с. 7). Допущення у вказаному договорі помилки в частині прізвища покупця - « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] » та не зазначення точного місця знаходження будинку (вулиця та номер) унеможливлюють реєстрацію права власності на даний будинок на ім`я позивача. В той же час з довідок Жоржівського старостинського округу Шишацької селищної ради від 15.08.2019 № 168 та 169 судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 1991 року зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] Реєстрація права власності на будинок не проводилась (а.с.14-15). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯК № 885864, виданого Жоржівською сільською радою на підставі її ж рішення від 16 вересня 2009 року 28 сесії 5 скликання [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1га для будівництва та обслуговування житлового будинок, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до Інформації з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно № 182946313 від 30.09.2019 право власності на будинок, що розташований на [ADDRESS] не зареєстровано за жодною особою (а.с.30). У Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про реєстрації колгоспу імені Корніліча та відповідно і його правонаступників відсутні (а.с.31-32). Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно роз`яснень наведених Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як встановлено судом, позивач добросовісно заволоділа спірним приміщенням оскільки вважала, що воно перейшло у її власність за договором купівлі-продажу житлового будинку, укладеного з колгоспом ім. Корніліча. При цьому позивач більше 27 років безперервно та відкрито володіла даним приміщенням, використовуючи його для власного проживання та проживання членів родини. Правонаступники колгоспу імені Корніліча відсутні, що унеможливлює виправлення недоліків договору купівлі-продажу будинку в позасудовому порядку (а.с.17). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає, суд відносить їх на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved