Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

18 травня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNI0GI0000001094 від 30.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 176750,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.10.2013 року. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав, в звязку з чим станом на 05.05.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 276439,93 грн., яка складається з наступного: - 109205,65 грн. заборгованість за кредитом; - 51202,521 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 90900,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: - 25130,90 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 30.10.2007 року уклали договір іпотеки № DNI0GI0000001094, згідно з яким відповідач надав в іпотеку квартиру загальною площею 46,40 кв. м., житловою площею 29,40 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS], та належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 235666, 67 грн. Згідно з приписами Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором звернути стягнення на квартиру, що є предметом договору іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS], стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 30.10.2007 року був укладений договір № DNI0GI0000001094 (а.с. 11-14). Згідно п.1.1 вказаного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 176750,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00%, а також інші платежі в порядку, на умовах, та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.3. договору передбачено, що строк погашення кредиту не пізніше 30.10.2013 року. Згідно п.2.4 договору позичальник зобовязується щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 3757,41 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок, відкритий у кредитора. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 30.10.2007 року уклали іпотечний договір № DNI0GI0000001094 (а.с. 16-20). Згідно з п.1.1 вказаного іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку позивачу нерухоме майно житлового призначення, а саме: 2-кімнатну квартиру зі всіма обєктами, функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 46,40 кв. м., житловою площею 29,40 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно п.1.2 іпотечного договору предмет іпотеки належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до п.1.3 іпотечного договору вартість предмету іпотеки складає 235666, 67 грн. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.3.2 іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. В звязку з тим, що відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, станом на 05.05.2015 року він має заборгованість за кредитним договором 276439,93 грн., яка складається з наступного: - 109205,65 грн. заборгованість за кредитом; - 51202,521 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 90900,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: - 25130,90 грн. - штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5-7). Доказів того, що заборгованість за кредитним договором відповідачем була погашена, суду не надано. Позивач з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобовязанням надіслав відповідачу повідомлення про порушення основного зобовязання з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення (а.с. 8-10). Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Отже, відповідач та зареєстровані або такі, що проживають в помешканні особи підлягають виселенню з квартири, яка є предметом іпотеки, розташованої за адресою [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved