overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

- 18.08.2001 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу є неповнолітня дитина, яка проживає біля позивачки. В вересні 2014р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала письмово і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

18.08.2001 року сторони у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін повторний. Подружжя має доньку Оксану, [INFO], яка проживає з матірю, і на утримання якої на підставі судового рішення з відповідача стягуються аліменти. Майновий спір між сторонами не виник. 25.07.2016р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 2005 року в сімї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з літа 2016 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~18.08.2007 року між [PERSON] та Журбою (змінила прізвище на [PERSON]) [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.08.2007 року, виданим ВРАЦС Краматорського МУЮ Донецької області. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 12.02.2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. \~ \~ \~ \~Малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою від про склад сім № 40991. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких\~обставин позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню у\~повному обсязі таз відповідача стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 21.12.2018 року до його повноліття. Відповідно до ст 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що також не заперечувала позивач. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст 430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

18.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за № 004-04200-180208, за яким останній була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія та видана платіжна картка, а також ПІН-код до неї. Відповідач за умовами цього договору зобов*язовувалася щомісяця в строки,визначені Правилами,здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією,яка виникла за попередній звітний місяць,а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за Овердрафтом,яка виникла за попередній звітний місяць,сплачувати всю суму процентів,нарахованих за користування кредитною лінією. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 25.12.2012 року заборгованість її перед позивачем становить 2650,00 грн.,з яких тіло кредиту -340,00 грн. прострочене тіло кредиту- 0,00 грн.; заборгованість за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за комісіями- 2310,00 грн. У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 229,40 грн.(судовий збір). Представник позивач в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON].в судове засідання повторно не з*явилася, хоча була про нього повідомлена належним чином і не надала пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те, що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, остання на добровільних засадах зобов*язовувалася погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих нею зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають повному задоволенню. Підлягають задоволенню вимоги позивача і в частині стягнення з відповідача, понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 229,40грн.,які підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

18.08.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №003-22507-180811 відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору, не сплачує кредит та проценти у визначений договором строк. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача 6 766 грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором, 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Вище викладене підтверджується: копією кредитного договору, який наявний в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором у визначені строки не виконував, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

18.08.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №312. Прізвище у подружжя після реєстрації шлюбу Семенов та [PERSON] (а.с. 5). У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 406096 від 09.10.2012 (а.с.4). Як вказувала позивач, що не спростовано відповідачем, дитина проживає з матірю [PERSON], спір про визначення її місця проживання між сторонами відсутній. Спору про розподіл майна на даний час немає. Як вказувала позивач, шлюбні стосунки між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 312 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Семенов».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

18.08.2013 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] року в м. Нова Одеса, Миколаївської області, помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилося нікому не заповідане спадкове майно. Посилаючись на те, що він через хворобу, не встиг своєчасно звернутися з заявою до нотаріальних органів про прийняття спадщини, внаслідок чого пропустив цей строк, просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. До суду надійшла заява від представника позивача з проханням слухати справу у його з позивачем відсутності. Також, до суду надійшла заява від представника відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява представника відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа у відповідності до заяви представника позивача, представника відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року в м. Нова Одеса, Миколаївської області помер [PERSON], який був рідним батьком позивача, що знайшло своє підтвердження при дослідженні копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 19.09.1972 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку спадкодавець нікому не заповідав, і яку, відповідно, має намір прийняти позивач. Згідно інформації, викладеної нотаріусом, вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справу від імені [PERSON] Позивач не звернувся після відкриття спадщини своєчасно, протягом шести місяців, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через хворобу, що підтверджується медичною довідкою. Позивач вважає себе належним спадкоємцем, але через поважні причини в період строку, відведеного для прийняття спадщини, він пропустив, передбачений ст.. 1270 ЦК України, шестимісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Пропуск цього строку, суд, із врахуванням вищевикладених обставин, визнає з поважних причин. Представник відповідача - Новоодеської міської ради, визнав заявлені вимоги позивача. Його заява про визнання позову є підставою для ухвалення судового рішення, згідно зі ст.174 ЦПК України. За таких обставин, суд визнає причини пропуску позивачем строку звернення з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважних причин і на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України, приходить до висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини. Згідно ст.. 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 244,00 грн. стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

18.08.2013 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що 26.08.2006 року з відповідачем по справі укладено шлюб. Від сумісного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які мешкають з позивачем. 05 червня 2014 року шлюб між подружжям розірвано, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області від 24.07.2014 року № 435 (а.с.7). Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 18.08.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

18.08.2014 [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 21 серпня 2004 року, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через постійні сварки та непорозуміння між подружжям, нехтування відповідачкою сімейними обов'язками та подружню зраду. В судовому засіданні позивач пояснив суду, що не може пробачити дружині зради з іншим чоловіком. Внаслідок цього у них виникають конфліктні ситуації з малозначимих приводів. Відповідачка позов не визнала, вважає, що зраду чоловік їй пробачив і наразі вони живуть, як звичайна сім'я. Ухвалою суду від 01.10.2014 сторонам надано строк на примирення. По закінченню цього строку позивач надав суду заяву, в якій підтримав свій позов просив розглядати його без його участі, висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач направив суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також висловив згоду на заочний розгляд справи. Суд, прийнявши згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання без участі відповідача та вирішити справу на підставі пояснень, даних сторонами раніше та наявних доказів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] сторони з 21.08.2004 перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київської області, актовий запис № 217. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] у подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] від 16 лютого 2005 року. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання належним чином повідомленого відповідачки з'являтись в судове засідання після закінчення наданого судом строку на примирення свідчить про відсутність у неї інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить загальноприйнятим нормам суспільного життя та не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між ними доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд на пропозицію позивача залишає їх за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

18.08.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем розірвали шлюб 23.05.2006, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] Після розірвання шлюбу, відповідач залишив родину і подальше його місце проживання було невідомо. Вказує, що через борги на період 2005 та 2010 років, відповідач перебував у розшуку. [PERSON] ухилявся від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги не надавав, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно виконавчого листа № 2-328/11 від 26.01.2011, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, з відповідача підлягали стягненню аліменти, проте таке стягнення не відбувалося, бо місце проживання та місце роботи відповідача були не відомі. 19.06.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвалено рішення про оголошення розшуку [PERSON], у зв'язку з несплатою останнім заборгованості по аліментам, яка станом на 01.06.2014 становила 22 710,23 грн. Вказує, що вихованням сина займалася лише вона, в той час, коли відповідач у віці дитини 1,8 місяців у грудні 2005 року самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не брав участі у вихованні дитини, не відвідував школу, не цікавився навчальними справами, не відвідував дитину, не піклувався про фізичний розвиток сина, не забезпечував фінансово, не цікавився здоров'ям, не виявляв інтересу до внутрішнього світу, не бажав створювати умов для гармонійного розвитку хлопця, тобто дитина не відчула батьківського тепла та турботи. Зазначає, що дитина вперше побачила батька у віці 9 років в січні 2013 року, проте відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, виявляє повну байдужість до виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з вищевикладеним та з метою захисту прав неповнолітньої дитини, для можливості гармонійного і всебічного розвитку дитини, на підставі повного ігнорування сина та невиконання відповідачем свої батьківських обов'язків, вона змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні прокурор вважала за доцільне позбавити батьківський прав [PERSON] відносно сина [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.34), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved