Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

19.08.2015 року ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №003-20975-100308 від 10.03.2008 року у розмірі 2057,24 гривень. Позивач посилається на те, що відповідно до п.1.2 Договору позивач (за договором Банк) вікрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку та Пін -код до картки, здійснював обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору, та умовах викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно до п. 1.3 даного договору, позивач відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію відповідачу з лімітом картки 30 000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 гривень. Відповідач станом на 20.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2057,24 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON]в судове засідання неодноразово не з'явився (10.09.2015 року, 28.09.2015 року та 13.10.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.04.2008 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №003-20975-100308 (а.с.3). Відповідно до пункту 2.1. моментом надання Банком держателю кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день отримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до договору, Держатель картки зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед банком, однак, на даний час, кредитна заборгованість Позичальником не погашена . Відповідач станом на 20.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість у розмірі 2057,24 гривень, яка складається з : тіло кредиту - 1581,24 гривень; прострочене тіло кредиту - 132,55 гривень; заборгованість по відсоткам - 343,45 гривень; заборгованість по комісіям - 0,00 гривень та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.6). Враховуючи, що позивача, звільнено від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (позов подано до суду 19.08.2015 року), суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн.

Outcome: approved