Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

18.02.2021 до суду надійшла позовна заява представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюка О.С. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву від 02.06.2011. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Проте, оскільки [PERSON] порушив умови Договору, виникла заборгованість за кредитним договором від 02.06.2011, яка станом на 13.01.2021 становить 52480,97 грн., з яких: 41062,07 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11418,90 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими та прострочений кредит згідно ст. 625. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погасив даний борг, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути заборгованість за тілом кредиту у сумі 41062,07 грн. Ухвалою судді від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що у встановлений ухвалою строк сторони не надали суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється. 10.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти задоволення позову. Відповідач вказує, що позивач не довів обставин, на які посилається у позові, як на підставі своїх вимог. Надана копія анкети-заяви від 02.06.2011, яка була підписана відповідачем, не є доказом про те, що останній був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг у «Приватбанку», які діяли на момент підписання відповідачем цієї заяви і не є належним доказом укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки, так як у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, передбаченого ст. 1054 ЦК України, зокрема, щодо процентної ставки по кредитному ліміту, строку дії кредитного ліміту та строку дії платіжної картки. Окрім того відповідач вказує, що у анкеті-заяві визначено тільки назву банківської послуги, а саме «платіжна картка «Універсальна», визначено валюта та сума кредитного ліміту в розмірі 5000 грн., а в позовній заяві визначено суму кредиту у розмірі 41062,07 грн. Згідно відзиву, за позицією відповідача, останній не змінював кредитний ліміт і жодна зміна кредитного ліміту не може підтверджувати надання кредитних коштів. Також [PERSON] вказує, що позивачем не надано доказів щодо підписання відповідачем та ознайомлення його з умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», які діяли у 2011 році, оскільки на них відсутній підпис відповідача. Крім того, як зазначає відповідач, позивач не надав докази щодо отримання відповідачем на картковий рахунок грошових коштів кредитного ліміту. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] (відповідач) підписав Заяву від № б/н 02.06.2011. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 52). Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому змінювався, на підтвердження чого позивачем надано Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та Довідку про надання [PERSON] кредитних карток (а.с. 50,51). Згідно розрахунку, станом на 13.01.2021 заборгованість [PERSON] перед кредитором складає 52480,97 грн., з яких: 41062,07 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11418,90 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими та прострочений кредит згідно ст. 625 (а.с. 7-30). Проаналізувавши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справа № 342/180/17. Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що останній 02.06.2011 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку із встановленням кредитного ліміту у сумі 5000 грн. за платіжною карткою «Універсальна «Gold». Факт отримання коштів та користування кредитною карткою підтверджується випискою за договором станом на 16.01.2021, яка наявна у матеріалах справи (а.с.31-49). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) вказала, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справа № 342/180/17 висловлено наступну правову позицію: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду України ґрунтувався на тому, що надані банком документи на підтвердження умов укладеного між сторонами кредитного договору не підписані та не визнаються відповідачкою. Однак у даній справі до анкети-заяви банк також додав довідку від 02.06.2011 про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», із підписом відповідача. Відповідно до довідки про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - UAН-3,0%, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - пеня (1) базова процентна ставка по договору /30 нараховується за кожен день прострочки кредита; пеня (2) =1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн.; штраф при порушенні строків платежів 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с. 53). Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, а відповідач, підписуючи вказану довідку про умови кредитування, був особисто ознайомлений з нею, а отже й з умовами надання банківських послуг та з порядком проведення розрахунків. Щодо посилань відповідача на правові позиції Верховного суду, висловлених у постановах від 04.11.2015 у справі № 6-192цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 суд вважає за необхідне зазначити, що означені правові висновки стосувались відсутності у вказаних справах підтвердження ознайомлення відповідача із тарифами та умовами надання банківських послуг. Натомість у даній справі відповідач був ознайомлений із умовами кредитування щодо використання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підтверджується підписом у довідці. Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 02.06.2011 у сумі 41062,07 грн. заборгованість за тілом кредиту. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved