Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

18.03.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок їй належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS]. Відповідач по справі зареєстрований у вказаному будинку, але з 2005 року не проживає за вказаною адресою, в нього інша сім`я та він виїхав на місце мешкання до будинку своїх батьків та наданий час мешкає в [ADDRESS]. Тому позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом, адже реєстрація відповідача у спірному будинку перешкоджає їй на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, пояснивши, що відповідач не проживав у спірному будинку, не сплачує комунальні послуги, його речей у будинку немає та в нього інша сім`я з якою він проживає за іншою адресою. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог (а.с.31), при цьому зазначив, що він дійсно не мешкає за адресою: [ADDRESS], з 2005 року, але зараз він не може ніде зареєструватися, тому йому необхідна реєстрація у будинку позивачки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №142 від 14.12.2007 року (а.с.10) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17982652 від 05.03.2008 року (а.с.11). Згідно довідки № 126 від 27.02.2014 року, виданої виконавчим комітетом Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, у спірному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.4) та відповідно до довідки № 127 від 27.02.2014 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Той факт, що відповідач з 2005 р. по теперішній час не проживає у спірному будинку підтверджується актами про не проживання від 14.09.2010 року, 23.05.2012 року, 03.03.2014 року (а.с.5-7), а також поясненнями самого відповідача у судовому засіданні. На підставі вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для висунення таких вимог не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпоряджання майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б i не позбавляли власника володіння майном, але об'єктивно порушували його права i були протиправними. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Що стосується позовних вимог позивачки щодо зняття відповідача з реєстрації, то суд вважає що вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що виник спір між позивачкою та реєстраційною службою з приводу зняття з реєстрації відповідача. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов позивача знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню частково. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial