Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

19.10.2017 року позивач завернулась звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що 26.01.2017 року між нею та відповідачем шлюб розірвано . Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з батьком. Вважає що дитина має право проживати з матірю і на це є всі правові підстави. Це передбачено ст. 3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року,Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року відповідно до якої дитина не може бути розлучена зі своєю матірю крім випадків коли є виняткові обставини. В неї є власне житло в м . Бахмут де вона з сином може проживати,вона є приватним підприємцем і має достатній заробіток щоб забезпечувати сина матеріально Просила встановити місце проживання [PERSON]Р з 11.10.2005 року з матірю. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позові,пояснила що після розірвання шлюбу син залишився проживати з батьком ,вона не змогла забрати сина так як відповідач влаштував сварку ,просила позов задовольнити та визначити місцем проживання [PERSON]Р з 11.10.2005 року з матірю. Представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити по підставах викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав пояснивм ,що від шлюбу з позивачкою вони мають дитину [PERSON]Р з [INFO] який після розірвання шлюбу залишився проживати з ним,вважає за доцільне щоб син і надалі мешкав з ним ,він створив усі умови для проживання дитини ,забезпечує його матеріально. Крім то навидь під час шлюбу позивачка недостатньо приділяла уваги сину . Вважає що це буде відповідати інтересам дитини . Крім того син бачиться з позивачкою і цього він робити сину не забороняє. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування і вважає що як батько так мати здатні створювати умови для проживання і навчання дитини,піклуються про сина ,але враховуючи думку неповнолітнього вважає за доцільне щоб дитина мешкала з батьком. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив що він бажає проживати разом з батьком. Свідок [PERSON] пояснила ,що позивач її дочка . [PERSON] її онук ,після розірвання шлюбу [PERSON] залишився пооживати з батьком ,вона спілкується з дитиною ,він її відвідує. Зі слів неповнолітнього їй відоме ,що батько та бабуся Марина,яка є матірю відповідача , налаштовують його проти матері . Було таке що онук приходив до неї просився в неї переночувати та побоювався дзвонити батько та казати про це. Крім того бабуся Марина казала йому що після її смерті він залишиться мешкати в її будинку. Свідок [PERSON] пояснила ,що вона знайома позивачки ,вони разом працювали та тривалий час спілкувались ,разом з позивачкою та її сином вони відпочивали у парку , замаїлись спортом ,ходили на концерт. Вона бачила як позивач купувала речі для сина . Але після розірвання шлюбу позивачка стала скаржитися на те, що чоловік забороняє сину бачитись з нею. Свідок [PERSON] пояснила ,що вона класний керівник [PERSON] ,дитина добре навчається ,він доброзичливий,батьки цікавляться навчанням сина ,і батько і мати бувають на батьківських зборах ,у першому семестрі у нього була одна 6 по українській мові ,але він її виправив,також були проблеми з англійською мовою .На її думку дитина до 16 років повинна мешкати з матірю,але і батько і мати повинні приймати участь у вихованні дитини. Заслухав пояснення сторін ,свідків та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини: Батьками неповнолітнього [PERSON] ,[INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано 26.01.2017 року ,шлюбні стосунки припинено . Неповнолітній [PERSON] після припинення шлюбних відносин між сторонами мешкає з разом з батьком у [ADDRESS] ,умови для проживання дитини створені належні ,дитина має окрему кімнату та навчається в загальноосвітній школі 1- ІІІ ступенів м. Бахмут . Вказані обставини сторони не оспорювали. Відповідно до вимог ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Враховуючи викладене і приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків , вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини , а саме що дитина спілкується з матірю ,мати може забезпечити сина житлом ,забезпечувати його матеріально , створює належні умови для його фізичного розвитку , що має істотне значення та вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]. щодо визначення місця проживання дитини та визначити за доцільне проживання дитини разом з матірю Суд не погоджується з висновком, щодо визначення місця проживання дитини від 11.12.2017 року . органу опіки та піклування Баутськох міської ради (арк.с.46) в тій частині щодо слід визначити місця проживання дитини [PERSON]Р [INFO] з батьком , так як ні відповідачем ні представником органу опіки та піклування не надано суду доказів того що існують виняткові обставини щоб розлучати дитину зі своєю матір'ю , а саме з позивачкою . Той факт що дитина після розірвання шлюбу залишилась мешкати з батьком не є такою винятковою обставиною. Як вбачається з пояснень позивача ,відповідача і свідків після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки .З пояснень позивачки вбачається ,що вона залишила сина з батьком коли припинила з ним стосунки ,так як відповідач влаштував сварку і вона не змогла забрати сина з собою відразу,щоб не травмувати дитину .З пояснень малолітнього вбачається ,що він бажає проживати з батьком і які суд приймає до уваги ,але про будь які підстави що перешкоджають йому проживати з матірю він не повідомив,розповів що спілкується з матірю і приходить до неї і що батько йому це не заперечує . Крім того як вбачається з пояснень відповідача він працює позмінно та дитина на тривалий час залишається вдома сама. І батько і мати дитини добре характеризуються за місцем роботи ,проживання , працюють та мають доходи і можуть матеріально забезпечувати сина та створювати для нього умови для фізичного розвитку. Суд також приймає до уваги , що принципом 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. До того ж, головним критерієм при визначені місця проживання дитини, є інтереси цієї дитини, які повинні превалювати над інтересами батьків. Про це йде мова в рішенні Європейського суду з прав людини «Гофман проти Німеччини»(2001 р.), яким розкривається принципи ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином з метою не допущення порушення материнських прав позивачки та

Outcome: approved