overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

18 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.07.2017р. о 03 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.07.2017р. о 03 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Рибалко Л.А. лікарні КЗ «Васильківської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора скарг на стан здоров'я активно не висловлює. Контакт формальний. Під час розмови напружена, легко афектується, голосно кричить. Погрожує фізичною расправою. Мова не розвинена. Повідомляє, що «пішла з дому, тому, що хоче їхати в зону АТО, зупинити війну». Нецензурно лається, погрожує скаржитися. Більшість питань залишає без відповідей. Чинить опір огляду, інструкції не виконує, б'ється. Фон настрою знижений. Від госпіталізації відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розумова відсталість в ступені помірно вираженої дебільності зі значними порушеннями поведінки та емоцій. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

18 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.07.2017р. о 12 год. 23 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.07.2017р. о 12 год. 23 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Брандзе Т.О. лікарні КЗ «ДЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, напружена, висловлює маячні ідеї самозвинувачення, відносини. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

18 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.07.2017р. о 16 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.07.2017р. о 16 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера С.С. лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора активно повідомляє, що звернулася до суду, бо «сина не має вдома… його не пускають у квартиру… у нього вкрали ключі… його захватили», «я його не бачила декілька років, тільки чула як він кричить», «дітей в будинку захвачують і б'ють, я чула як вони плачуть». Відчуває обмани сприйняття загрозливого характеру. Встановлену дистанцію не підтримує, імпульсивна. Мова прискорена. Емоційно неадекватна. Негативістична. На запитання відповідає переважно не по суті. Мислення прискорене, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

18 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.06.2017р. о 10 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.06.2017р. о 10 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий апатичний, байдужий до навколишнього середовища, не в змозі забезпечувати власні потреби, здійснювати само стіни прийом їжі та фізоправлення. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - виражена деменція складного ґенеза (хв.. Альцгеймера). Є інвалідом 1 групи безстроково. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

18 липня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 вересня 1989 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом ЗАГС м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 477. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року у звязку з відсутністю спільних інтересів. Вони спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений телефонограмою зареєстрованою в книзі реєстрації вихідних телефонограм за № 651, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 1989 року відділом ЗАГС м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 477. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 у звязку з відсутністю спільних інтересів. Сторони спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

18 липня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 24 квітня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 144. Від шлюбу спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року через відсутність розуміння один одного та постійні суперечки, які викликані різницею у їх характерах та різних поглядах на життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка та її представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 144. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 через відсутність розуміння один одного та постійні суперечки, які викликані різницею у їх характерах та різних поглядах на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

18 липня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружжя спільних дітей не має. До 2014 року сторони проживали разом у АР Крим. В 2014 році позивач повернувся до с. Пришиб Шишацького району Полтавської області, а відповідач залишилась проживати в Криму. З цього часу члени подружжя припинили спілкування, разом не проживають та не ведуть спільне домогосподарство. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, але позбавлена можливості приїхати та розірвати його в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, а також правам та інтересам інших осіб, а отже позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 18 лютого 2003 року у Пришибській сільській раді Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.5). Сторони спільних дітей не мають, майнових претензій один до одного не висловлюють. Тривали час проживають порізно та спільного домогосподарства не ведуть, а отже шлюб має формальний характер. Бажання розірвати шлюб мають одночасно обидва члени подружжя. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідач не виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

18\~ липня \~2017 року позивач [PERSON]\~ звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 20.10.1986 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом ЗАГСУ м.Добропілля, Донецької області, актовий запис №305. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами, у звязку з чим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]\~ до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.\~\~\~ Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. В судове засідання не зявився по невідомій суду причині, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

18 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 27.10.2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом РАЦС по м.Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції, Донецької області, актовий запис №429. В період шлюбу в них народилися дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. На початку 2016 року відповідач повністю залишив сім'ю, обов'язки щодо утримання дітей та родини не виконував, влаштовував сварки. Відповідач позбавлений розуміння, що таке сім'я, сімейні цінності, основи взаємоповаги та любові в сім'ї. Будь-які спроби примиритися з відповідачем не дали бажаних результатів, він відмовився спільно проживати з відповідачкою. Через відсутність шлюбних відносин та ведення спільного господарства, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр» від 10 серпня 2017 року №148 (6017).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за заповітом, що належало на праві власності [PERSON], яка 06.08.2015 року померла. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, так як користувався земельною ділянкою, доглядав за житловим будинком. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, розяснивши йому право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць. В судове засідання позивач не зявився, до позовної заяви додано заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності представника відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 06.08.2015 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 504 від 05.07.2017 року спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] одна, заповіт від імені спадкодавця посвідчений виконкомом сільської ради 03.09.2014 року за № 16 на [PERSON], спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину до 6-ти місяців шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (а.с.5). Згідно заповіту від 03.09.2014 року спадкодавець [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок та земельну ділянку в розмірі 0.45 га., що знаходяться в с.Пожарки по вул.Середня, 22, Рожищенського району - [PERSON] (а.с.6). З довідки Рожищенської державної нотаріальної контори від 13.07.2017 № 636/01-16 вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та йому розяснено право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.7). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved