Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

17 червня 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПАТ АБ «Південний» до [PERSON], СТ з ДВ «Гарантія» про відшкодування шкоди. Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовний вимог посилались на те, що 22 жовтня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено логан», д.н. [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. В свою чергу [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в СТ з ДВ «Гарантія». Позивач звертався до СТ з ДВ «Гарантія» з заявою про виплату страхового відшкодування, але виплату він так і не отримав, тому звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди та просив суд стягнути солідарно з відповідачів – 47 176,80 грн. та судові витрати – 471,77 грн. (а.с. 3-7). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з останнього на користь позивача грошових коштів, а також судових витрат посилаючись на те, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність даного відповідача була застрахована в СТ з ДВ «Гарантія» за договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становив 50 000 грн. Крім того, враховуючи, що на виконання умов договору (полісу) після скоєння ДТП відповідачем [PERSON] було належним чином повідомлено відповідача СТ з ДВ «Гаратія» про настання страхового випадку, а письмової згоди на самостійне відшкодування потерпілій особі заподіяної шкоди [PERSON] не надавав, тому представник відповідача просив суд відмовити позивачу у стягненні з відповідача [PERSON] відшкодування шкоди та судових витрат (а.с.127-129). Представник відповідача СТ з ДВ «Гарантія» в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив (а.с.124,125,130). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року об 12 год. 20 хв. на перехресті пр. Кірова та вул. Гавриленка в м. Дніпропетровську водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено Логан», д.н. [NUMBER], перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який закінчував рух через перехрестя, чим порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого було завдано автомобілю [NUMBER] механічних ушкоджень, та визнано винним у скоєнні ДТП - [PERSON], ці обставини підтверджуються копією постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2013 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 42-43). Встановлено, що автомобіль [NUMBER] на момент скоєння ДТП належав на праві приватної власності ПАТ АБ «Південний», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявною в матеріалах справи (а.с. 59). Судом також встановлено, що на момент скоєння ДТП між [PERSON] та СТ з ДВ «Гарантія» був укладений договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховий поліс № АС/0676080 від 07.02.2013 року, відповідно до якого, автомобіль марки «Рено Логан» д.н. [NUMBER] був застрахований на випадок події, внаслідок якої було заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується копією зазначеного страхового полісу, наявною в матеріалах справи (а.с. 54). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] після настання страхового випадку повідомив відповідача СТ з ДВ «Гарантія» про страхову подію яка мала місце 22 жовтня 2013 року, що підтверджується поясненнями представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні (а.с.130). Встановлено, що вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] в результаті пошкодження автотранспорту при ДТП складає 47 176,80 грн., що підтверджується копією заказу-наряду, копією довідки про виявленні приховані дефекти та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 44-53). Судом встановлено, що ПАТ АБ «Південний» звертався до СТ з ДВ «Гарантія» з повідомленням про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з заявою про виплату страхового відшкодування щодо пошкодженого транспортного засобу позивача, в якій просив відповідача відшкодувати шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі полісу обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією зазначеного повідомлення, заяви та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 55-58). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2. ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров’ю та/або майну потерпілого. За приписами ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За приписами ст. 9 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов’язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. За приписами ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно з ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування). Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності суд виходить з того, що 22 жовтня 2013 року мала місце ДТП, внаслідок якої ПАТ АБ «Південний» зазнав матеріальної шкоди на суму у розмірі 47 176,80 грн., приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача СТ з ДВ «Гарантія» за договором обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., а розмір франшизи 1000 грн., також враховуючи те, що франшиза – це частина збитків, що не відшкодовується страховиком, а розмір її встановлюється при укладанні договору страхування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] розмір франшизи у сумі 1000 грн. та з СТ з ДВ «Гарантія» суму у розмірі 46 176,80 грн. на користь ПАТ АБ «Південний» в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати понесені позивачем покласти на відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме стягнути з [PERSON] суму у розмірі 10 грн. та з СТ з ДВ «Гарантія» суму у розмірі 461,77 грн. на користь ПАТ АБ «Південний» у рахунок повернення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved