Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

19.05.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 09.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за яким відповідач отримав кредит в розмірі 10600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідачем порушувалися умови договору, в зв'язку з чим у нього станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 12285 грн. 97 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 7503 грн. 70 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3409 грн. 13 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 550грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 573 грн. 14 коп. -штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанку» 12285 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. судових витрат В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанку» не з'явився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно він взяв у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний ліміт змінювався. Він не зміг своєчасно розрахуватися з банком, оскільки втратив роботу, потім захворів брат і він вимушений був зняти з карточки значну суму, потім загубив карточку і фактично був позбавлений можливості сплачувати кредитні кошти. Заборгованість за кредитним договором сплатить при першій же можливості, але хотів би, щоб такі виплати по можливості він проводив невеликими сумами щомісячно. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 09.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (13-19). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. Відповідно до Кредитного договору,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого він має прострочену заборгованість в сумі 12285 грн. 97 коп.( а.с.5-12). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позов ПАТ КБ «Приват Банк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як такий що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved