Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

17 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі ТОВ «Вердикт капітал», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (далі приватний нотаріус Горай О.С.), приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (далі - приватний виконавець Малкова М.В.) про захист прав споживачів, стягнення коштів, стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 6 вересня 2021 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/3922/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 113102, вчинений 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 42641,27 грн. За час примусового виконання виконавчого напису № 113102, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. з доходів [PERSON] було утримано 50000 грн. З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно 50000,00 грн., стягнуті під час примусового виконання виконавчого напису № 113102, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. 18 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 19 листопада 2021 року представником позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] подано заяву на виконання ухвали суду. 22 листопада 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано у відповідачів та ПрАТ «Суха Балка» докази. 2 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт капітал» на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на не доведеність розміру позовних вимог та безпідставності покладення на відповідача витрат виконавчого провадження. 1 грудня 2021 року на адресу суду надійшли витребувані судом від ПрАТ «Суха Балка» докази. 8 грудня 2021 року на адресу суду надійшли витребувані судом від приватного виконавця Малкової М.В. докази. 8 грудня 2021 року на адресу суду надійшли витребувані судом від ТОВ «Вердикт капітал» докази. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис за заявою стягувача ТОВ «Вердикт капітал» про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором 013\\013094-ZP від 18 вересня 2013 року та визначено загальну суму до стягнення, яка становить 42641,27 грн. Постановою приватного виконавця Малкової М.В. від 21.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63956670 з примусового виконання виконавчого напису № 113102, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 42641,27 грн. Постановою приватного виконавця Малкової М.В. від 23.12.2020 у виконавчому провадженні № 63956670 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ПрАТ «Суха Балка». 6 вересня 2021 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/3922/21, яке набрало законної сили 9 жовтня 2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 113102, вчинений 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 42641,27 грн. Приватним виконавцем Малковою М.В. 11 листопада 2021 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 63956670 з примусового виконання виконавчого напису № 113102, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 42641,27 грн. у зв`язку із отриманням рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 вересня 2021 року у цивільній справі № 212/3922/21. З наданої ПрАТ «Суха Балка» довідки № 669 від 26.11.2021 вбачається, що підприємством у період з 1 січня по 31 жовтня 2021 року, за постановою приватного виконавця Малкова М.В. за № 63956670 від 23.12.2020, було утримано 38092,32 грн. із отриманих [PERSON] доходів. Згідно інформації з виконавчого провадження № 63956670, з боржника [PERSON] було стягнуто 38093,32 грн., з яких 33160,19 грн. борг за виконавчим провадженням, 4264,13 грн. основна винагорода приватного виконавця, 669,00 грн. витрати виконавчого провадження. Так, ТОВ «Вердикт капітал» надало підтвердження суду з отримання від [PERSON] грошових коштів у виконавчому провадженні № 63956670 від 23.12.2020 на загальну суму 29513,73 грн., а саме: - 1120,90 грн., згідно платіжного доручення № 24335 від 05.02.2021 р.; - 2145,01 грн., згідно платіжного доручення № 25059 від 05.03.2021р.; - 2309,25 грн., згідно платіжного доручення №2684 від 07.04.2021р.; - 4748,73 грн., згідно платіжного доручення №4815 від 07.05.2021р.; - 4985,09 грн., згідно платіжного доручення № 6219 від 07.06.2021 р.; - 5237,11 грн., згідно платіжного доручення №7629 від 07.07.2021р.; - 2397,93 грн., згідно платіжного доручення №9142 від 06.08.2021 р.; - 2908,55 грн., згідно платіжного доручення № 10462 від 07.09.2021 р.; - 3661,16 грн., згідно платіжного доручення № 11949 від 07.10.2021р. Предметом позову є вимоги боржника, зокрема, до стягувача, приватного нотаріуса та приватного виконавця про повернення грошових коштів, сплачених боржником (позивачем) на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Оскільки у розглядуваній справі виконавчий напис, вчинений 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 113102, за яким стягнуто з [PERSON] 42641,27 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. Вирішуючи питання стосовно кола суб`єктів, на яких покладається обов`язок із повернення стягнутих за скасованим виконавчим написом суд зазначає наступне. Так, під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. Отже ключовою особливістю кондикційних зобов`язань є те, що сторонами у таких зобов`язаннях виступають потерпілий (особа з володіння якої майно вибуло без достатньої правової підстави) та набувач (особа, яка отримала майно без достатньої правової підстави). У даному випадку грошові кошти у виконавчому провадженні № 63956670, які були утримані із доходів [PERSON] , були розподілені приватним виконавцем на погашення боргу за виконавчим документом, компенсацію витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця. Вказані обставини свідчать про те, що грошові кошти у виконавчому провадженні № 63956670 не спрямовувались приватному нотаріусу Горай О.С., що виключає існування кондикційних зобов`язань між останнім та позивачем. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] до приватного нотаріуса Горай О.С. про стягнення безпідставно отриманих коштів є безпідставними та не підлягають задоволенню. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15. Оскільки заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 вересня 2021 року у цивільній справі № 212/3922/21, яке набрало законної сили 9 жовтня 2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 113102, вчинений 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 42641,27 грн., тому суд приходить до висновку, що отримані ТОВ «Вердикт капітал» на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 33160,19 грн. підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Так, судом відхиляються доводи ТОВ «Вердикт капітал» щодо перерахування спірних коштів на банківський рахунок товариства в розмірі 29513,73 грн., оскільки грошові кошти були стягнуті приватним виконавцем Малковою М.В. в межах відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом про стягнення коштів на користь ТОВ «Вердикт капітал». Таке стягнення грошових коштів відповідає приписам частини першої, третьої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Отже, в даному випадку не [PERSON] , а ТОВ «Вердикт капітал», у разі заперечення проти позову, мало доводити факт неотримання коштів утриманих приватним виконавцем із заробітної плати боржника. Відомостей про оскарження товариством дій, рішень або бездіяльності приватного виконавця щодо розподілу грошових коштів, отриманих від боржника в межах виконавчого провадження, матеріали справи не містять. Як зазначено вище, здійснення особою захисту порушеного права шляхом застосування кондикційного позову можливе лише за умови наявності підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача відповідне майно (у тому числі грошові кошти). При цьому для правильного застосування статті 1212 ЦК України необхідно установити факт абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. У відповідності до положень ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого приватний виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». У даному випадку приватним виконавцем Малковою М.В. у виконавчому провадженні № 63956670 було утримано з доходів [PERSON] основну винагороду приватного виконавця в розмірі 4264,13 грн. та витрати виконавчого провадження в розмірі 669,00 грн. Будь-які дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконавчого провадження № 63956670 позивачем не оскаржувались, постанови, зокрема, про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на доходи боржника, незаконними не визнавались. Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року виконавче провадження № 63956670 було закінчено у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють підстави нарахування основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження, а також визначають особливості їх повернення боржнику. Отже утримані приватним виконавцем Малковим М.В. із доходів [PERSON] суми основної винагороди приватного виконавця в розмірі 4264,13 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 669,00 грн. не можна вважати безпідставним набуттям майна без законних підстав, що виключає застосування до вказаних сум положень ст. 1212 ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] до приватного виконавця Малкової М.В. про стягнення безпідставно отриманих коштів є безпідставними та не підлягають задоволенню. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про захист прав споживачів, а тому з ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial