Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] (який діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON] [INFO]) звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою деякий час перебував у фактичних шлюбних відносинах та [INFO] в них народилася спільна дитина - син [PERSON]. Згодом, 24.09.2004 року зареєстрували шлюб. У жовтні 2007 року подружжя разом з [PERSON] з дитиною - сином [PERSON] вселилися у одну кімнату квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення, оскільки зазначена квартира. Вказана квартира складалася із двох окремих кімнат. Одна з кімнат цієї квартири належала бабусі відповідачки [PERSON] - [PERSON], а іншу кімнату площею 14,3 кв.м. займала родина [PERSON]. 01 листопада 2007 року відповідачка - [PERSON] без його згоди, виписалася сама та виписала малолітнього сина [PERSON] з місця постійного проживання родини а саме з кімнати у квартирі [ADDRESS]. Однак відповідачка разом із сином [PERSON] продовжувала проживати за вказаною адресою і нікуди не виїжджали. Скориставшись випискою малолітнього сина [PERSON] 2001 року народження та відповідачки [PERSON] з вказаної адреси, бабуся [PERSON] - [PERSON], не повідомивши позивача та без його на те згоди, одноосібно приватизувала надану у користування родині [PERSON] кімнату площею 14,3 кв.м. у квартирі [ADDRESS] та згодом тримала право власності на житло - 38/100 частини від загальної площі квартири [ADDRESS]. Вважає, що в наслідок цих дій спільна дитина сторін по справі [PERSON] відповідачка [PERSON] та її бабуся [PERSON] діючи умисно з корисних мотивів незаконно позбавили права власності на житло. 24 грудня 2007 року відповідачка [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] знову прописалися за постійним місцем проживання родини у квартирі [ADDRESS] де є зареєстрованими у теперішній час. 21 квітня 2008 року бабуся відповідачки [PERSON] як єдиний власник спірної квартири подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] згідно договору дарування від 21 квітня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 3236 . У листопаді 2009 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] припинили шлюбні відносини, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 19 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано проте фактично вони продовжували жити у вказаній квартирі. У 2010 році відповідачка [PERSON] вселила до себе у вказану вище квартиру співмешканця [PERSON] між яким та позивачем на грунті ревнощів стали виникати конфліктні ситуації які вкрай негативно впливали на сина [PERSON], який сприймав ці скандали дуже емоційно, при цьому нервував і плакав. Через таку обстановку у квартирі і такі відносини у сім'ї позивач змушений був у 2011 році виселитись з квартири [ADDRESS], після чого став проживати на найманих квартирах. Відповідачка [PERSON] у 2011 році народила дитину від іншого чоловіка - син [PERSON], та з квітня 2013 року між новим чоловіком відповідачки [PERSON] та спільним сином сторін по справі - [PERSON] виник конфлікт, підчас якого [PERSON] допустив непедагогічне поводження з сином позивача [PERSON] внаслідок чого він був змушений забрати дитину до себе та з квітня 2013 року син [PERSON] мешкає із позивачем у найманій квартирі та перебуває на його утриманні. У серпні 2014 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] вже не живе у спірній квартирі, і він зробив висновок того , що усунена причина для непроживання у спірній квартирі його разом із сином [PERSON], однак відповідачка [PERSON] навмисно не відчиняє їм двері у квартирі [ADDRESS] та уникає спілкування. На підставі зазначеного , з метою забезпечення нормального життя, збереження здоров'я, і нормальних І умов розвитку спільної дитини сторін по справі сина [PERSON] та захисту порушеного права позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу і цим позовом та просить суд встановити факт постійного проживання малолітнього [PERSON] [INFO] у кімнаті площею 14,3 кв.м. квартири [ADDRESS], з 01 листопада 2007 рік по 24 грудня 2007 року, визнати недійсним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому № ж1568 від 19 листопада 2007 року, Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 05 грудня 2007 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на 38/100 частини від загальної площі квартири [ADDRESS]., визнати частково недійсним договір дарування від 21 квітня 2008 року укладений [PERSON], яка померла [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та скасувати його в частині дарування [PERSON] 38/100 частини від загальної площі квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підчас розгляду справи підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та усунути порушення його прав та прав малолітньої дитини - сина [PERSON] 2001 року народження. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про причини неявки суду не повідомив. Також сторони по справі були повідомлені по розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у друкованому виданні «Вісті Придніпров'я № 80 (1675) від 08 .10.2015 року ». У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачів належно повідомлених про час та місце розгляду справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу - головний спеціаліст служби Грабарчук О.М. в судове засідання не з'явилась , до початку розгляду справи надала письмову заяву за змістом якої просила суд розглянути справу без її присутності , позовні вимоги позивача [PERSON] підтримала у повному обсязі оскільки він захищає житлові права своєї неповнолітньої дитини. Представник третьої особи - реєстраційної служби Криворізького міського управління С.М. Дука до початку розгляду справи надав до суд письмову заяву у якій просив розглядати справу без його участі та пояснив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 150 «Питання Міністерства юстиції » Державною реєстраційною службою України припинено виконання функцій і повноважень . Забезпечення здійснення зазначених функцій і повноважень покладено на Міністерство юстиції України постановою Кабінета Міністрів України від 21. 01. 2015 року « 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції ». Виконання функцій реєстраційних служб Головних управлінь юстиції в областях та місті Києві, а також реєстраційних служб районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції покладено на Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в областях, місті Києві, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції. Третя особа по справі - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олександрович в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, однак на розгляд справи до суду не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки . Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Під час розгляду справи в судовому засіданні заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON] який народився у [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а 24.09.2004 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 683). Згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 19.09.2007 року № 328 на ім'я бабці відповідачки [PERSON] - [PERSON] було видано ордер № 89 від 05.10.2007 року який був підставою для вселення (на право зайняття) в житлового приміщення а саме в 1 кімнату квартири [ADDRESS] для проживання з сім'єю яка складається із 4 чоловік : [PERSON] - наймач, [PERSON] - онука наймача, [PERSON] - зять наймача, [PERSON] - правнук. Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. З Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу; кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як встановлено в судовому засіданні, після фактичного припинення шлюбних відносин, позивач разом із своїм неповнолітнім сином, були змушені з'їхати з займаної ними кімнати у спірній квартири, оскільки відповідач [PERSON] стала проживати разом зі співмешканцем , який вчиняв сварки та скандали. Факт не проживання у спірній квартирі [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] знаходить підтвердження матеріалами справи, актом відвідування, складеним комісією служби у справах дітей виконкому Жовтневої райради м. Кривого Рогу , відповідно до якого, [PERSON] двері квартири не відчинила, зі слів мешканців, позивач та його син у квартирі не мешкають, актом мешканців будинку [ADDRESS], який підтверджує факт наймання позивача квартири для свого проживання та проживання дитини. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року у цивільній справі № 212/12148/14-ц (головуючий суддя Борис О.Н.) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, задоволено, а саме визнано право на проживання та вселення [PERSON] та малолітнього [PERSON] [INFO], у кімнатуплощею 14,3 кв.м., квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, бабця відповідачки [PERSON]- [PERSON] 05 жовтня 2005 року набула право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 21 квітня 2008 року, відповідачка [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] вищевказану квартиру. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, підтверджено набуття [PERSON] права власності на вищевказану квартиру. Зазначене підтверджується інвентаризаційною справою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [PERSON] вважається єдиним власником квартири [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 61 ЦПК України, всі вищевказані обставини судом були встановлені, тому вони не підлягають доказуванню. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною другою вказаної статті передбачено, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до статті 156 Житлового кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною другою вказаної статті передбачено, що за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною третьою встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 203 ЦК України, встановлено, що: - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. - Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. - Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. - Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. - Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів цивільної справи №221/12148, 2/212/935/14 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права на проживання та вселення в квартиру, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 05 грудня 2007 року, що видане Управлінням житлово - комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради на підставі Розпорядження №Ж1568 від 19 листопада 2007 року. З огляду на пояснення позивача та беручи до уваги доводи та обставини, що були дослідженні під час ухвалення заочного рішення суду від 22.07.2015 року, що набрало законної сили 03.09.2015 року суд вважає що позовна вимога щодо встановлення факту постійного проживання малолітнього [PERSON] [INFO] у кімнаті площею 14,3 кв.м квартири [ADDRESS] у період з 01.11.2007 року по 24.12.2007 року , згідно довідки КП ЖЕО № 31 № 1232 від 20.11.2014 року видно, що [PERSON] є зареєстрований за вказаною адресою разом із матір'ю - відповідачкою [PERSON], а позивач [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] у період з 11.12.2006 року по 03.12.2010 року. Суд дістається висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження Управління житлово - комунального господарства міськвиконкому №Ж1568 від 19 листопада 2007 року в частині приватизації 38/100 частин від загальної площі квартири [ADDRESS] та видача свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 05 грудня 2007 року на вказану нерухомість підлягають задоволенню, оскільки прийнято з порушенням діючого законодавства України. Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про визнання частково недійсним договору дарування від 21 квітня 2008 року, укладеного [PERSON], яка померла [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та скасувати його в частині дарування [PERSON] 38/100 частини від загальної площі квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки ґрунтують за законні. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 487 гривень 20 копійок підтверджені належним чином чеками, які додані до матеріалів справи.

Outcome: approved