Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

19.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на 30 квітня 2013 року та встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: земельну ділянку площею 1,500 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,500 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № [NUMBER] , ділянка № 5а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,500 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,500 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № [NUMBER] , ділянка № 3а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0618 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] залишила заповіт від 09.02.2000 року, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого усе майно заповіла [PERSON] . Чоловік [PERSON] - [PERSON] Фокович відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, оскільки на час відкриття спадщини був непрацездатним за віком. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з: 1/4 частки земельної ділянки від загальної площі 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він прийняв, але юридично не оформив після своєї дружини; земельної ділянки загальною площею 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки площею 0,0618 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 09.02.2000 року, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 28, згідно якого усе майно заповів [PERSON] . [PERSON] який на момент відкриття спадщини постійно проживав разом спадкодавцем, і таким чином прийняв спадщину. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши думку позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 032392, виданий 09.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.04.521.00010, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400010030025, 5122055400010030026. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається з земельної ділянки загальною площею 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 032392, виданий 09.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.04.521.00010, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400010030025, 5122055400010030026). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт від 09.02.2000 року, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого усе майно заповіла [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Встановлено, що чоловік [PERSON] - [PERSON] Фокович відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, оскільки на час відкриття спадщини був непрацездатним за віком. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з:1/4 частки земельної ділянки від загальної площі 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він прийняв, але юридично не оформив після своєї дружини; земельної ділянки загальною площею 3,000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 032390, виданий 09.11.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.04.521.00009, кадастрові номера земельних ділянок 5122055400010030021, 5122055400010030022); земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614666, виданий 30.11.2009 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100979, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:02:003:0058); земельної ділянки площею 0,0618 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614667, виданий 30.11.2009 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952101007, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:02:003:0124); житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 09.02.2000 року, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 28, згідно якого усе майно заповів [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на 30 квітня 2013 року та факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] вересня [INFO] року, що підтверджено показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який пояснив, що [PERSON] переїхав до батьків у лютому 2013 року, за адресою: [ADDRESS] , для надання їм належного догляду, оскільки вони досягли похилого віку та потребували стороннього догляду, де і мешкав до часу відкриття спадщини. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №498/02-14 від 04.06.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved