Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

19.09.2018 року до суду з позовом, звернулася позивачка, в якому просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлих 05.02.1992 року батька [PERSON] та 21.07.2010 року матері [PERSON], а саме на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул.Лесі Українки в м. Олевськ Житомирської області, як спадкоємцю першої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок, ні батьком, ні матірю не була проведена, правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок відсутні, а отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів не є можливим. В судове засідання позивач не зявилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання також не зявився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Так, відповідно до копії свідоцтв про смерть, [PERSON], помер 05.02.1992 року, [PERSON], померла 22.07.2010 року .(а.с.21,22). Після смерті батьків позивачки залишилося майно, а саме житловий будинок зі всіма надвірними будівлями, який розташований за адресою: м.Олевськ по вул. Лесі Українки, 15, Житомирської області. Однак за життя спадкодавцями не було належним чином оформлено зазначене спадкове майно, оскільки державна реєстрація права власності не була проведена . [PERSON] вказану спадщину прийняла, оскільки разом проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується відміткою у паспорті виданого на імя [PERSON] (а.с.6,7) \~ \~ Позивачка є рідною дочкою померлих [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.9) Відповідно до довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.10.2017 року №129 рік забудови спадкового будинку, що знаходиться за адресою м.Олевськ, вул. Лесі Українки, 15, Житомирської області 1948, що також підтверджується технічним паспортом на зазначений будинок. (а.с.12-14,15) Крім позивачки [PERSON], інші спадкоємці першої черги на спадщину в порядку спадкування після померлих спадкодавців [PERSON] та [PERSON], в силу ст.ст.1261 ЦК України відсутні, що слідує із витягу зі Спадкового реєстру (а.с.26) За змістом ст.ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.25,346,328,331 ЦК України, з яких слідує, що у випадку смерті фізичної особи її цивільна правоздатність та право власності припиняється. Первинна державна реєстрація права власності на нерухоме майно щодо якого реєстрація не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, за особою яка померла не можлива. Питання визначення належності цього майна власнику вирішується у судовому порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту створення майна. Крім того, у статтях 1220, 1221, 1223, 1258, 1268 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У статтях 1268 та 1269 ЦК України зазначено також, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як слідує із матеріалів справи, на час побудови і здачі в експлуатацію зазначеного будинку (1948 рік), реєстрація домоволодіння в сільській місцевості здійснювалася у виконкомі сільської ради, про що робився відповідний запис у погосподарській книзі з відкриттям особового рахунку, а реєстрація будинків органами БТІ проводилася лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29.07.1959 року, та інструкцією Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року. Таким чином, житловий будинок № 15 по вул. Лесі Українки в м.Олевськ Житомирської області, з врахуванням наведених нормативно-правових актів, в органах БТІ зареєстрований не був, оскільки законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ. Разом із тим, відповідно до Положення про державний нотаріат УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 31.08.1964 року № 941, яке мало чинність до набуття чинності нового Цивільного кодексу України (01.01.2004 р.), слідує, що підтвердженням належності будинку, можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся. Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) державний нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящихся. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», слідує, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За таких обставин, належність вказаного нерухомого майна спадкодавців, за їх життя стверджується технічним паспортом, довідкою КП «Копостенське МБТІ», відмітками в паспорті спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] про їх місце реєстрації за адресою м.олевсьу, вул. Лесі Українки, 15, Житомирської області, та договором укладеним між [PERSON]Й т Олевським РЕМ про користування електричною енергією за адресою розташування спадкового майна, так як на час забудови і здачі в експлуатацію житлового будинку № 15 по вул. Лесі Українки в м.Олевськ Житомирської області інвентаризація нерухомого майна у даному населеному пункті органами БТІ не проводилась. Відтак, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком № 15 по вул. Лесі Українки в м.Олевськ Житомирської області, з відповідними господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за вказаною адресою, а право власності на спадкове майно належне померлим [PERSON] та [PERSON], повністю підтверджене, однак правовстановлюючі документи, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлим відсутні, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є рідною дочкою померлих [PERSON] та [PERSON], які своє майно не заповідали і у звязку з чим позивачка має право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. Так,\~відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved