Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

17 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 26.10.2016 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася біля перехрестя вулиць Великотирнівської та Половка в місті Полтава, належний їй транспортний засіб «Honda CR-V» державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні ушкодження. Винним в даному ДТП визнано [PERSON]. Крім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу «Honda CR-V», останньому було завдано шкоду в розмірі 30 000 грн. В звязку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 30\~000 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. 22 травня 2017 року позивачем було подано заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з [PERSON] розмір вартості матеріального збитку, визначеного у висновку експерта в сумі 11\~147 грн. 27 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, попередньо надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про відкладення розгляду справи в звязку з сімейними обставинами. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] в друге подано заяву про відкладення розгляду справи, а саме: судове засідання, що відбулося 18.09.2017 року було перенесено за клопотання відповідача, оскільки останній не міг зявитися в судове засідання у звязку з відїздом з міста Полтави. 10.10.2017 року відповідачем повторно було подано заяву про перенесення розгляду справи, що призначена на 13 год. 30 хв. 11.10.2017 року в звязку з сімейними обставинами. Повторне подання відповідачем заяви про перенесення розгляду справи, суд розцінює як затягування розгляду справи зі сторони [PERSON] 21.03.2017 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави до участі в справі було залучено третю особу ПАТ «Просто-Страхування». Третя особа ПАТ «Просто-Страхування» в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.10.2016 року близько 14 год. 30 хв. на перехресті вулиці Великотирнівська та вулиці Половка в м. Полтаві відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «Honda CR-V», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіль «Opel Frontera», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті зіткнення автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с.7). Постановою Київського районного суду м.Полтави від 25.01.2017 року провадження відносно [PERSON] закрито в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП (а.с.6). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.03.2017 року по справі призначено судово-автотоварознавчу експертизу (а.с.23-24). Згідно Висновку експерта №050317 від 03.04.2017 року (а.с.32-56) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 26.10.2016 року, у цінах станом на час пошкодження, з технічної точки зору без урахування ПДВ, складає 11\~147 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 19.06.2017 року по справі призначено судово-автотехнічну експертизу (а.с.92-93). Відповідно до Висновку №17 комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасолонічної експертизи від 31.07.2017 року (а.с.96-107) встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини відповідача [PERSON]. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON]К на користь позивача [PERSON] завданої матеріальної шкоди в розмірі 11\~147 грн. 27 коп. підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1). Також з відповідача слід стягнути на користь позивача 7 000 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі витрат на оплату правової допомоги адвоката, а також витрати повязані з проведенням експертиз в розмірі 1 975 грн. (а.с31) та 4\~500 грн. (а.с.108) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved