Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

18 травня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 20 червня 2011 року між ним та ПрАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено кредитний договір №90006448, за яким позичальник отримав кредитні кошти в сумі 6 048 грн. Відповідні кошти були сплачені в повному обсязі. В березні 2020 року позивачу стало відомо про те, що на виконанні у приватного виконавця Павелків Т.Л. перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в сумі 46 351 грн 38 коп. Позивач вважає, що вказана заборгованість не є безспірною, а тому просить його позов задовольнити. Представник вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, правом на відзив не скористався, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа, приватний нотаріус Разумова О.І. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 липня 2020 року у приватного нотаріуса було витребувано завірені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні 30 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. відповідно до ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», яке є правонаступником ПАТ «Банк Руский стандарт» з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №90006448 від 21 червня 2011 року за період з 24 жовтня 2017 року по 22 січня 2018 року в сумі 45 501 грн 38 коп., з яких заборгованість за кредитом 44 077 грн 79 коп., заборгованість за відсотками 1 423 грн 59 коп. Для вчинення виконавчого напису АТ «Банк Форвард» надало наступні документи: копію кредитного договору №90006448, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, рахунок фактуру на придбання побутової техніки №ФМ-1002 від 20 червня 2011 року, видаткові накладні, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, виписку по рахунку. 14 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60600642. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(надалі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок»). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до підпункту 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови,що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно підпункту 3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В судовому засіданні факт безспірності заборгованості свого підтвердження не знайшов, зокрема, відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення виконавчого напису подається виписка по рахунку боржника. Розмір тіла кредиту стягувачем у заяві про видачу виконавчого напису було визначено в сумі 44 077 грн 79 коп, хоча розмір тіла кредиту згідно договору №90006448 від 26 червня 2011 року становив 6048 грн, про що вбачається із самого змісту договору, графіку платежів, рахунку фактури №ФМ-1002 від 29 червня 2011 року, видаткової накладної, копією товарного чеку від 20 червня 2011 року. Крім цього строк дії договору становив 549 днів до 21 грудня 2012 року, а вимога про видачу виконавчого напису була заявлена після спливу трирічного строку настання права вимоги. Також суд звертає увагу на те, що надані виписки по рахунку, якими обґрунтовувалася заборгованість містили відомості щодо боргу [PERSON] за іншим кредитним договором зокрема №95432865 відмінним від договору №90006448 від 26 червня 2011 року. Також до позовної заяви [PERSON] було долучено завірені копії квитанцій про сплату коштів за кредитним договором №90006448 від 26 червня 2011 року на рахунок [NUMBER] , зокрема: від 20 липня 2011 року - на суму 400 грн, від 17 серпня 2011 року - на суму 400 грн, від 19 вересня 2011 року - на суму 400 грн, від 17 жовтня 2011 року - на суму 400 грн, від 18 листопада 2011 року - на суму 400 грн, від 16 грудня 2011 року на суму 400 грн, від 16 січня 2012 року - на суму 400 грн, від 15 лютого 2012 року - на суму 400 грн, від 16 березня 2012 року - на суму 400 грн, від 09 квітня 2012 року - на суму 350 грн, від 16 травня 2012 року - на суму 500 грн, від 15 червня 2012 року - на суму 500 грн, від 16 липня 2012 року - на суму 500 грн, від 15 серпня 2012 року на суму 598 грн 50 коп, всього на суму 6 048 грн 50 коп., тобто умови кредитного договору виконані в повному обсязі. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Оскільки при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» таких умов як безспірність заборгованості, суд вважає за необхідне визнати виконавчий напис від 30 серпня 2019 року зареєстрований в реєстрі за №2132, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. щодо стягнення з [PERSON] на користь правонаступника ПАТ «Банк Руский Стандрат» - АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №90006448 від 21 червня 2011 року в сумі 45 501 грн 38 коп. таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп., які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь [PERSON] .

Outcome: approved