Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

19.04.2017р. [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS]. 22.07.1998 року [PERSON] заповів йому усе своє майно де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося. 22.07.1998 року [PERSON] заповіла йому усе належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося. 31.07.1999 року помер [PERSON], а 15.03.2015 року померла [PERSON] Він своєчасно звернувся до Першої [PERSON] нотаріальної контори, де буоа відкрита спадкова справа № 85/2000, яка до теперішнього часу там і знаходиться. Після смерті [PERSON] він отримав у власність ? частки квартири [ADDRESS]. Іншу ? частину вказаної квартири після смерті [PERSON] він успадкувати не зміг у звязку з тим, що спадкова справа відносно спірного майна залишилася на теперішній час в зоні АТО на тимчасово окупованій території. З незалежних від нього причин він не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом та розпорядитися майном на власний розсуд, тому просить суд визнати за ним право власності на ? частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, але до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної приватної власності квартира [ADDRESS] загальною площею 44,84 м2 (а.с.8). 22.07.1998 року [PERSON] заповів [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося (а.с.7). [PERSON] помер 31.07.1999 року (а.с. 5). 31.03.2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після померлої 15.03.2015 року [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] загальною площею 44,84 м2, житловою площею 25,7 м2 , кількість кімнат: дві (а.с. 9), про що в Спадковий реєстр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості (а.с.10-11). Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] ніким ніколи не оспорювалася. Постановою державного нотаріуса Першої [PERSON] нотаріальної контори [PERSON] від 29.03.2017 року (вих. № 152/02-31) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частки квартири [ADDRESS] після померлого 31.07.1999 року [PERSON], оскільки спадкова справа № 85/2000 заводилась у Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі в м. Горлівка, Донецької області, та оригінал цієї справи залишився в зоні АТО на тимчасово окупованій території (а.с.12).\~\~ Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем усього майна померлого [PERSON], фактично прийняв спадщину, в тому числі і ? частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно у звязку з тим, що спадкова справа заводилася у Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі в м. Горлівка, Донецької області, та оригінал цієї справи залишився в зоні АТО на тимчасово окупованій території, тому іншого шляху, ніж визнання права власності на ? частку квартири за адресою: [ADDRESS] в судовому порядку у позивача [PERSON] немає. Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, та визнання права власності за [PERSON] на ? частки квартири № 51 по проспекту Леніна в м. Горлівка Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved