Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

17 січня 2014 року [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. 06 травня 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач не проживає із позивачем. Допомогу на утримання дитини відповідач не надає, її вихованням не займається, у зв'язку з чим позивач просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань щодо порядку розгляду справи, заперечень на позов не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надано заяву, в якій представник третьої особи просив суд розглянути справу у його відсутності, на підставі висновку. В матеріалах справи наявний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, 15 липня 2003 року, актовий запис №467, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Мати малолітньої дитини [PERSON] проживає із донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що вбачається із довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №2139 від 10.06.2013 року. 06 травня 2006 року шлюб між є [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 06 травня 2006 року, актовий запис №157. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2007 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки. Зазначене рішення набрало законної сили 17.09.2007 року, проте, відповідачем не виконується, що вбачається із довідки про неотримання аліментів Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №6954/07-42 від 07.06.2013 року. Висновком Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2583/01-20 від 14.07.2014 року встановлено: «У громадянки [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а/з від 15.07.2003р. № 467, зроблений Другим відділом РАГСу Малиновського районного управління юстиції м. Одеси). Відносини між батьками не склалися та шлюб було розірвано (а/з від 07.05.2006 року № 157, зроблений Другим Малиновським відділом РАЦСу Одеського міського управління юстиції). Мати малолітньої [PERSON] - [PERSON], характеризується за місцем проживання позитивно, приділяє багато уваги вихованню та розвитку дитини. Згідно висновку психолога ОМ ЦСССДМ, дитина має тісний зв'язок із матір'ю та старшою сестрою Віолетою. Дитина сприймає взаємини у родині, як теплі і доброзичливі та комфортні для себе. Мати і сестра виступають найбільш вагомими фігурами у житті дівчини. Біологічний батько не приймає участь в реальному житті дівчинки. З її слів з батьком останній раз бачилась коли їй було три роки. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, жодного разу не зустрівся з донькою, не сплачує аліменти на утримання дитини, (заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2013 року становить 46150.00 грн.), не цікавиться життям [PERSON]. Ухвалою Малиновського районного суду від 25.12.2009р. оголошено розшук боржника [PERSON], [INFO]., з виплати аліментів [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] На запрошення органу опіки та піклування, [PERSON] не відреагував, на засідання ради опіки та піклування не з'явився, про причину своєї відсутності не повідомив». Отже, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно доньки - малолітньої [PERSON], [INFO]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтями 150,180 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання, розвитку дитини та її утримування. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» містить роз'яснення, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин (п. 17 вищезазначеного Пленуму Верховного суду України). В п. 15 в п. 15 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved