Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 17 липня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області, актовий запис № 2607. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року справу направлено за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Позов мотивовано тим, що 17 липня 2019 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що після отримання вищої освіти відповідач поїхав до Йорданії у серпні 2020 року та до теперішнього часу не повернувся, його місцезнаходження на теперішній час невідоме. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєвої О.В. від 30 червня 2021 року прийнято до свого провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання, призначені на 06 серпня 2021 року, 20 серпня 2021 року та 14 вересня 2021 року не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17 липня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 2607, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17 липня 2019 року. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З 2020 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, подружжя проживає окремо. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved