Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] [PERSON] нової біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним . Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення у газеті, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2000 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 218/2000, зареєстрований на Товарній Новій Біржі. В результаті цього правочину позивачка придбала квартиру № 10, яка знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Б. Хмельницького 13-А. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу № 218/2000 від 15 серпня 2000 року укладеного на Товарній Новій Біржі. Також вказаний договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» від 16.08.2000 року., кн220пр-123-р182. Між сторонами по договору було виконано всі умови договору, тобто [PERSON] та [PERSON] сплатили обумовлену вартість квартири а відповідачі звільнили квартиру та знялися з реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомості стало обовязковим починаючи з 1 січня 2004 року у звязку із вступом в силу нового Цивільного Кодексу України, на підставі якого видано Інструкцію «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджену Наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004 р., яка використовується нотаріусами при вчинені дій з посвідчення відповідного правочину. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України № 1956-XII «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, то угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на час укладення біржового Договору купівлі продажу нерухомого майна № 218/2000, а саме 15 серпня 2000 року, - було додержано вимоги законодавства щодо форми договору. Окрім того, 16 серпня 2000 року зазначений договір, як підставу виникнення права власності на зазначену квартиру, було належним чином зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». Таким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за № 218/2000 від 15 серпня 2000 року укладений на Товарній Новій біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved