Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

17 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Володарського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, про визнання дійсним договру міни нежитлових приміщень. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 02.12.2004 року між [PERSON] та Володарською районною радою Київської області було укладено в письмовій формі договір міни нежитлових приміщень Володарського районного відділу статистики Київської області, що розташоване за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Миру, 7. Вказаний договір міни було укладено за домовленістю з Володарською районною радою Київської області, а саме, сторони узгодили в обмін нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Коцюбинського, 58 прим. 52 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Миру, 7. На виконання домовленостей [PERSON] було подаровано Володарській районній раді Київської області нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Коцюбинського, 58 прим. 52. Позивач просить суд визнати договір міни віл 02.12.2004 року укладений між [PERSON] та Володарською районною радою Київської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Володарської районної ради Київської області позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини: 20.12.2003 року [PERSON] подарував Володарській районній раді Київської області нежитлове приміщення, що знаходиться в смт. Володарка, Володарського району, Київської області по вулиці Коцюбинського, 58 приміщення № 52 (а.с.4). 02.12.2004 року було укладено договір міни відповідно до якого [PERSON] здійснив обмін квартири [ADDRESS] на приміщення управління статистики по вул. Миру, 7, в смт. Володарка, Київської області (а.с.3). Цивільним кодексом України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, не передбачено укладення договір міни між сторонами цивільних правовідносин. Посилання позивача на договір міни укладений між ним та відповідачем від 02.12.2004 року, за яким було здійснено обмін нежитлових приміщень, не заслуговує на увагу, оскільки даний договір належним чином не оформлений у відповідності до вимог ЦК України, нотаріально не засвідчений та не зареєстрований у визначеному порядку, в договорі також вказано, що власником обох приміщень є [PERSON] (а.с.3), окрім того, згідно матеріалів справи [PERSON] передав належне йому на праві власності нежитлове приміщення за адресою смт. Володарка, вул. Коцюбинського 58/52 безкоштовно (в дар) у спільну власність територіальних громад Володарського району Київської області. Відповідно до рішення Володарської районної державної адміністрації Київської області № 140-21-ІV від 09 серпня 2005 року було прийнято рішення на прийняття квартири [ADDRESS] до спільної власності територіальних громад Володарського району (а.с.5). Згідно рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради Київської області, було прийнято рішення прийняти як дар до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлове приміщення в житловому будинку в смт. Володарка по вул. Коцюбинського 58/52, від гр. [PERSON] та в п. 3 вказаного рішення зазначено, що разі прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться в смт. Володарка по вул. Миру, 7, приміщення буде продане [PERSON] по оціночній на момент продажу вартості (а.с.5). Згідно вимог ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Слід врахувати, що договір дарування нежитлового приміщення укладено 20.12.2003 року (а.с.4), а договір міни головою Володарської районної ради Київської області [PERSON] та [PERSON] 02.12.2004 року (а.с.3). Тож даний договір міни не може бути взятий до уваги, так як належним чином не оформлений у відповідності до вимог ЦК України, нотаріально не засвідчений та не зареєстрований у визначеному порядку та на момент укладення договору міни, згідно норм ЦК України станом на 02.12.2004 року, договору міни в чинному законодавстві не передбачено. Тому, враховуючи все вищевикладене, [PERSON] в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed