Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначала, що 11.09.2004 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2012року шлюб розірваний. Під час шлюбу народилася дочка- [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Дочка проживає з нею, усі обов'язки щодо її утримання та виховання несе самостійно. Позивачка вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дочку. Відповідач не працює, в зв'язку з чим згідно з вимогами ст. 184 СК України, вона має право вимагати від нього надання аліментів у твердій грошовій сумі. Просила суд стягнути на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1000 грн., починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання в межах суми платежу за один місяць. У судовому засіданні підтримала свої вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі на підставах викладених у позові. Зазначала, що відповідач сплачував їй з 2012 року аліменти добровільно, проте бажає, щоб він їх сплачував за рішенням суду, вона хоча і працює і отримує заробітну плату і оклад становить 3595 грн, проте тільки на оплату навчання вона витрачає 500 грн. щомісячно, не рахуючи витрат на харчування, одяг тощо, а тому вважає, що дані обставини слугують підставою для стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. У судовому засідання представник відповідача просив суд позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 500 грн., посилаючись на ті обставини, що відповідач не працює, навчається на контрактній формі навчання, має на утримання мати похилого віку, його дружина вагітна. Крім того, він з 2012 року добровільно сплачує аліменти на утримання дитини, про що суду надані квитанції. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2004 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2012 року позов між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Судом встановлено і ніким не заперечується, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку- [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №712( а.с.2). Дитина проживає разом із позивачкою [PERSON] та перебуває на утриманні останньої. (а.с.8). Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час, оскільки працює, проте має витрати на дитину, пов'язані з її соціально-побутовим забезпеченням. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини [PERSON] та надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу [PERSON] на утримання цієї дитини, що визнано і не оспорюється відповідачем позивачем . Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, навчається на 6 курсі заочної форми навчання контрактної основи у Запорізькій державній інженерній академії, про що свідчить надана суду довідка №23 від 29.04.2014 року. Вартість навчання дорівнює 4830 грн., що підтверджує договір № зс104/13 від 30.07.2013 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] одружений з [PERSON] Згідно до довідки №100 від 30.04.2014 року дружина відповідача перебуває на обліку з 01.04.2014 року з діагнозом: вагітність 16-17 тижнів. З наданої суду довідки №33 від 30.04.2014 року вбачається, що дружина відповідача працює заступником директора з навчально- тренувальної роботи у СДЮШОР з боротьби вільної і дзюдо і її заробітна плата за шість місяців склала 22382,120 грн. До того ж, згідно до довідки виданої виконавчим комітетом Пролетарської сільської ради №198 від 29.04.2014 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] і має склад сім'ї мати - [PERSON] [INFO] Згідно до наданого суду посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] отримує пенсію за віком, є дитиною війни та її пенсія згідно до довідки від 05.05.2014 року №73/05 складає 1196,93 грн. на місяць. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Суд знаходить даний розмір аліментів визначений позивачкою на дитину не обґрунтованим. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне положення позивача, яка офіційно працевлаштована, має дохід - оклад 3595 грн. має на утриманні неповнолітню дитину та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою, проте офіційно не працевлаштований, має періодичні сезоні доходи, при цьому має на утриманні вагітну дружину, непрацездатну мати, яка мешкає у іншому місті, навчається на контрактній формі навчання. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки витрати на утримання неповнолітньої дитини, мають нести обидва батьки, а щомісячний дохід на одного члена сім'ї в родинах різний, при цьому матір має стабільний дохід у розмірі 3595 грн., а батько дитини офіційного стабільного доходу не має, зважаючи на принципи розумності та справедливості, враховуючи, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, враховуючи розмір заробітної плати позивача, наявність інших обставин передбачених ст. 182 СК України, враховуючи стан здоров'я дитини і розмір мінімальної заробітної плати встановленої на Україні - 1218 грн., та прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років - 1286 грн., суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі половини проижткового мінімуму на дитину з врахуванням ст.182 СК України- 600 грн., саме такий розмір відповідач в змозі виплачувати, оскільки саме такий розмір, з врахуванням обов'язку другого з батьків надавати допомогу в рівних частинах, буде достатнім для забезпечення прожиття дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання сином сторін коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки даний розмір аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Окрім того, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Позивач у своєму позові просила допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial