overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

18 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 16 серпня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони з втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 - 3). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 серпня 2003 р., який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 404, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 серпня 2011 року, актовий запис № 902 (а.с. 5). Позивачка та відповідач втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторони зберігати сім'ю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матір'ю. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивачки щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачкою судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

18 листопада 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Прокопейчук. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з вересня 2014 року мешкають окремо. В шлюбі дітей не мають. Позивачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 27 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 052976, виданого Світлодолинською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з вересня 2014 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. В шлюбі дітей не мають. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Прокопейчук.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

18 листопада 2015 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 11.12.2006 року. Посилався на те, що 11.12.2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 759 грн. 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 3 925 грн. 37 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 390 грн. 81 коп., заборгованість за пенею та комісією 1\~216 грн. 75 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 726 грн. 65 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 11 грудня 2006 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 759 грн. 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 3 925 грн. 37 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 390 грн. 81 коп., заборгованість за пенею та комісією 1\~216 грн. 75 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 726 грн. 65 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

18 листопада 2015 року позивач подала до суду позов, який уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що з 25 червня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але фактично сім'я розпалась і вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON], але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулася до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 25 червня 2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 8, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER], що видане 25 червня 2011 року Будянською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження Серії [NUMBER], що видане 24 жовтня 2011 року Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 53, від 24 жовтня 2011 року. Відповідно до довідки № 2722 від 17 листопада 2015 року, що видана Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, дитина [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], разом із позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи що відповідач є батьком [PERSON], зобов'язаний утримувати його, але свої обов'язки по утриманню сина не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року і до повноліття [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

18 листопада 2015 року ТОВ «Агенство «Атланта» звернулося до суду \~з позовом про стягнення з [PERSON] штрафу за договором № 26/5 від 23 квітня 2015 року про намір укласти угоду, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року між ТОВ «Агенство «Атланта», [PERSON] та [PERSON]І був укладений договір № 26/5, за яким відповідач зобовязався у майбутньому укласти та нотаріально посвідчити договір відчуження квартири № 5, у буд. 55, корп. 2, по вул. Ільфа та Петрова, у м. Одесі. Відповідно до п. 1.2 цього договору, позивач зобовязується надати [PERSON] організаційно-інформаційний супровід, необхідний для забезпечення укладання в майбутньому договору відчуження майна. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач виконав свої зобовязання для забезпечення укладання договору, сторонами була досягнута згода укласти угоду про відчуження майна не пізніше 06 травня 2015 року. Однак до цього часу угода про відчуження майна не була укладена. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4.5 договору № 26/5 від 23 квітня 2015 року, у випадку невиконання власником своїх зобовязань, в тому числі, і у випадку, якщо неможливість такого виконання викликана тим, що на момент укладання та нотаріального посвідчення договору відчуження майна власник не може розпоряджатися майном, або відмова власника від виконання зобовязань, він у триденний строк з моменту предявлення відповідної вимоги зобовязаний повернути набувачеві отриману від нього, згідно з договором, суму авансу та сплатити штраф у розмірі 100% від суми авансу, а на користь агентства сплатити штраф у розмірі 4 % від ціни майна, вказаної в п. 2.1 цього договору. Згідно з п. 2.1 договору, ціна майна, узгоджена сторонами, складає грошову суму в гривнях, яка еквівалентна 60000 доларам 00 центів США, згідно з офіційним курсом на день укладання договору відчуження. Сума штрафу за цим договором складає 50719 грн. 20 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

18 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла 08.08.2016 року, є його матірю. Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON] 08 серпня 2016 року відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS] та грошові заощадження у Нововолинському відділенні Ощадбанку. Крім нього спадкоємцями є [PERSON], [PERSON]. Однак у паспорті матері заявника допущена помилка у написанні прізвища, а саме вказано [PERSON]. Такі розбіжності виникли при перекладі прізвища з російської мови на українську, у всіх подальших документах прізвище [PERSON] зазначалось як [PERSON]. Тому неможливо довести на підставі документів, що померла [PERSON] є матірю заявника. Встановлення факту [PERSON] необхідне для звільнення від сплати податку в розмірі пяти відсотків вартості спадкового майна, як родичу першого ступеня споріднення для спадкодавця. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив встановити, що [PERSON], яка померла 08.08.2016 року, є його матірю. Представник Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій происть справу розглядати у його відсутності, щодо встановлення вказаного факту родинних відносин покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON], яка померла 08.08.2016 року, є матірю [PERSON] Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла 08.08.2016 року, є матірю [PERSON], що необхідний заявнику для набуття права на спадкування за першою чергою після смерті [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

18 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що 01 січня 2003 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 3,975 га, розташовані на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що він після смерті батька позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не підтверджено факт родинних відносин заявника з [PERSON], він просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер 01 січня 2003 року, є його батьком. Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що батьком [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №0884853 від 13 травня 1968 року (а.с.5). [PERSON] помер 01 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП №1564000 від 02 січня 2003 року (а.с.6). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO], разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Листом державного нотаріуса №893/01-16 від 20 жовтня 2016 року заявнику розяснено, що йому необхідно підтвердити факт родинних відносин з [PERSON], який помер 01 січня 2003 року (а.с.9). Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

18 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 18 травня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №112. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 18 травня 2016 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №112. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

18 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 16 січня 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачем з літа 2016 року не проживає через різні погляди на сімейне життя та врату почутів та взаємоповагу один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 січня 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І - СР № 137305 (а.с.5). З літа 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через втарту взаємопочуттів та взаємоповаги один до одного та різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Судові витрати слід покласти на позивача за його згодою.

Outcome: approved