Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

18 серпня 2014 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини домоволодіння , що розташовано за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При видачі вищезазначеного свідоцтва була допущена помилка у перекладі по батькові [PERSON], замість [PERSON] зазначено [PERSON] . В грудні 2013 року вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON] У зв»язку з тим, що під час перевірки документів було встановлено невідповідність написання по батькові в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та у свідоцтві про смерть [PERSON], у видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено. Заявниця в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати у її відсутність. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву, наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Красноармійської міської ради в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі, просили вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи , перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є матір»ю заявниці [PERSON] , [INFO] ( а.с.9), 24.04.1982 року заявниця уклала шлюб з [PERSON], і їй присвоєно прізвище [PERSON].( а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи в свідоцтві про право на спадщину за заповітом допущена помилка у перекладі по батькові [PERSON], замість [PERSON] зазначено [PERSON] ( а.с.16). Об»єктом спадкового майна, вказаного в свідоцтві про право на спадщину за заповітом є житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], в якому значилась зареєстрована мати заявниці - [PERSON] по день її смерті.( а.с. 8). [INFO] року [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Як вбачається із зазначених документів , ім»я спадкодавця в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, що складений українською мовою, вказане «[PERSON] », ім»я померлої у свідоцтві про смерть вказане «[PERSON]», тобто прізвище по-батькові спадкодавця у свідоцтві про право на спадщину не збігається з по батькові померлої у свідоцтві про смерть. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу». Відповідно до п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій , коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі здійснюється, коли прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем,місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в судовому засіданні встановлено, що по батькові «[PERSON] », яке вказано в свідоцтві про право на спадщину за заповітом , не збігається з прізвищем, вказаним в свідоцтві про смерть, а саме «[PERSON]». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги заявниці [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON], [INFO] - свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Outcome: approved