Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

19 вересня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 94 по пр. Незалежності, 31 в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] міську раду Миколаївської області. Свої вимоги позивач\~\~ обґрунтовує\~\~тим, що відповідно до договору обміну квартири від 16.05.1996 року він є власником квартири [ADDRESS]. Квартира має статус приватизованого житлового приміщення. В даній квартирі також зареєстрований [PERSON], який жодного дня у ній не проживав. Факт не проживання підтверджується актами. З 2013 року відповідач квартирою не користується, зобовязання по утриманню житлового приміщення не виконує, оплату комунальних послуг не здійснює. Всі обовязки, що випливають з договору по обслуговуванню житлового приміщення виконує він. Його звернення до суду є однією із форм захисту власником своїх прав. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що відповідач є для нього чужою людиною, зареєстрував його у своїй квартирі на його прохання, оскільки останньому необхідно було працевлаштуватися у місті. [PERSON] у квартирі взагалі жодного дня не проживав. Представник третьої особи [PERSON] міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановив ухвалу про розгляд справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1984 року мешкає в квартирі за адресою [ADDRESS] та є сусідкою позивача. \~Зазначила, що ніколи не бачила [PERSON] взагалі, в тому числі, щоб останній проживав у квартирі позивача. Свідок [PERSON] суду повідомив, що є сусідом позивача та мешкає в квартирі за адресою [ADDRESS]. Пояснив, що ніколи не бачив щоб [PERSON] проживав у квартирі позивача, не бачив ніколи і самого [PERSON] Вислухавши позивача, свідків дослідивши та оцінивши\~ зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню\~ на підставі наступного. Судом встановлено, що\~ на підставі\~ договору обміну квартир від 16.05.1996 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с.8/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) станом на 18.09.2018 року\~в квартирі [ADDRESS] зареєстровані\~ [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/.\~\~\~\~ Згідно актів про не проживання\~\~№196 від 28.08.2018 року\~ та №209 від 19.09.2018 року [PERSON] у\~квартирі [ADDRESS] зі слів сусідів не проживає з 2013 року /а.с. 14/. У судовому засіданні встановлено, що відповідач\~ з 2013\~ року у квартирі не проживає. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються ЖК України\~та відповідними нормами\~ЦК України. Згідно зі ст.\~4\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від\~12\~квітня 1985\~року № 2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності, зокрема, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї, суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї власника права на користування житловим приміщенням встановлено, що з 2013 року відповідач\~ у\~ квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі не має та будь-яких дій направлених на проживання у квартирі не вживав. Оскільки, [PERSON], з 2013 року\~ не проживає у\~ [INFO], без поважних причин, він втратив право користування нею, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору,\~стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 740,80 грн.

Outcome: approved