Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3228 га, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 12:232:865:00:02:004:0019. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та за заповітом. В 2012 році вона звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 23 липня 2012 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через наявність розбіжностей у прізвищі та імені спадкодавця та прізвищі і імені вказаному у правовстановлюючих документах на спадковий житловий будинок та земельну ділянку. Рішенням суду від 19 грудня 2012 року встановлено факт належності правовстановлюючих документів на спадкове майно померлій [PERSON] . Позивач не встиг у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори, оскільки на день смерті фактично проживав разом із померлою, то вважав, що він фактично прийняв спадщину. Вказує, що номер будинку в його паспорті у відмітці про місце реєстрації вказано помилково 19, замість вірного 17. 06 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки в шестимісячний термін після смерті матері не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, 09 вересня 1978 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права і обов`язки, які належатимуть їй на день смерті в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Ухвалою судді від 22 лютого 2019 року відкрите провадження по справі, зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, відзив на позов не подав, причини неявки суду не відомі, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. також в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 09 вересня 1978 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права і обов`язки, які належатимуть їй на день смерті в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). [INFO] померла [PERSON] (а.с.8,10). У відповідності до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (а.с.11,31,32). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року встановлено факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 0218706 виданого 11 грудня 2003 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 3,3228 га, розташовану на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого на ім`я [PERSON] ; встановлено факт того, що свідоцтво про право приватної власності від 16.11.1989 року на житловий будинок [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , померлій [INFO] (а.с.12). Листом від 06 лютого 2019 року № 89/01-16 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець протягом встановленого ст. 1269 ЦПК України строку не подав заяву про прийняття спадщини (а.с.16). Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У відповідності до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини хворобу позивача та перебування останнього в умовах медичного закладу на лікуванні в період часу визначений законом для прийняття спадщини. Вказана підстава, на думку суду, перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій, із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. При цьому позивач належними, допустимими доказами підтвердив обставини, на які він послався в позовній заяві щодо наявності поважних причин пропуску строку, а тому суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved