Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

18 травня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про звільнення її від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача, в якому зазначає, що 21 січня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народився син [PERSON] . Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживав з батьком. Також, згідно рішення Марганецького міського суду від 26 жовтня 2020 року з 13 січня 2020 року вона сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). З [INFO] син [PERSON] проживає з нею, тому вона подала заяву до Марганецького міськвиконкому про встановлення місця проживання дитини разом з нею. Але аліменти вона сплачує відповідачу згідно вказаного виконавчого листа. Оскільки син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач вихованням дитини не займається, матеріально дитину не забезпечує, вважає, що змінилися обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість та припинення, та її необхідно звільнити від сплати аліментів на утримання її дитини - [PERSON] . Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки на даний час працює, отримує заробітну плату. Просить суд звільнити її, [PERSON] , від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь відповідача і стягнути нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Левченко А.В. підтримав позивачку та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, підтвердив той факт, що син [PERSON] з травня 2021 року проживає з матір`ю, погодився з тим, що необхідно звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . Однак, оскільки він сплачує аліменти [PERSON] на утримання ще одного сина - [PERSON] , [INFO], в розмірі ј частини, і в нього є ще сім`я, яку він повинен утримувати, погодився сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини. Представник третьої особи - Марганецького міського відділу Державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2/180/582/20, №180/1355/20 від 26 жовтня 2020 року, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року (а.с.4). Згідно довідки № 104 голови «ЖБК ДУ №1» м.Марганець від 17 травня 2021 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] , [INFO] , проживає за даною адресою без реєстрації з 07.05.2021 року (а.с.6). Згідно характеристики, наданої головою «ЖБК ДУ №1» м.Марганець Гіль Л.В. 08 червня 2021 року, [PERSON] проявила себе з позитивного боку. З нею проживають сини: [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO] (мешкає з травня 2021 року). Мати належним чином займається вихованням, приділяє велику увагу дітям (а.с.28). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини № 89 від 22 червня 2021 року «Про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » постановлено клопотати перед виконавчим комітетом Марганецької міської ради про прийняття рішення щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено і не оспорюється відповідачем той факт, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] з травня 2021 року і знаходиться на її утриманні. У зв`язку з цим [PERSON] необхідно звільнити від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] на користь [PERSON] по виконавчому листу № 2/180/582/20, 180/1355/20, виданому Марганецьким міським судом Дніпропетровської області. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO], проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утримання. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі [PERSON] в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За загальним правилом аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В ході судового розгляду встановлено і не оспорюється учасниками провадження, що відповідач сплачує аліменти [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON] , [INFO], і має свою сім`ю, яку теж повинен утримувати. Позивачка не довела суду необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання двох синів [PERSON] й [PERSON] - по ј частині на кожну дитину. У зв`язку з цим, враховуючи те, що відповідач вже сплачує аліменти на сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на користь позивачки, зважаючи на спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дітей, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial