Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

18.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Вона пояснила, що в лютому 2003 року відповідач покинула свою дочку і з цього часу не займається її вихованням та не здійснює матеріальне утримання. Як нещодавно стало відомо із соціальних мереж, на теперішній відповідач проживає і працює в Бельгії. Малолітня [PERSON] підтвердила, що її матір проживає окремо і ніколи не займалася її вихованням. Останнім часом вона почала спілкується з матірю за допомогою «скайпу», проте остання ніколи не цікавиться її здоровям, успіхами в навчанні та спорті. Допитана в якості свідка [PERSON] (сусідка) показала, що в лютому 2003 року відповідач попросила її побути разом з дочкою, оскільки сама мала намір прогулятися містом. Після цього відповідач зникла і зявилася вдома лише через рік. Знаходячись вдома відповідач своїй дочці ніякої уваги не приділяла, а через деякий час знову зникла, і з тих пір ніколи за місцем свого проживання вже не зявлялася. Представник Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради, яка бере участь у справі в якості органу опіки та піклування, висловив позицію про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до її дочки [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, думку представника органу опіки та малолітньої дочки відповідача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є бабусею, а відповідач матірю малолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 10, 11). Батько дитини записаний за вказівкою відповідача, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. По справі встановлено, що на початку лютого 2003 року відповідач покинула свою дочку і з цього часу вона не бере участі в її вихованні та матеріальному утриманні. Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема: довідками дошкільного навчального закладу № 36 «Дивограй», ЗНЗ № 19, ЗНЗ № 9 про те, що відповідач ніколи не цікавилася навчанням своєї дочки, не відвідувала батьківські збори та не сплачувала за харчування дівчинки, а все це здійснювала позивач (а. с. 12, 13, 15); актом від 22.04.2015 року про те, що відповідач з лютого 2003 року не проживає разом із своєю дочкою (а. с. 15); довідкою дитячої поліклініки № 2 про те, що починаючи з 2-х місячного віку здоровям малолітньої [PERSON] опікується тільки позивач (а. с. 16); показаннями свідка [PERSON] та поясненнями малолітньої [PERSON], які в сукупності повністю узгоджуються між собою. Орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню і матеріальному утриманню малолітньої дочки [PERSON] є доведеним та враховуючи при цьому позицію органу опіки та піклування, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки.

Outcome: approved