Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

18 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 05.07.2007 року у Зарожанській сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 08 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них є двоє дітей: повнолітня донька [PERSON], та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Донька проживає окремо, син після розірвання шлюбу буде проживати з батьком. Вказує, що подружні відносини між ними припинені з вересня 2012 року. Основною причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довіря. Вважає, що їхня сімя розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Тому підтримуючи вищевикладене просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.07.2007року у Зарожанській сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 08 ( а.с. 4); Як встановлено судом від даного шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON], яка проживає окремо та неповнолітній син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем [PERSON] (а.с. 6); Крім того судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з вересня місяця 2012 року, сторони в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить тільки формальний характер, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спір, щодо місця проживання дитини у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким буде проживати дитина суду не надано, крім того, позивачем не заявлялася позовна вимога щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON], а тому суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них буде проживати неповнолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved