Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

18 лютого 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим. Заява обґрунтована тим, що вона є дружиною [PERSON] . 23 листопада 2017 року о 06:15 год її чоловік поїхав на велосипеді в напрямку лісу, який знаходиться в с. Муравище Ківерцівського району та в подальшому додому не повернувся. У зв`язку із зникненням її чоловіка вона зверталась до поліції із відповідною заявою, на підставі якої 25 листопада 2017 року були внесені відомості до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК ( поміткою - безвісті зниклий). На даний час у вказаному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Городище Ківерцівського району Волинської області визнано безвісно відсутнім з 23.11.2017 року. Вказує, що встановлення факту померлим [PERSON] їй необхідно для вирішення подальшої долі їхньої спільної власності. З урахуванням викладеного та з посиланням на ст. 46 ЦК України, ст. 309 ЦПК України, просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Городище Ківерцівського району Волинської області, померлим. Ухвалою від 23 лютого 2021 року відкрито окреме провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою від 23 березня 2021 року залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності, не заперечували щодо оголошення їхнього батька [PERSON] , [INFO] , померлим.. Від представника заінтересовані особи - Луцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Львів) до суду надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, при вирішенні питання щодо задоволення позову покладались на думку суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2019 року [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Городище Ківерцівського району Волинської області визнано безвісно відсутнім з 23.11.2017 року. дане рішення набрало законної сили 06 травня 2019 року (а.с. 5) Також, як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 25 листопада 2017 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до листа слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи Луцького РУП ГУНП у Волинській області Шляхового А.В., на даний час проводиться досудове розслідування для встановлення місцезнаходження безвісті зниклого [PERSON] . Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Судом встановлено, що оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Заявник у судовому засіданні акцентувала увагу суду на відсутність іншого порядку встановлення даного факту. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст. 46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, серед іншого, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що відомості про місцеперебування [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Городище Ківерцівського району Волинської області, з 2017 року відсутні, суд вважає, що викладені обставини у заяві заявником доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для оголошення [PERSON] померлим, у зв`язку з чим, заяву слід задовольнити. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності не може бути встановлено, [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved