Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

18.08.2015 позивач звернувся до Машівського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Компанія « Фармко » про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов`язання повернути земельну ділянку власнику. В ході розгляду справи в суді 12.12.2016 року змінив підстави позову , позовні вимоги уточнив та збільшив коло відповідачів по справі , вимоги про скасування державної реєстрації пред`явив до співвідповідача - відділу Держгеокадастру в Машівському районі Полтавської області ( т.2 а.с.101-102). В обґрунтування позовних вимог зазначив , що договір оренди землі від 30.07.2012 року укладений в порушення вимог ст.15 ЗУ «Про оренду землі » , не містить істотних умов договору оренди землі , зокрема , кадастрового номеру земельної ділянки , плану або схеми земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки в натурі . Присвоєння кадастрового номеру та реєстрація земельної ділянки були здійснені на наступний день після укладення договору . На час державної реєстрації договір не був пронумерований , прошитий, а підпис орендодавця міститься лише на останній сторінці договору , що не підтверджує наявність згоди орендодавця з усіма умовами договору . З вищезазначених підстав , вважає, що договір необхідно визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію спірного договору. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 09.02.2017 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав та обставин , викладених в заяві про зміну підстав позову від 12.12.2016 року.( т.2 , а.с.101-102). Вважають, що договір оренди земельної ділянки від 30.07.2012 року не відповідає вимогам ст. 15 ЗУ «Про оренду землі » та підлягає визнанню недійсним , оскільки в ньому відсутній ряд істотних умов зокрема , кадастровий номер земельної ділянки; місце розташування земельної ділянки; акт приймання-передачі земельної ділянки не містить дату, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки; відсутні в договорі обмеження ( обтяження ). Крім того, відсутні такі невід`ємні частини договору оренди землі : план або схема земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ). Вказали , що оскільки підпис орендодавця стоїть лише на останній сторінці договору оренди земельної ділянки, а не на всіх його сторінках, даний факт підтверджує відсутність згоди орендодавця з усіма умовами вказаного договору. Крім того вважають , що державний реєстратор в порушення вимог закону здійснив державну реєстрацію договору оренди , оскільки присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та державна реєстрація були здійснені на наступний день після укладення договору, та на дату державної реєстрації договір не був пронумерований , прошитий та не був скріплений печаткою юридичної особи . Представник відповідача ТОВ « Компанія « Фармко » в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що договір оренди земельної ділянки укладено відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладення вказаного договору. Крім того вказала , що зі сторони орендодавця [PERSON] , померлої [INFO] , претензій не було та вона неодноразово отримувала орендну плату, після її смерті орендну плату за 2014 -2015 роки також отримував позивач по справі . Прохала відмовити в задоволення позову за безпідставністю. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає вимоги позивача безпідставними, оскаржуваний договір оренди відповідає вимогам закону та його реєстрація державним реєстратором проведена з дотриманням вимог законодавства , що діяло на час укладення договору . Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника , представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку : Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, позивачу на підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.03.2014 року , виданого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу [PERSON] , в порядку спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] , належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 8,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради , Машівського району Полтавської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого Андріївською сільською радою Машівського району Полтавської області 25.01.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 144 , кадастровий номер [NUMBER] ( т.1 , а.с. 14 ). В свою чергу попередньому власнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2012 року , виданого державним нотаріусом Карлівської держнотконтори Полтавської області , в порядку спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] ,належала на праві приватної власності вказана земельна ділянка площею 8,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради, Машівського району Полтавської області та належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого Андріївською сільською радою Машівського району Полтавської області 25.01.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 144 ( т.1 , а.с. 131) . Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав і обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. За змістом ст.792 ЦК України ,за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі, статтею 18 Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається з досліджених судом оригіналів договору , 30.07.2012 року між [PERSON].( орендодавцем ) та ТОВ « Компанія « Фармко » ( орендарем ) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав , а орендар прийняв у строкове( 10 років ) платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області . До договору долучені його невід`ємні частини: план - схема земельної ділянки , кадастровий план земельної ділянки, акт меж земельної ділянки; акт приймання-передачі об'єкта оренди. Договір посвідчений підписами сторін - орендадавця [PERSON] та орендаря директора ТОВ « Компанія « Фармко. Договір оренди було зареєстровано у Відділі Держземагенства в Машівському районі Полтавської області 10.12.2012 року за № 53230004001796. Згідно ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст.203 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» , в редакції від 17.02.2011 року, яка діяла на час укладення вказаного договору , істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Зазначені істотні умови договору передбачені також Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року. Відповідно до Правової позиції, викладеної в Постанові Пленуму Верховного суду України від 09.12.2015 року по справі № 6-849цс15, у справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі таких умов, передбачених статтею 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав. Твердження позивача , що договір оренди земельної ділянки від 30.07.2017 року є недійсним , оскільки не відповідає вимогам ст. 15 ЗУ «Про оренду землі », в ньому відсутній ряд істотних умов та невід`ємних частин , які повинні міститися у договорі оренди , не знайшли свого підтвердження в суді. Як встановлено , спірний договір від 30.07.2012 року містить всі істотні умови договору оренди та відповідає вимогам законодавства , діючого на час укладення договору. Договір посвідчений підписами орендаря представника ТОВ Компанія « Фармко » та орендодавця [PERSON] Факт того , що договір був підписаний не орендодавцем , позивачем не доведений та крім того , в ході розгляду справи в суді позивач змінив підстави позову (.т.1 а.с.101-102) та в подальшому вказаний факт не оспорював та не посилався на нього як на підставу задоволення позову. Судом встановлено , що за життя орендодавець [PERSON] договір оренди землі не оскаржувала та неодноразово отримувала орендну плату ,а після її смерті орендну плату отримував також позивач [PERSON] що підтверджується розрахунково-фінансовими документами відомостями ( а.с. Т.3 , а. с. 202-220 ). Дані факти свідчать про волевиявлення орендодавця на укладення цивільно - правової угоди та спростовують твердження позивача , що за наявності підпису лише на останній сторінці договору була відсутня згода орендодавця з усіма умовами договору . Цивільним законодавством України не передбачено, що під час укладення цивільно-правової угоди в письмовій формі кожна її сторінка має посвідчуватися підписами сторін, тому в цій частині твердження позивача не заслуговують на увагу. Окрім того , договір оренди було зареєстровано у Відділі Держземагенства в Машівському районі Полтавської області 10.12.2012 року за № 53230004001796 . Орган державної реєстрації при проведенні державної реєстрації зобов'язаний перевіряти відповідність змісту договору вимогам чинного законодавства. Реєстрація зазначеного договору свідчить про те, що договір містить усі необхідні істотні умови та відповідаєвимогам діючого на час реєстрації договору оренди законодавства , зокрема, ЗУ « Про державний земельний кадастр », Порядку ведення Державного земельного кадастру № 1051 від 17.10.2012 року , Постанові КМУ від 09.09.2009 року « 1021 « Про затвердження порядків ведення Поземельної Книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі », Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку від 06.05.2009 № 438 , ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » в ред. від 11.02.2010 року. Посилання позивача на ту обставину , що на час державної реєстрації вказаний договір не був пронумерований, прошнурований, не був скріплений печаткою юридичної особи є недоведеним та ніяким чином не може вплинути на дійсність договору та його державну реєстрацію. Будь-яких інших доказів в підтвердження недійсності договору оренди земельної ділянки від 30.07.2012 року позивачем та його представником надано не було. Окрім того , позивачем в ході розгляду справи в суді в порушення вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України взагалі не зазначено та не доведено в чому полягає порушення його прав та яким чином відповідачі порушили його права . Таким чином, аналіз змісту вищезазначених норм права та встановлених судом фактів свідчить про те , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Outcome: dismissed