Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

19.06.2018\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 27.03.2004 року; визнати дійсною угоду щодо купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,16 га, розташованих за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області, укладену 27.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 31.08.2016 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 31.08.2016 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрито спадкову справу за №42/2016. Донька спадкодавця - [PERSON] від спадщини відмовилася. Спадщину після смерті чоловіка прийняла та частково оформила позивач, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №261. Ще за життя в 2005 році чоловік позивача [PERSON] придбав у [PERSON] будинок, що розташований за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області, в якому з січня 2005 року фактично проживає позивач та по день смерті проживав [PERSON] При підготовці документів, необхідних для оформлення спадкових прав на будинок та земельну ділянку позивач виявила, що право власності на даний будинок за життя чоловіком зареєстровано не було. Даний факт позивач повязує з тим, що померлим [PERSON] не було надано всіх необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, так як останній прийнявши спадщину після своєї померлої матері [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Чоловік позивача в свою чергу виконав усі умови угоди, виплатив відповідачу всю обумовлену вартість житлового будинку, разом з позивачем проживав у даному будинку, виконував поточний ремонт, сплачував комунальні платежі, доглядав за земельною ділянкою, на якій розташований будинок та утримував її в гарному стані. Право власності на спірний будинок не оформив не зі своєї вини. Розписку посвідчену в сільській раді знайти не вдалося. Як зазначає позивач, даний будинок значиться за [PERSON], яка померла 27.03.2004 року та належав їй на підставі договору купівлі-продажу. А земельна ділянка була приватизована [PERSON] 09.06.1998 року. Спадщину після її смерті фактично прийняв, оскільки вступив в управління майном, тобто продав належний його матері будинок, але не оформив в передбаченому законом порядку, син [PERSON], який помер 11.10.2008 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв та частково оформив його син [PERSON] відповідач у справі. Після неодноразових звернень позивача до [PERSON] щодо сприяння з оформлення права власності на спірний будинок та через відсутність можливості знайти спільну мову з відповідачем позивач 17.12.2017 року звернулася із заявою до Валківського ВП ГУ НП в Харківській області, під час розгляду якої було встановлені викладені вище обставини. Посилаючись на п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, ЗУ №475/97-ВР від 17.07.1997 року, ст.ст.9,55,124 Конституції України, ст.ст.16,626,655,1218,1220,1225,1261,1268 ЦК України, позивач просить задовольнити позов, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 06.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку учасники справи не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник позивача в судовому засідання підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. При цьому повністю усвідомлює, що його батько [PERSON] у 2005 році продав будинок, що розташований по вул. Ставковій,12 в с. Високопілля [PERSON] На даний будинок не претендує, оформлювати право власності на нього в порядку спадкування наміру не має. Представник третьої особи Валківської державної нотаріальної контори Харківської області завідувач [PERSON] просила проводити розгляд справи за її відсутності в зв'язку з виробничою необхідністю. При цьому вказала, що не заперечує проти розгляду в судовому порядку вказаної цивільної справи, не має заперечень щодо складу суду та позитивного вирішення питання в судовому порядку в разі подання необхідних доказів. Представник третьої особи Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області сільський голова [PERSON] просила проводити розгляд справи за відсутності представника сільради. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, заяв про відкладення розгляду справи не направили. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження, що відповідає положенням ч.3 ст.200 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1978 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 12, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області. На даний час згідно Технічного паспорту (Інвентаризаційна справа №292), виданого КП «Валківським БТІ» 11.01.2018 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області, значиться [PERSON]. Крім того, згідно фотокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-06-00-080380, виданого на підставі рішення виконкому Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області № 78 від 20.08.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 213, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,49 га, з яких 0,16 га передано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області. Згідно довідки Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області №279 від 29.03.2018 року [PERSON] проживала та була зареєстрована одна в [INFO] (Маяковського) по день смерті 27.03.2004 року. Із довідки Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області №280 від 29.03.2018 року [PERSON] (син померлої [PERSON]) дійсно проживав та був зареєстрований в [INFO] Харківської ласті по вул. Космічній, 9, по день смерті 11.10.2008 року. Разом з ним були зареєстровані: [PERSON], [INFO] дружина; [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - онуки. З інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 1213/02.14 від 25.08.2018 року слідує, що відомості про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 27.03.2004 року [PERSON] відсутні. Щодо майна померлого 11.10.2008 року [PERSON] в нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 51/2009 рік. Підставою відкриття спадкової справи була заява дружини спадкодавця [PERSON] та доньки спадкодавця [PERSON] про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON]. Будь-які інші заяви станом на 25.08.2018 року до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вбачається з даних паспорту громадянина України серії ММ №758455, виданого на імя [PERSON], остання перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.01.1987 року по день смерті. Чоловік позивача [PERSON] помер 31.08.2016 року, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 560314, виданого 01.09.2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 109. Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 28.03.2017 року за реєстровим № 261 спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Згідно довідки Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області №354 від 24.04.2018 року позивач [PERSON] фактично проживає за адресою: вул. Ставкова (Маяковського), 12, в с. Високопілля Валківського району Харківської області. \~ \~ \~ \~ Відповідно до акту голови Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] та депутата сільської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою: [INFO] з січня 2005 року по даний час. Викладені позивачем обставини щодо придбання померлим житлового будинку та земельної ділянки підтверджуються висновком, затвердженим т.в.о. начальника Валківського ВП ГУ НП в Харківській області від 21.12.2017 року. При цьому поліцейським встановлено, що [PERSON] на будинок не претендує, привласнювати його наміру не має. Підтверджує та визнає той факт, що його батько продав даний будинок [PERSON] та [PERSON] Зазначені обставини підтвердив [PERSON] в заяві, поданій на імя начальника Валківського ВП ГУ НП в Харківській області. В судовому засіданні представник позивача вказала, що згідно пояснень [PERSON]А - голови Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області в 2005 році вона займала посаду секретаря сільської ради та завіряла підпис в розписці, яку давав [PERSON] [PERSON] після передачі коштів за продаж будинку своєї матері [PERSON], яка на той час померла, тобто [PERSON] за грошові кошти продав будинок своєї матері [PERSON], про що було написано розписку, яка завірена в книзі реєстрації нотаріальних дій Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області за №10 від 27.01.2005 року. Крім того, [PERSON] підтвердила, що [PERSON] до смерті в 2016 році проживав у придбаному будинку разом із [PERSON] - позивачем у справі. В книзі реєстрації нотаріальних дій Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області за №10 від 27.01.2005 року значиться підпис [PERSON] Із наданих позивачем квитанцій слідує, що на протязі всього часу проживання з 2005 року нею сплачуються комунальні послуги на утримання житлового будинку та земельний податок. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. П.11 ч.1 ст.346 ЦК України передбачено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно роз'яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна у відповідності до ст.657 ЦК України укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, у відповідності до ст.ст.1268,1276 ЦК України померлий [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою. Доказів про його відмову від прийняття спадщини не надано. Отже, він набув права власності на житловий будинок і земельну ділянку, але не встиг їх оформити в передбаченому законом порядку, хоча розпорядився спадковим майном на свій розсуд. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, суд приходить до висновку про дійсність угоди купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: вул. Ставкова, 12, с. Високопілля Валківського району Харківської області, укладена 27.01.2005 року між померлими [PERSON] та [PERSON], яка у відповідності до вимог ст.657 ЦК України завірена в книзі реєстрації нотаріальних дій Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області. Враховуючи, що незаконність набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка [PERSON], так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial