Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

17 березня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за навчання, яким просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за навчання у сумі 140 709,71 грн. та 2110,65 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 09.09.2015 року між позивачем та відповідачем у справі- [PERSON] було укладено Договір №2831 про підготовку фахівця за спеціальністю «Лікарська справа». У зв`язку з тим, шо в порушення вимог договору № 2831 від 09.09.2015 р. не було здійснено оплати в повному обсязі, утворилася заборгованість у сумі 5476 дол. США (140 709,71 грн.) за період 2016-2017 навчальний рік. Невиконання умов договору порушує права позивача, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду клопотання, у якому просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Крім того, відповідач неодноразово повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 09.09.2015 року між позивачем та відповідачем у справі- [PERSON] було укладено Договір №2831 про підготовку фахівця за спеціальністю «Лікарська справа». Згідно наказу № 469-с ХНМУ від 25.09.2012, [PERSON] було зараховано на 1 курс факультету з підготовки іноземних студентів Харківського національного медичного університету з 12.09.2012. Згідно п. 2.2.1. Договору відповідач взяв на себе зобов`язання вчасно вносити оплату за навчання. Згідно п. 4.1. договору «розмір оплати за весь строк навчання становить еквівалент 21 580 (двадцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят ) доларів США». Відповідно до п. 4.2. «платежі за цим договором можуть здійснюватися як у валюті, так і в гривні, перерахуванням на рахунок університету через установи банку в установленому законом порядку, можлива оплата шляхом надання чеку. Платежі в гривні здійснюються згідно з курсом валют Національного банку України станом на день оплати». Згідно з 4.4 «термін внесення оплати за навчання встановлюється до 20 вересня того навчального року, на момент оплати якого студент навчаєтся». У зв`язку з тим, шо в порушення вимог договору № 2831 від 09.09.2015 р. не було здійснено оплати в повному обсязі, утворилася заборгованість у сумі 5476 дол. США за період 2016-2017 навчальний рік. Відповідно до розрахунку вартості заборгованості сума за період 01.09.2014-21.12.2016 складає 5476 доларів США, що еквівалентна за даними Національного банку України станом на 14.08.2017 140 709,71 грн. Згідно з наказом ХНМУ № 757-с від 21.12.2016 відповідача відраховано за несплату за навчання. 15.06.2017 ХНМУ було направлено відповідачеві було направлено лист-вимогу щодо плати заборгованості по навчанню у розмірі 5 476 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526). Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахування викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову Харківського національного медичного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 140 709 71 грн. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved