Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

18 грудня 2018 року [PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2016, 2017, 2018 роки у розмірі 9 258,11 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.11.1989 року під час виконання трудових обов'язків у Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» з ним стався нещасний випадок внаслідок якого він отримав травму-ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої треті правого стегна та лівої гомілки. 20.02.1990 року позивачу вперше і безстроково встановлено першу групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва, та встановлено 100% втрати професійної працездатності. 12.10.2005 року позивачу повторно підтверджено першу групу інвалідності та 100% втрати професійної працездатності, рекомендовано санаторно-курортне лікування з супроводжуючим, коляска кімнатна та прогул очна, протезно-ортопедичні вироби. Вказує, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячні страхові виплати, страхові виплати на побутове обслуговування, страхові виплати на придбання бензину, ремонт і технічне обслуговування автомобілю та страхові виплати на сторонній догляд. Зазначає, що 06.11.2008 року позивач, на підставі акту приймання-передачі, отримав від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області автомобіль моделі «Славута» ЗАЗ 110387-40, а також отримав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу [NUMBER]. Вказує, що протягом 2016-2018 років йому призначалась та виплачувалась сума на компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, однак суми виплати компенсації нараховані із порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» та є меншими за 22% прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць. З урахуванням виплачених відповідачем сум компенсації недоплачена сума компенсації становить: за перше півріччя 2016 року - 1319,36 грн.; друге півріччя 2016 року 1393,66 грн.; перше півріччя 2017 року - 1532,14 грн.; друге півріччя 2017 року - 1602,77 грн.; перше півріччя 2018 року - 1658,62 грн.; друге півріччя 2018 року - 1751,56 грн., що в загальному розмірі становить 9258,11 грн. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14 лютого 2019 року представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечуючи проти того, що позивачу дійсно був наданий автомобіль марки «Славута» ЗАЗ 110387-40 та останньому виплачуються грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, зазначив, що розмір та нарахування грошової компенсації здійснюється щороку після прийняття бюджету на поточний рік, враховуючи прожитковий мінімум на цей рік, якщо прожитковий мінімум змінюється протягом року то в розрахунку ці зміни враховуються. Вказав, що розрахунок грошової компенсації здійснюється відповідно до листа виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №26-11-5 від 01.02.2014 року. Зазначив, що протягом 2016-2018 років розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів був нарахований та виплачений позивачу в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав викладених у письмовому відзиві. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з довідкою від 20.02.1990 року серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом І групи безстроково, у зв'язку із трудовим каліцтвом.( а.с.12) Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області (далі- відповідач, Фонд), що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. На підставі Наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №551 від 04.11.2008 року [PERSON] безоплатно забезпечено автомобілем «Славута» ЗАЗ-110387-40. (а.с.15-18) Постановою Фонду від 10 лютого 2016 року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2016 року у сумі 122,96 грн.( одноразово).(а.с.19) Постановою Фонду від 04 серпня 2016 року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2016 року у сумі 123,68 грн.( одноразово). (а.с.19 зв.бік) Постановою Фонду від 14 лютого 2017 року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2017 року у сумі 142,50 грн.( одноразово).(а.с.20) Постановою Фонду від 17 серпня 2017 року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2017 року у сумі 142,49 грн.( одноразово).(а.с.20 зв.бік) Постановою Фонду від 22 лютого 2018 року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2018 року у сумі 153,74 грн.( одноразово).( а.с.21) Постановою Фонду від 12 вересня 2018року [PERSON] призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2018 року у сумі 156,28 грн.( одноразово). (а.с.21 зв.бік) 31 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілю за період з 01 січня 2016 року по 2018 рік, та сплатою недоплаченої компенсації. (а.с.22-23) Листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 15.11.2018 за №04.2-03/5786 [PERSON] відмовлено у здійсненні перерахунку та зазначено, що усі належні до виплати суми компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілю позивачу виплачені. (а.с. 26-27) Відповідно до пункту 5 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд соціального страхування України забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 228 від 14 лютого 2007 року «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» встановлено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць. Згідно п. 5 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 228 компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення. Отже, визначаючи розмір компенсації, відповідач повинен був виходити із вимог Постанови КМУ № 228 від 14 лютого 2007 року «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» та затвердженого нею Порядку у розмірі 22 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу на місяць. Логічний і лексично-синтаксичний аналіз наведеної правової норми дає підстави для однозначного висновку про те, що компенсація на одну особу має нараховуватися щомісячно у розмірі 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму. Нараховані за кожен місяць суми компенсації виплачуються непрацездатним особам двічі на рік. Іншого логічного тлумачення зазначена норма не допускає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016рік» визначено, що прожитковий мінімум за період з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року становить 1074,00 грн.; прожитковий мінімум за період з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року становить 1130,00 грн.; прожитковий мінімум за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016року становить 1274,00 грн. Так, за перше півріччя 2016 року відповідачем сплачено [PERSON] компенсації у розмірі 122,96 грн. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1319,36 грн., яка складається з: 1074,00 грн. х 4 місяці х22% = 945,12 грн.; 1130,00 грн. х 2 місяці х 22% = 497,2 грн. 945,12 грн. + 497,20грн.- 122,96 грн.(виплачена сума)= 1319,36 гривень. За друге півріччя 2016 року відповідачем сплачено [PERSON] компенсації 123,68 грн. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1393,66 грн., яка складається з: 1130,00 грн. х 5 місяців х 22% = 1243,00 грн.; 1247,00 грн. х 1 місяць х 22% = 274,34 грн. 1243,00 грн. + 274,34 грн. - 123,68 грн. (виплачена сума)= 1393,66 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2017рік» прожитковий мінімум за період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року становить 1247,00 грн.; прожитковий мінімум за період з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року становить 1312,00 грн. прожитковий мінімум за період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року становить 1373,00 грн. За перше півріччя 2017 року відповідачем сплачено [PERSON] компенсації 142,50 грн. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1532,14 грн., яка складається з: 1247,00 грн. х 4 місяці х 22% = 1097,36 грн.; 1312,00 грн. х 2 місяці х 22% = 577,28 грн. 1097,36 грн. + 577,28 грн. - 142,50грн.(виплачена сума)= 1532,14 гривень. За друге півріччя 2017 року відповідачем виплачено [PERSON] компенсації 142,49 грн. За друге півріччя 2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1602,77 грн., яка складається з: 1312,00 грн. х 5 місяців х 22% = 1443,20 грн.; 1373,00 грн. х 1 місяць х 22% = 302,06 грн. 1443,20 грн. + 302,06 грн. - 142,49 грн. (виплачена сума)= 1602,77 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018рік» прожитковий мінімум за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становить 1373,00 грн. прожитковий мінімум за період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року становить 1435,00 грн.; прожитковий мінімум за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року становить 1497,00 грн. За перше півріччя 2018 року відповідачем сплачено [PERSON] компенсації 153,74 грн. За перше півріччя 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1658,62, яка складається з: 1373,00 грн. х 6 місяців х 22% = 1812,36 грн.; 1812,36 грн. - 153,74 грн.(виплачена сума)= 1658,62 гривень. За друге півріччя 2018 року відповідачем сплачено [PERSON] компенсації 156,28 грн. За друге півріччя 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплатило [PERSON] суму в розмірі 1751,56 грн., яка складається з: 1435,00 грн. х 5 місяців х 22% = 1578,50 грн.; 1497,00 грн. х 1 місяць х 22% = 329,34 грн. 1578,50 грн. + 329,34 грн. - 156,28 грн.(виплачена сума)= 1751,56 гривень. Так судом встановлено, що обраховуючи розмір компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області порушило вимоги Порядку, у зв'язку із чим виплатило позивачу грошову компенсацію у неповному обсязі, наведений позивачем порядок розрахунку належних йому до виплати сум цілком узгоджується із приписами Порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів за 2016,2017,2018 роки у розмірі 9258,11 грн. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані з правничою допомогою у розмірі 2000,00 гривень. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved