Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

17.10.2019 року позивач звернувся з позовом в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка знаходиться під його садовим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.1996 року позивач придбав у власність садовий будинок [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,10 га з цільовим призначенням: для садівництва. Згідно договору купівлі-продажу позивач придбав у власність садовий будинок загальною площею 47,4 м.кв., діва цегляні сараї, глиняний сарай, вбиральню та огорожу, однак нотаріус не вказав в договорі купівлі-продажу перехід права власності і на земельну ділянку, яке залишилось за продавцеві [PERSON] , який помер. В зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без участі його та позивача, а позов задовольнити у повному обсязі. Болеславчицька сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, а позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Право власності позивача на садовий будинок [ADDRESS] підтверджено копією договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Первомайською держнотконторою Миколаївської області 25.09.1996 року, за реєстровим №3-238-1, а право власності на земельну ділянку під зазначеним садовим будиночком за [PERSON] підтверджено копією державного акту, виданого 11.11.1993 року. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України «у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення». Ст. 377 ЦК України визначено, що «до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв?язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved