Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

17.12.2019 року судом зареєстровано позов [PERSON] (т.1 а.с. 2-15), позовні вимоги були збільшені (т. 2 а.с. 35-37, 53-56). Позивач мотивувала позов тим, що в період з 2010 року по 2016 рік нею було здійснено будівництво житлового будинку з підвалом загальною площею 418,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] (новостворений житловий будинок). Вказане будівництво було розпочато за згодою власника вказаної земельної ділянки - рідного брата позивача - [PERSON] . 31.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] - 1/4 частку, [PERSON] - 3/4 частки житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 26.12.2016 року вказаний житловий будинок, загальною площею 78,4 кв.м., було знищено, про припинення права власності внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 33181922. 17.06.2016 року [PERSON] видала довіреність на ім`я [PERSON] на представництво інтересів [PERSON] при вирішенні будь-яких питань, пов`язаних з оформленням та отриманням документів на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вказане нерухоме майно на ім`я позивача. 08.12.2016 року виконкомом Вінницької міської ради прийнято рішення № 2917, яким затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , від 02.12.2016 року (житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м.), забудовником якого є [PERSON] та [PERSON] . 21.12.2016 року [PERSON] самостійно, в односторонньому порядку, без надання будь-якої письмової згоди зі сторони позивача, склала заяву про те, що у зв`язку із введенням будинку в експлуатацію, для реєстрації новоствореного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] погоджуються з належними їм частками у новоствореному житловому будинку у такому ж співвідношенні, що визначені договором дарування від 31.03.2016 року, а саме: [PERSON] - ј частка новоствореного будинку, [PERSON] - ѕ частки новоствореного будинку. На думку позивача, вказана заява є такою, що не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] участі у будівництві новоствореного житлового будинку не приймала, будь-яких коштів на будівництво не надавала. Будівництво проводилось виключно силами та за кошти позивача, яка є єдиним забудовником новоствореного житлового будинку. 21.12.2016 року державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. зареєстровано право спільної часткової власності на новостворений житловий будинок у співвідношенні часток: [PERSON] - ј частка, [PERSON] - ѕ частини будинку. 17.12.2018 року [PERSON] під час отримання витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась про наявність у [PERSON] права власності на ј частку новозбудованого позивачем будинку. Позивач вважає, що рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 прийняте з грубим порушенням законодавства, її право порушене та підлягає захисту. Рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917, яким затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , від 02.12.2016 року прийнято з порушенням Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових, багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, що затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради 02.04.2015 року № 687, який підлягав застосуванню на час прийняття новоствореного житлового будинку в експлуатацію. Позивач зауважує, що не складала, не посвідчувала, не погоджувала і не підписувала жодної заяви для складання акту комісії, в яких міститься згода на прийняття будівлі в експлуатацію та визначення часток у новоствореному житловому будинку. Заява [PERSON] , на підставі якої вона здійснила реєстрацію права власності на новостворений житловий будинок, складена та засвідчена нотаріусом 21.12.2016 року, майже через місяць після затвердження акту комісії. [PERSON] не надавалась письмова заява про відмову від ј частки у власності та згода на реєстрацію вказаної частки за [PERSON] , яка не є співвласником та забудовником новоствореного майна. Право власності [PERSON] на ј частку старого будинку, площею 78,4 кв.м., що був знищений, не є тотожним праву власності на ј частку новоствореного будинку, площа якого 418,1 кв.м. Оскільки новий будинок побудувала [PERSON] , саме вона є власником всього новоствореного будинку в силу ст.ст. 328, 331 ЦК України. [PERSON] участі в будівництві новоствореного майна не приймала та жодного разу не заперечувала, що новозбудований будинок побудований виключно силами та за кошти позивача. Таким чином, [PERSON] протиправно набула право власності на ј частку новоствореного будинку, незаконно використовуючи довіреність [PERSON] від 17.06.2016 року і діючи у власних інтересах. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року у справі № 757/59888/19-ц скасовано рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 року в частині державної реєстрації права власності за [PERSON] на ј частку новоствореного будинку [ADDRESS] . Тому право власності [PERSON] на ј частку спірного житлового будинку слід припинити відповідно до ст. 346 ЦК України. За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 09.08.2003 року; [PERSON] , [INFO] , з квітня 2019 року; [PERSON] , [INFO] , з [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з [INFO] . Проте, реєстрація вказаних осіб була здійснена в будинку площею 78,4 кв.м., який було знищено 26.12.2016 року, тому жодних прав на проживання та користування новоствореним будинком вказані особи з 26.12.2016 року не мають. Позивач вважає, у зв`язку зі знищенням будинку загальною площею 78,4 кв.м., відповідачі втратили право користування новоствореним позивачем будинком. Реєстрація відповідачів в будинку створює суттєві незручності в користуванні належною позивачу власністю та тягне додаткові витрати на утримання новоствореного житлового будинку. Внаслідок реєстрації у новоствореному житлі малолітньої дитини порушене право позивача вільно розпорядитись належним їй майном. Договір щодо користування новоствореним будинком між сторонами не укладався. Крім того, [PERSON] зі своєю сім`єю фактично проживає в новоствореному позивачем будинку без жодних прав, перешкоджає позивачу потрапити в належне їй нерухоме майно та користуватись ним, чинить їй перешкоди в користуванні власністю, в зв`язку з чим позивач зверталась до правоохоронних органів. Сім`я [PERSON] , маючи законне місце проживання, безпідставно зареєстрована у новоствореному позивачем будинку, чим створює перешкоди в користуванні та володінні майном. [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є і не були членами сім`ї позивача, тому прав на реєстрацію і проживання в новоствореному будинку не набули. З урахуванням заяв про уточнення і збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 35-37,а.с. 53-56) [PERSON] просила: - скасувати рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 в частині затвердження в акті комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , від 02.12.2016 року особи забудовника новоствореного житлового будинку - [PERSON] ; - припинити право власності [PERSON] на ј частку житлового будинку [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на ј частку житлового будинку з підвалом загальною площею 418,1 кв.м, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ; - усунути перешкоди в користуванні новоствореним будинком [PERSON] шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком загальною площею 418,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ; - усунути перешкоди в користуванні новоствореним житловим будинком шляхом виселення з будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 17.01.2020 року у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/4 частку новоствореного житлового будинку та скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою посвідчено заяву № 1157 від 21.12.2016 року відмовлено (т. 1 а.с. 97). Ухвалою суду від 17.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі №127/33861/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., Вінницької міської ради, Державного реєстратора КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради про часткове скасування рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917, визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з підвалом, усунення перешкод шляхом визнання такими, що втратили право на користування новоствореним житловим будинком (т. 1 а.с. 93). Ухвалою суду від 11.03.2020 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Вавшко В.С. про об`єднання в одне провадження справ № 127/33861/19 та № 757/59888/19 - відмовлено (т. 1 а.с. 148-149). 27.05.2020 року судом витребувані докази (т. 1 а.с. 209). Ухвалою суду від 12.06.2020 року провадження у справі № 127/33861/19 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 757/59888/19ц за позовом [PERSON] до Міністерства юстиції України, [PERSON] , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. про скасування рішення Міністерства юстиції України, скасування рішення державного реєстратора та нотаріальної дії (т. 1 а.с. 233-235). 12.11.2020 року поновлене провадження в цивільній справі № 127/33861/19 (т. 2 а.с. 2). Ухвалою суду від 14.12.2020 року прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , які також діють в інтересах неповнолітнього [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення. Витребувано доказ: висновок щодо доцільності (недоцільності) визнання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житлом та виселення з житлового будинку [ADDRESS] (т. 2 а.с. 42). Ухвалою суду від 09.02.2021 року виключено зі складу учасників справи № 127/33861/19 відповідачів: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., державного реєстратора КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в зв`язку з відсутністю позовних вимог до вказаних відповідачів. Закрито підготовче провадження у справі № 127/33861/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради, третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради про часткове скасування рішення Вінницької міської ради, припинення права власності, визнання права власності, усунення перешкод шляхом визнання такими, що втратили право на користування новоствореним житловим будинком, виселення (т. 2 а.с. 69-71). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Вавшко В.С. підтримав позовні вимоги відповідно до обставин, викладених в позовній заяві та в заявах про збільшення позовних вимог, просив позовні вимоги повністю задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в підготовчі засідання, в судові засідання жодного разу не з`явились, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Всі конверти повертались за закінченням терміну зберігання. Із заявами про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення засідання, до суду не звертались. Відзивів на позов, заперечень відповідачі не подавали. За таких обставин, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідачів. Відповідач [PERSON] 12.06.2020 року особисто ознайомилась з матеріалами даної справи та отримала копію позовної заяви з додатками (т. 1 а.с. 216-218). Приймала участь в підготовчому засіданні 12.06.2020 року, в подальшому в підготовчі і в судові засідання не з`являлась, причин неявок не повідомляла, відзиву на позов і заперечень також не подавала. В судовому засіданні представник відповідача - Вінницької міської ради - Сторчак Т.В. позов не визнала, надала письмові пояснення (а.с. 48 т.2). Рішенням виконкому Вінницької міської ради затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію будинку в цілому за [PERSON] та [PERSON] , без зазначення часток, тому скасувати рішення від 08.12.2016 року № 2917 в частині затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна відповідачем [PERSON] , неможливо. Вважає, що позивач неправильно обрала спосіб захисту. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Бойко М.П. підтримала в судовому засіданні висновок органу опіки і піклування про недоцільність визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування будинком (а.с. 59 т. 2). Повідомила, що обстеження житлових умов дитини комісія не проводила, батьки на засіданні комісії були відсутні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 07.01.2010 року [PERSON] , власник земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ) дав згоду на будівництво на вказаній земельній ділянці нового житлового будинку рідній сестрі - [PERSON] відповідно до вимог ст. ст. 78, 90 ЗК України, ст. 413 ЦК України безстроково та безоплатно (т. 2 а.с. 126). На підставі рішення Вінницької міської ради від 25.12.2015 року № 71 [ADDRESS] (т. 1 а.с. 46). Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 31.03.2016 року [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510100000:02:069:0229, розташовану за адресою: [ADDRESS] в наступних частках: [PERSON] - ј частка, [PERSON] - ѕ частки (т. 1 а.с. 19-20). Відповідно до договору дарування від 31.03.2016 року [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в наступних частках: [PERSON] - ј частка, [PERSON] - ѕ частки (т. 1 а.с. 21-22). Житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 78,4 кв.м, житловою - 49,1 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер 0510100000:02:069:0229 за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні також встановлено, що будинок, загальною площею 78,4 кв.м., був знищений, про що 26.12.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. внесено відповідний запис (рішення державного реєстратора № 33181922). Також в судовому засіданні на підставі наданих доказів було встановлено, що протягом 2010 - 2016 років [PERSON] здійснювалось будівництво нового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:02:069:0229. Так, 01.07.2010 року між [PERSON] (замовником) та бригадиром будівельної бригади [PERSON] (підрядником) був укладений договір підряду на будівництво двоповерхового будинку в м. Вінниці, зведення паркану, встановлення воріт, вивезення сміття, проведення комунікацій, обладнання відеоспостереження, проведення робіт по обладнанню та облаштуванню будинку, будівництво та обладнання оранжереї, інших робіт, які виникнуть в ході будівництва. Сторони домовились, що вартість по виконанню робіт визначаються згідно з приблизним кошторисом, що витрати підрядника відшкодовуються замовником готівкою. Підрядник зобов`язався постійно інформувати про перебіг виконання робіт, виконати всі вказівки замовника щодо виконання робіт тощо (т. 1 а.с. 188-191). На підтвердження здійснення витрат по здійсненню будівництва, придбання будівельних матеріалів, іншого обладнання, інструментів, речей, тощо, оплати за виконання робіт по будинку [ADDRESS] Подій), [PERSON] надані документи (договори підрядів, розписки про отримання оплати за виконані роботи, надані послуги, замовлення покупця, рахунки-фактури, накладні, квитанції про оплату, товарні чеки, квитанції, докази про придбання будівельних матеріалів тощо, оплати за виконані роботи за період 2013 - 2017 роки), що зібрані в чотири томи, описані та приєднані до матеріалів цивільної справи № 127/33861/19. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (т. 1 а.с. 192-194) сума доходу позивача (виплаченого) за період з 2000 року по 2018 рік складає: за 2000 рік - 10 451, 57 грн.; за 2001 рік - 9 105,63 грн.; за 2002 рік - 14 476,31 грн.; за 2003 рік - 26864,72 грн.; за 2004 рік - 25266,03 грн.; за 2005 рік - 52 764, 73 грн.; за 2006 рік - 91 868, 36 грн.; за 2007 рік - 108 540, 14 грн.; за 2008 рік - 138 546, 63 грн.; за 2009 рік - 118 648, 96 грн.; за 2010 рік - 134 896, 30 грн.; за 2011 рік - 408 180,11 грн.; за 2012 рік - 390 981,33 грн.; за 2013 рік - 391 436,31 грн.; за 2014 рік - 322 269,25 грн.; за 2015 рік - 294 352, 04 грн.; за 2016 рік - 359 245,39 грн.; за 2017 рік - 379 430,61 грн.; за 1-й квартал 2018 року - 57792 грн. З повідомлення Головного управління ДПС у Вінницькій області, зареєстрованого судом 15.06.2020 року (т. 1 а.с. 236-237) вбачається, що [PERSON] з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2018 року отримувала дохід: в 2010 році - 11 162, 69 грн. (зарплата); за 1, 2 квартал 2011 року - 5 573, 88 грн. (зарплата); в 2-му кварталі 2017 року - 557, 76 грн. (дохід у вигляді неустойки (штрафи, пеня); в 3-му кварталі 2018 року - 3 680, 03 грн. (зарплата). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] письмово підтвердили, що 31.03.2016 року [PERSON] подарував ѕ частину старого будинку [ADDRESS] та ѕ частки земельної ділянки за вказаною адресою своїй сестрі - [PERSON] . [PERSON] було подаровано по ј вказаних об`єктів. В 2010 році на вказаній земельній ділянці [PERSON] за згодою [PERSON] було розпочато будівництво нового будинку, загальна площа якого на цей час складає 418,1 кв.м., житлова - 84,7 кв.м. Підтвердили, що [PERSON] будувала будинок за свої кошти, [PERSON] ніякої участі в будівництві нового будинку не приймала, коштів для участі будівництві вона не мала, оскільки вона та її чоловік не працювали, і вони змушені були постійно надавати їм допомогу продуктами та грошима. Старий зруйнований будинок було знесено. На цей час їм стало відомо, що [PERSON] , скориставшись довіреністю, яку їй видала [PERSON] , нотаріально посвідчила заяву, в якій зазначила, що є забудовником новоствореного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і зареєструвала на себе ј частку будинку, на яку ніяких прав не має. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.06.2010 року сім`ї [PERSON] , в тому числі [PERSON] була надана квартира і на цей час рішення знаходиться на виконанні в Центральному відділі ДВС м. Вінниці (т. 2 а.с. 126). Згідно протоколу опитування адвокатом Патрик Г.Г. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1395, видане на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 9 від 18.11.1999 року, яка діє за договором про надання правничої допомоги № 177 від 07.04.2020 року в інтересах [PERSON] (а.с. 31-33 т. 2), яка опитала як свідка, за його згодою, [PERSON] (т. 2 а.с. 25-30), який пояснив, що в 2010 році ним, як бригадиром будівельної бригади, був укладений договір підряду з [PERSON] на будівництво двоповерхового будинку, оранжереї, паркану, проведення комунікацій, обладнання будинку, балконів, встановлення воріт, ванни, душу, придбання та встановлення меблів, кондиціонерів, кухонного, ванного, оранжерейного обладнання, укладання дворової плитки, насадження дерев та кущів та інших робіт за адресою: [ADDRESS] . Основні роботи були закінчені у 2016 році. У 2017 році придбавались меблі, обладнання, провадились роботи по оздобленню, прибиранню будинку, оранжереї та двору. Оплату за договором підряду, за будівельні матеріали, обладнання, сантехніку, кондиціонери, телевізори, меблі, сантехніку, кухонні та інші меблі, відеоспостереження, люстри, штори, прибирання та інше здійснювала [PERSON] , також вона передавала гроші для оплати робіт працівників, про що писались розписки, надавались квитанції, накладні. Із [PERSON] та її чоловіком свідок знайомий, вони приходили на будівництво, однак, ніякої участі в будівництві, проведенні оплати за будь-які роботи не приймали, всі витрати несла [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] довела належними і допустимими доказами те, що будівництво нового будинку здійснювалось виключно за її замовленням і за її рахунок. Відповідач [PERSON] участі у будівництві не брала і належних доказів на спростування цих обставин не надала. Згідно технічного паспорту, виготовленого 14.09.2016 року КП «ВМБТІ», новостворений житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 418,1 кв.м., житлову площу 84,7 кв.м. (а.с. 47-53 т.1). 17.06.2016 року [PERSON] нотаріально посвідчила довіреність, якою уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх компетентних органах та організаціях, органах місцевого самоврядування, державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях тощо з будь-яких питань, пов`язаних з оформленням та отриманням будь-яких документів на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] , а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вказане нерухоме майно на її ім`я (т. 1 а.с. 28). Довіреність видано на один рік, дійсна до 17.06.2017 року, без права передоручення. На замовлення [PERSON] , [PERSON] 25.10.2016 року ПП «Інвест-Сервіс» надало технічний звіт 156/00-16-ОБК обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м. Вінницьке міське управління ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області надало висновок від 11.11.2016 року, згідно з яким вважає можливим використання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за призначенням. 02.12.2016 року на підставі заяви [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та від імені [PERSON] , а також поданих документів щодо прийняття в експлуатацію збудованих будівель та споруд: житловий будинок «К» з підвалом «п/К» загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м., було складено акт комісії по прийняттю в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 17-18). 05.12.2016 року [PERSON] звернулась до КП «ВМБТІ» із заявою про винесення на розгляд комісії по прийняттю в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, питання про прийняття в експлуатацію об`єкту нерухомого майна за вказаною адресою, зафіксованого в технічному паспорті від 14.09.2016 року, виготовленого КП «ВМБТІ» (т. 2 а.с. 124). Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, забудовниками яких є громадяни: 1.2. [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Акт прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна від 02.12.2016 року (житловий будинок з підвалом загальною площею 418, 1 кв.м.) (т. 1 а.с. 45). 21 грудня 2016 року [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву про те, що вона та [PERSON] , від імені якої вона діє згідно довіреності від 17.06.2016 року, як співвласники житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року, заявила, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного ними нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, [PERSON] та [PERSON] погоджуються з належними їм частками в такому ж співвідношенні: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] (т. 1 а.с. 118). 26.12.2016 року, державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про знищення житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м. (рішення реєстратора 33181922) і до реєстру внесено запис про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] - ј частка та за [PERSON] - ѕ частки (рішення реєстратора від 21.12.2016 року № 33182328) (т. 1 а.с. 30-34). 04.04.2019 року [PERSON] звернулась до Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області із заявою про те, що [PERSON] , використовуючи довіреність, підробила документи про право власності на частку будинку, власником якої є [PERSON] (а.с. 27 т. 1). Не погоджуючись із діями [PERSON] , як представника за довіреністю, [PERSON] звернулась за захистом своїх прав до суду. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року № 757/59888/19-ц, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 року № 33182328 в частині державної реєстрації права власності за [PERSON] на ј частку новоствореного будинку за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні позовної вимоги про скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою посвідчено заяву № 1157 від 21.12.2016 року - відмовлено. При розгляді справи № 757/59888/19-ц судом було встановлено, що в зв`язку зі знищенням житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., по [ADDRESS] , право спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] на будинок було припинене. Разом з тим, при реєстрації права власності за [PERSON] на ѕ частки і за [PERSON] на ј частку в новоствореному будинку, площею 418,1 кв.м., по [ADDRESS] , державний реєстратор не перевірила повноважень [PERSON] на представництво інтересів [PERSON] при реєстрації лише частки в новоствореному об`єкті нерухомого майна і на складання заяви № 1157 від 21.12.2016 року від свого імені і від імені [PERSON] на розподіл часток в цьому будинку. Суд дійшов висновку, що довіритель [PERSON] надала [PERSON] повноваження на оформлення будинку в цілому, а не частку в будинку, а також повноваження на реєстрацію права власності на будинок в цілому лише на ім`я [PERSON] , а не на розподіл часток в будинку. Заява від 21.12.2016 року № 1157 про розподіл часток за своєю суттю не є договором співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна. [PERSON] фактично визначила і розподілила частки у праві власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна не маючи на це відповідних повноважень. В силу ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині скасування рішення від 08.12.2016 року № 2917 відносно [PERSON] позивач [PERSON] посилалась на вищенаведені обставини і зазначала, що [PERSON] не вкладала кошти в новостворене майно, не приймала участі у будівництві будинку, а діяла по довіреності від її імені з перевищенням повноважень та визначала частки у новозбудованому будинку на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Крім того, правові акти органу місцевого самоврядування можуть бути визнані незаконними та скасовані відповідно до ст.ст. 21, 393 ЦК України, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси. Позивач не надала належних і допустимих доказів того, що рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію новоствореного об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не відповідає Конституції України або законам України і порушує права [PERSON] . Суд приймає до уваги, що внаслідок рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.12.2016 року про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію будинок втратив статус самочинно збудованого. Також суд враховує, що позивач пред`явила вимоги про скасування рішення Вінницької міської ради, а не її виконавчого органу, і відповідачем визначила саме Вінницьку міську раду. Клопотань про уточнення позовних вимог, про заміну відповідача або залучення співвідповідача не надходило. Вінницька міська рада не приймала рішення 08.12.2016 року № 2917 про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна і не порушувала прав [PERSON] . Враховуючи предмет позовних вимог і те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача - Вінницької міської ради, яка не повинна відповідати за позовом, дані обставини є підставою для відмови в задоволенні позову. Позовні вимоги [PERSON] в частині припинення права власності [PERSON] на ј частку новоствореного житлового будинку, визнання за [PERSON] права власності на ј частку будинку і усунення перешкод в користуванні будинком підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин 1, 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Спосіб захисту, обраний позивачем, має бути ефективним та забезпечити захист майнового права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частинами 1-3 статті 331 ЦК України визначено: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні беззаперечними доказами було встановлено, що будівництво нового будинку «К» з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 418,1 кв.м., було здійснене [PERSON] власними силами і за власні кошти. [PERSON] не надала доказів участі у будівництві і не набула права власності на новостворене майно. Рішення державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності на ј частку новоствореного будинку скасоване рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року. Право власності припиняється у випадках, визначених статтею 346 ЦК України. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 346 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що право власності [PERSON] на ј частку будинку, площею 78,4 кв.м., було припинене 26.12.2016 року, на новостворений будинок [PERSON] не набула права власності, підстав для визначення частки [PERSON] у новоствореному майні за заявою від 21.12.2016 року № 1157 не було, що також встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року. Тому, враховуючи положення ст. ст. 328, 346 ЦК України, а також вимоги ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд дійшов висновку, що позовні вимоги про припинення права власності [PERSON] на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 328, 331 ЦК України за [PERSON] слід визнати право власності на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як особою, яка здійснила будівництво. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні будинком, [PERSON] зазначила, що [PERSON] разом з сім`єю безпідставно проживає в новоствореному будинку, без жодних прав обмежує доступ позивача до приміщень, чим чинить перешкоди в користуванні майном, а [PERSON] , [PERSON] мають інше постійне місце проживання, тому відповідно до ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , з 14.04.1993 року зареєстрована [PERSON] , (т. 1 а.с. 39); з 09.08.2003 року - [PERSON] (а.с. 40-41 т. 1), з 28.04.1997 року - [PERSON] (т. 1 а.с. 43-44), [PERSON] , [INFO] . Фактично в новоствореному будинку проживає [PERSON] , її син - [PERSON] , [INFO] та чоловік - [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним в будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки відповідачі були зареєстровані в будинку, що був знищений, право власності [PERSON] на будинок було припинене 26.12.2016 року, витрат по утриманню житла вони не несуть, відповідачі не є членами сім`ї [PERSON] - власника новоствореного будинку, договір щодо права користування житлом між власником та відповідачами не укладався, суд вважає необхідним усунути перешкоди [PERSON] в користуванні новоствореним житловим будинком шляхом визнання відповідачів [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , 2019 р.н., [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком [ADDRESS] . Висновок органу опіки і піклування від 13.01.2021 року № 01-00-011-1458 про недоцільність визнання дитини - [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 59), суд вважає не достатньо обґрунтованим, оскільки він прийнятий без урахування усіх обставин даної справи та перевірки умов проживання дитини, наявність або відсутність у її батьків іншого житла, без врахування пояснень батьків дитини, без з`ясування підстав правомірності реєстрації дитини у новоствореному майні. Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Позов про виселення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з будинку [ADDRESS] задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не мотивований і не доведений в судовому засіданні. За клопотанням представника позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем [PERSON] судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 5 317,01 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ; сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру (про усунення перешкод в користуванні житлом) слід стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 256,13 грн. з кожної на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved