Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

17\~грудня 2019\~року [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулись\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про визнання\~договору купівлі-продажу\~дійсним. Ухвалою від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24 грудня 2019 року до суду надійшла виправлена позовна заява в якій позивачі просять поновити строк звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна\~дійсним та визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири. Мотивують вимоги тим, що 11 липня 1994 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] діючою в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] з іншого боку на Одеській універсальній товарній біржі GIP, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 94/0020. Згідно з даною угодою Відповідач «продав», а Позивачі «купили» квартиру розташовану за адресом [ADDRESS] , загальною площею 55,2 кв.м. На момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, що вказано в самому договорі. Зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі- продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі. Сторони, відповідно до ст. 224 ЦК України (1963 р.), умови договору виконали своєчасно і належним чином, оскільки продавець передав вищезгадане майно у власність покупця, а покупець сплатив продавцю вказану в договорі грошову суму, вселилась в куплену квартиру і до теперішнього часу проживає в ній, оплачуючи всі платежі за комунальні послуги, також Позивач оформила реєстрацію на квартиру в КП «ОМБТІ та РОН» про що свідчить реєстраційне посвідчення від 14 липня 1994 року за №14376 відповідно до якої виконано запис у книзі реєстрації нерухомого майна від 15 липня 1994 року за № 64пр під реєстром 50 стор. 11. Відповідно до п. 11 зазначеного Договору: цей договір у відповідності з вимогами, встановленими ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод нерухомістю, реєстраційний номер 94/0020 від 11 липня 1994 року. Зазначають, що на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР. На даний час позивачі мають намір реалізувати своє право власників на належне їм майно, однак звернувшись нотаріальної контори отримала відмову проводити будь-які угоди. Нотаріус посилався на те, що договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири не був оформлений нотаріально та при укладанні Угоди одними з сторін були малолітні діти, що потребує його визнання у суді - дійсним, та усно порекомендував звернутись до Приморського районного суду м. Одеси. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 20 жовтня 2020 року до суду надійшла заява позивачів про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують. 21 липня 2020 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 11 липня 1994 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Покупці) та [PERSON] (Продавці), укладено договір купівлі-продажу за № 94/0020 від 11 липня 1994 року квартири [ADDRESS] , загальною площею 55.2 кв.м, жилою площею 36.1 кв.м, яка складається із трьох кімнат. Відповідно п.\~3\~Договору квартира належала Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Органом приватизації державного житлового фонду Приморського району. Покупці в установленому законом порядку зареєстрували право власності на нерухоме майно в КП «ОМБТІ та РОН» 15 липня 1994 року за № 64 пр під реєстровим номером 50 стор. 11. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупці і продавець повністю виконали умови договору купівлі продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу\~нерухомого майна № 94/0020 від 11 липня 1994 року, який був укладений на Одеській універсальній товарній біржі GIP. \~ \~ \~ \~Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. Суд вважає за можливе поновити строк позовної давності, оскільки позивачам не було відомо про те, що договір згодом необхідно буде визнати дійсним і про порушене право вони дізнались при звернені до нотаріуса.

Outcome: approved