Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

18 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за отриманні послуги з водопостачання в сумі 2293,07 гривень, судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між сторонами укладено договір про надання послуг по водопостачанню, згідно якого, відповідач [PERSON] є споживачем питної води, яка постачається позивачем. 23 квітня 2012 року представником позивача під час зняття показань з приладів обліку водопостачання була виявлена різниця в показаннях лічильника на підсобному господарстві відповідача, яка склала 403 кубічних метрів, вартість яких відповідач, станом на день звернення до суду, не відшкодувала. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав про те, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 червня 2008 року між сторонами укладено договір про надання послуг з водопостачання (далі - Договір), предметом якого є послуги з водопостачання з початковими показаннями лічильника - 00000 (а.с.11). Згідно пунктів 3.1 та 3.2 Договору виконавець (позивач - Лучівське житлово-комунальне підприємство Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області) зобов'язаний вчасно і якісно надавати послуги по забезпеченню споживача водою, а споживач (відповідач - [PERSON]) зобов'язана до 20 числа наступного за звітним місяцем робити розрахунок з виконавцем за отримані послуги. 23 квітня 2012 року представником позивача складено акт реєстрації порушень, згідно якого у відповідача виявлено різницю в показаннях лічильника в розмірі 403 кубічних метрів на суму 2293,07 грн. (а.с.9). Пояснення щодо наявності виявленого порушення 23 квітня 2012 року відповідач не надала. 12 червня 2012 року представником позивача зафіксовано самовільне втручання відповідачем в мережу водопостачання (зрив пломби лічильника) через що, відповідача відключено від подачі води і ввід опломбовано (а.с.10). Відповідач [PERSON] в своїх поясненнях до акту реєстрації порушень від 12 червня 2012 року зазначила, що зрив пломби відбувся в зв'язку з морозами. Пояснення, надані відповідачем в акті реєстрації порушень від 12 червня 2012 року, на думку суду, не узгоджуються зі змістом акту реєстрації порушень від 23 квітня 2012 року, згідно якого під час огляду лічильника водопостачання порушень цілісності пломби не встановлено. Згідно розрахунку заборгованості за спожите водопостачання сума боргу становить 2293,07 грн. (а.с.45). У відповідності до приписів пунктів 3, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (частина 3 статті 62 ЖК України). Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з водопостачання. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати суд зазначає наступне. У відповідності до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно договору про надання юридичних послуг від 27 вересня 2013 року, укладеного позивачем і адвокатом [PERSON] за надання послуг з підготовки заяв про видачу судового наказу, позовів та представлення інтересів в судах загальної юрисдикції замовником сплачується фіксована сума в розмірі 70,00 грн. за кожну заяву чи позов поданий до судів загальної юрисдикції, а також 150,00 грн. за участь у кожному судовому засіданні в інтересах замовника (а.с.18-20). Позивачем суду надано фотокопію платіжного доручення від 18 жовтня 2013 року про оплату правової допомоги за позовом позивача до [PERSON] в розмірі 220,00 грн. (а.с.2). Зазначена фотокопія платіжного доручення належним чином не завірена, що унеможливлює визначення справжності її походження. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн., що є документально підтвердженим.

Outcome: approved