Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

18.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить суд застосувати до [PERSON] правові наслідки за ухилення від сплати на протязі квітня 2006 - липня 2017 років аліментів на утримання доньки [PERSON] та стягнути на користь позивача неустойку (пеню) за ухилення від сплати аліментів, у розмірі 2 697 904, 92 грн.; застосувати до [PERSON] правові наслідки за ухилення від сплати на протязі липня 2017 року - по листопад 2017 року аліментів на утримання доньки [PERSON] та стягнути на користь позивача неустойку (пеню) за ухилення від сплати аліментів у розмірі 96 555, 22 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Через постійні сварки та різні погляди на життя, 18.05.2004 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . 07.03.2003 року рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. З квітня 2006 року відповідач не сплачує аліменти, та станом на 09.12.2017 року (час досягнення повноліття дитини) у [PERSON] утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 96 555,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 25.06.2021 року, зробленим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) Гордійчук В.С. за виконавчим листом № 2-1047/03. У свою чергу позивач вказує, що батько [PERSON] - [PERSON] , в 2000 році був приватним підприємцем, потім до 2006 року працював на Харківському підшипниковому заводі та платив деякий час аліменти, але потім, щоб не платити аліменти, звільнився та працює без офіційного оформлення. Відповідач є фізично здоровою людиною, в 2021 році за даними державного виконавця, начебто, працював в ТОВ Гідросервіс, у власності має квартиру, що у свою чергу підтверджує фізичну спроможність останнього сплачувати аліменти, погашати заборгованість за аліментами та умисне ухилення останнього від виховання своєї доньки [PERSON] . При цьому позивач посилається на положення статті 58 Конституції України в частині зворотної дії в часі редакції частини 1 статті 196 СК України, яка набрала чинності з 08.07.2017, і вважає, що остання не може розповсюджуватися на правовідносини щодо правових наслідків для відповідача за ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема від сплати аліментів протягом квітня 2006 - липня 2017 років, у зв`язку з чим, за несплату [PERSON] протягом квітня 2006 - липня 2017 років аліментів на утримання своєї доньки [PERSON] , до останнього повинні бути застосовані правові наслідки у вигляді неустойки (пені) на загальну суму 2 697 904, 92 грн., а за період з липня 2017 року - по листопад 2017 року, в межах 100 відсотків заборгованості - 96 555,22 грн., що підтверджується розрахунком, зробленим у відповідності до положень статті 196 СК України та Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року (Справа № 333/6020/16-ц). У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Призначено підготовче засідання. Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.11.2021 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 07.12.2021 року учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій визнав частково позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості по аліментам у розмірі 96 555, 22 грн., тобто в розмірі заборгованості, та просив розглянути справу в його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено актовий запис №120 від 03.03.2000 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Отже дитина досягла повноліття [INFO] . Як вбачається з копії постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2003 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , 1999 року народження, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.02.2003 року і до повноліття дитини (а.с.15). На підставі вказаної вище постанови від 07.03.2003 року, Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист (а.с.18). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.05.2004 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.05.2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис №153 (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.07.2007 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 10.07.2007 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №289. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.17). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, який виконано державним виконавцем, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 20.01.2014 року складала 47 509,69 грн. (а.с.19-20). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який виконано старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Зозуля О., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.11.2015 року складала 66 114,69 грн. (а.с.21). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який виконано державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Іваницькою Д.В., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 22.02.2016 року складала 69 550,06 грн. (а.с.22). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, який виконано державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Іваницькою Д.В., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.07.2016 року складала 73 664,34 грн. (а.с.23). Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який виконано державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Фроловим А.О., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 21.04.2017 року складала 84 771,47 грн. (а.с.24). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, який виконано державним виконавцем Індустріального ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) Гордійчук В.С., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 25.06.2021 року складає 96 555,22 грн. (а.с.25). Позивачем [PERSON] до позовної заяви у зв`язку з ухиленням відповідача [PERSON] від сплати аліментів протягом квітня 2006 - липня 2017 років наведено розрахунок неустойки (пені) на загальну суму2 697 904, 92 грн., а за період з липня 2017 року по листопад 2017 року - на суму 113887, 65 грн. (а.с.6-10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому ч.ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1 ст.196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд врахував при встановленні доведеності вини відповідача. Згідно наведеного позивачем розрахунку, остання розраховує заборгованість за період з квітня 2006 року по липень 2017 року на суму 2 697 904, 92 грн. і з липня 2017 року по листопад 2017 року - на суму 113887, 65 грн. Разом з тим суд, виходить з того, що згідно наданого державним виконавцем розрахунку, загальна сума заборгованості по аліментам складає на час досягнення дитиною повноліття 96 555,22 грн. Тому, враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України про те, що пеня не може бути більшою від 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 96 555,22 грн., що дорівнює 100% заборгованості по аліментах, визнано відповідачем у відповідній письмовій заяві, і не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В іншій частині позов задоволенню не підлягає через неправильне посилання позивача на дію закону у часі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена на підставі закону, у розмірі 965,55 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial