Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

17 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого мають дитину доньку [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач та його представник заперечили факт ухилення від утримання дитини. Відповідач частково визнав позов на суму 2000 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого у них є донька [PERSON] [INFO] . Дитина зареєстрована в одній квартирі разом з матір`ю та батьком. За твердженням представника позивача дитина проживає в одній квартирі разом з матір`ю та батьком за адресою [ADDRESS] , проте дівчинка живе в окремій кімнаті з позивачем, яка самостійно несе витрати по утриманню дитини. Відповідач не надає постійної та систематичної допомоги на утримання дитини. Відповідач погодився здійснювати сплату аліментів у розмірі 2000 грн. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить статті 206 цього Кодексу.(ч.6ст.263 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд.(ч.4 ст.206 ЦПК). Зважаючи на викладене, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, встановлений прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги частково та присудити до стягнення аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved