Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] (далі по тексту\~позивач) звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту\~відповідач) про розірвання шлюбу (а.с.2). Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Від шлюбу мають одного сина: [PERSON], [INFO]. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно якою з позовом [PERSON] згодна та претензій не має, розгляд справи просить провести без її участі (а.с.14). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15.08.1998 року між\~позивачем [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON] (дівоче прізвище Голубченко) [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб Марїнським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що 15.08.1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 39, що підтверджується виданим 15.08.1998 року свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 013057 (а.с.7). Від сумісного шлюбу у сторін 18.11.1999 року народився син [PERSON], про що 02.12.1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 64, що підтверджується виданим 02.12.1999 року Марїнським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області свідоцтвом про народження серії І-НО № 137788 (а.с.8). Відповідно до статей\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За твердженням позивача, спільне життя у сторін не склалося. Після народження сина, у них стали зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Сторони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах і в інтересах їх дитини вирішили розірвати шлюб. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу\~(ч.3\~ст. 105 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною 2\~статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11\~(із змінами та доповненнями), проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їх дитини, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе\~ розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved