Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

19.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.07.2007 р. між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №001-15080-050707, згідно з яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26258900867032 в національній валюті України гривні та надав держателю платіжну картку. Банк надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відповідно до п.1.3 Договору банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією. Відповідач станом на 14.07.2015 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 24780,42 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача у судове засідання не заявився, у своїй позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність і ухвалити заочне рішення по справі (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштове повідомлення наявне в матеріалах справи (а.с.19). В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Враховуючи думку представника позивача, викладену в позовній заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №001-15080-050707 від 05.07.2007 року позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26258900867032 в національній валюті України гривні та надав держателю платіжну картку. Банк надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відповідно до п.1.3 Договору банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 14.07.2015 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 24780,42 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 10390,22 грн; прострочене тіло кредиту 1573,04 грн; заборгованість за відсотками 12817,16 грн (а.с.3). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню заборгованість на суму 24780,42 грн. в межах заявлених позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь державного бюджету має бути стягнуто судовий збір у сумі 247,80 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 533, 549, 624, 629, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved