Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

19.03.2021 року [PERSON] звернулася до Ананьївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та розбіжностей у поглядах на життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. В зв`язку з чим, вона вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 28.04.2021 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Згідно розпорядження Ананьївського районного суду Одеської області щодо передачі справи до іншого суду у зв`язку з неможливіст утворення складу суду, цивільну справу № 491/241/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Балтського районного суду Одеської області. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2021 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, оголошення про його виклик в судове засідання на 18.11.2021 року розміщене на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області. Відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав, у в зв`язку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. 19 квітня 2017 року в Ананьївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2017 року. За час шлюбу у подружжя [PERSON] народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спору, щодо поділу спільного майна, між сторонами не виникає. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивачка та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сім`ї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved