Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

19.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 07.08.1999 року між нею та відповідачем, актовий запис №149 та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.08.1999 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем щодо місця проживання дітей немає. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини з відповідачем фактично були припинені в січні 2020 року, подальше сімейне життя неможливе. Позивач вважає, що сім`я розпалась, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.05.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 19.05.2021 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила залишити шлюбне прізвище. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.09.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 07.08.1999 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області, про що зроблений відповідний актовий запис №149 і підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 07.08.1999 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.17). У позивача та відповідача в шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №36 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.09.2002 року, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №624 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 27.08.2014 року. Батьками дітей зазначені[PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та дітей. Відповідачем не надано відзиву на позов із зазначенням заперечень та доказів на підтвердження можливості збереження сім`ї. Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved