Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

17 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Лиманської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0197 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,1916 га, 0,2686 га та 3,595га з відповідними кадастровими номерами та які знаходяться на території Лиманської міської ради(колишня Новоселівська селищна рада). Після смерті [PERSON] спадкоємицею його майна залишилася його дружина [PERSON], мати позивачів, яка спадщину прийняла але не оформила своїх спадкових прав та [INFO] померла. Спадщину після її смерті прийняли її доньки, позивачі по справі, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріус своєю постановою від 04.08.2017 року відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] та [PERSON] можливості оформити належним чином спадщину, залишену після смерті їх матері [PERSON], з огляду на це, вони звернулись до суду за захистом своїх садкових прав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи, надали суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити(а.с.41,43). Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала, просили їх задовольнити(а.с.42). Відповідача Лиманську міську раду, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, однак представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечень проти заяви не висловив, просив розглядати справу без його участі(а.с.44-45). Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно зі ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 16.05.1977 року Новоселівськю селищною радою Краснолимансьукого району Донецької області, [PERSON] 16.05.1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON](а.с.44). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 05.08.1978 року п. Новоселівка Краснолиманського району Донецької області(а.с.15), [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження(а.с.16), [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження(а.с.16), [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON](а.с.17), [PERSON](а.с.18), та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.2006 року, виданим виконкомом Новоселівської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області - [PERSON](а.с.19) є донькою [PERSON](а.с.16). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 05.02.2009 року виконкомом Новоселівської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області(а.с.20). Згідно архівної копії державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20.02.2006 року на ім'я [PERSON], який проживав за адресою [ADDRESS], на підставі рішення Краснолиманської міської ради № 4/38 -801 від 22.12.2005 року, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області відділ у Лиманському районі, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,0197 га, яка розташована на території Новоселівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010615500190, та складається із земельних ділянок з кадастровим номером [NUMBER] площею 3,5595 га, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,2686 га, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1916(а.с.22). Після смерті [PERSON], [PERSON] як фізична особа та дружина померлого [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом на вказане нерухоме майно, яка прийняла спадщину, але належним чином не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до інформації наданою 29.08.2017 року Державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семеновою І.М., після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався(а.с.46). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] виконавчим комітетом Новоселівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області(а.с.21). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі на зазначену земельну ділянку. Після смерті [PERSON] представник позивачів звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак під час прийняття необхідних документів з'ясувалося, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку на ім'я померлої(а.с.24). З огляду на це, державним нотаріусом 04.08.2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у вчиненні нотаріальних дій заявницею в судовому або адміністративному порядку оскаржена не була. Відповідно до повідомлення Державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семенової І.М., після смерті [PERSON], яка померла 02 жовтня 2015 року, на підставі заяв про прийняття спадщини за законом, від імені [PERSON] та [PERSON], заведена спадкова справа № 76/2015, з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався(а.с.46). Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Тобто на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом - оформити свої права на вказане майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] ґрунтується на законі та їх вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved