Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

17 грудня 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 20.02.2017 року. Оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча за законом зобов'язаний надавати таку допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, просила справу розглядати у її відсутність, зменшені позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зменшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від заробітку. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження, вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1733 від 29.07.2011 року (а.с.5). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а крім того, відповідач визнав позов про стягнення аліментів на дитину в розмірі, заявленому позивачем, то суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, тому зменшені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даному випадку позов подано до суду 17 грудня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved