Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

19.05.2013 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 134 від 26.05.2004 року відповідачу надано дозвіл на будівництво гаражу на земельній ділянці, закріпленій до житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2006 року, по справі № 2-1324/06, попередньо зазначене рішення виконкому Ужгородської міської ради скасовано, як таке, що порушує законні права співвласників житлового будинку [ADDRESS]. Враховуючи те, що будівництво спірного гаража проводиться без згоди співвласників житлового будинку, позивачі вважають таке самочинним, у зв'язку з чим звернулись до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задоволити. Відповідач та її представник у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечили, обґрунтовуючи такі законністю проведеного будівництва. Зазначили, що таке було проведено та завершено до скасування рішення Ужгородської міської ради, яке слугувало підставою для будівництва спірного гаражу, а саме, у 2005 році, однак, вказує, що вона позбавлена можливості ввести збудований гараж в експлуатацію за незалежних від неї обставин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 134 від 26.05.2004 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаражу на земельній ділянці, закріпленій до житлового будинку [ADDRESS], що визнається та не заперечується сторонами по справі. 12.01.2005 року Інспекцією ДАБК м. Ужгород [PERSON] видано дозвіл на виконання будівельних робіт з влаштування мансардного поверху з добудовою тамбура, сходів і гаража, строком дії до 31.12.2005 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2006 року, яке набуло законної сили 14.11.2006 року, за результатами розгляду цивільної справи № 2-976/06 за позовом [PERSON] до [PERSON], задоволено вимогу позивача про усунення перешкод у користуванні майном, а також відмовлено позивачу в задоволенні вимоги про знесення самочинно збудованого гаража за адресою: [ADDRESS]. 13.11.2006 року постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за результатами розгляду справи № 2-1324/06, скасовано рішення виконкому Ужгородської міської ради № 134 від 26.05.2004 року в частині надання [PERSON] дозволу на будівництво спірного гаражу. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 3 статті 61 ЦПК України регламентовано, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2006 року, за результатами розгляду цивільної справи № 2-976/06, встановлено, що гараж на земельній ділянці, закріпленій до житлового будинку [ADDRESS], збудований [PERSON] з дотриманням вимог ст. 376 ЦК України, на підставі чого суд вважає, що спірне нерухоме майно не являється самочинно збудованим. Зазначений вище висновок суду позивачами та їх представником не спростовано. Разом з тим, на переконання суду, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2006 року, якою позивачі обґрунтовують доцільність своїх позовних вимог, також не спростовує вказаний висновок суду. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачами не доведено в порядку ст. 60 ЦПК України обставин на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ст. 218 ЦПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: dismissed