Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

19 квітня 2019 року позивач, яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3327 га, яка розташована на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ) та на земельну ділянку площею 1,0291 га, яка розташована на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ), які належали померлій [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує це, тим що є спадкоємцем за законом після смерті матері, при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, державні акти на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3327 га, яка розташована на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ) та площею 1,0291 га, яка розташована на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ), які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , що підтверджується рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18 червня 2019 року по справі №286/1692/19, яке набрало законної сили 19 липня 2019 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №1566/02-31 від 12.04.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані не за життя спадкодавця. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину, а саме фактично вступила в володіння спадковим майном після померлої [INFO] [PERSON] , що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №1566/02-31 від 12.04.2019 року (а.с.15). Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №164099717 та №164097666 від 18.04.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери № [NUMBER] та № [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької державної нотаріальної контор №1784/02-14 від 03.05.2019 року, після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved