overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

17 вересня 2019 року Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» звернулося до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування у розмірі 11648 грн. 12 коп., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10920с від 13 серпня 2013 року, згідно з яким [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 8000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, з 13 серпня 2013 року по 13 серпня 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. На підставі додаткової угоди від 20 грудня 2013 року до кредитного договору № 10920с від 13 серпня 2013 року відповідачу було додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти у розмірі 2200 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, з 20 грудня 2013 року по 20 грудня 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Таким чином, загальна сума наданих відповідачу у тимчасове користування кредитних коштів становить 10200 грн. 00 коп. Перерахування визначеної кредитним договором № 10920с від 13 серпня 2013 року та додатковою угодою до нього суми грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень № 23342 від 13 серпня 2013 року та № 28256 від 20 грудня 2013 року з відмітками банку про проведення платежу. Між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» укладено договори добровільного страхування кредитів № 17 від 02 вересня 2013 року та № 01 від 08 січня 2014 року. Відповідно до додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 17 від 02 вересня 2013 року та № 01 від 08 січня 2014 року, укладений між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] договір віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 22248 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

17 вересня 2019 року ухвалено рішення у справі за позовом ТОВ «Харківгаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказаним рішенням позовні вимоги задоволено повністю, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про частину позовних та судові витрати. В своїй заяві представник ТОВ «Харківгаз Збут» просить суд постановити додаткове рішення у справі та вирішити питання відповідно до заявлених позовних вимог щодо стягнення 3 % річних у розмірі 37,72 грн. та судового збору у розмірі 1921,00 грн. Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з цим, згідно з ч 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням суду від 17 вересня 2019 року по справі № 641/6071/19 за позовом ТОВ «Харківгаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено, але в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати. Крім того мотивувальна частина рішення містить обґрунтування стягнення з відповідачки 3 % річних у розмірі 37,72 грн. Оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., то зазначену суму слід стягнути з відповідачки, крім того з відповідачки підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 37,72 грн., тому заява ТОВ «Харківгаз збут» є обґрунтованою та необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 01 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №33. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №33. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 30 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 966. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 листопада 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 966 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 23 березня 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2020 року вказана справа передана за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області. 20 листопада 2020 року справа надійшла до Білопільського районного суду Сумської області. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 листопада 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 16, 30). Адвокат останнього Якименко О.І. подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 25, 26). Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 березня 2017 року сторони зареєстрували шлюб (а. с. 4). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області про визнання громадянина безвісно відсутнім. Зважаючи на складність у викладені повного тексту рішення, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

17 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 листопада 1995 року у Плішивецькій сільській раді Гадяцького району. Від шлюбу подружжя має четверо дітей, двоє з яких неповнолітні - син [PERSON] , 2006 року народження та донька [PERSON] , 2008 року народження . Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 19 листопада 1995 року у Плішивецькій сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис № 09. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім`я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

17 вересня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17 грудня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1175. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

17 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його вісутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2018 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

17 вересня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 20 серпня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 листопада 2017 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 1994 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1049. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а в межах суми платежу за один місяць негайно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Із змісту довідок Білогірської селищної ради Хмельницької області від 17 вересня 2021 року № 9660 та № 9661 слідує, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і на її утриманні перебувають діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти. При таких обставинах позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved