Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

18 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 липня 2014 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №313. Від шлюбу у них народився син, - [PERSON], [INFO]. Вказував на те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, у звязку з чим з березня 2015 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо на даний час. З цього часу спільне господарство не ведеться, їх спільна дитина залишилася проживати разом із відповідачем. У звязку із цим вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Крім того просив суд стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Присутній у судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 11 січня 2016 року подружжю [PERSON] надано строк для примирення тривалістю 06 (шість) місяців. З пояснень позивача [PERSON] судом встановлено, що за наданий їм строк сторони у справі не примирились. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2014 року між сторонами по справі Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №313 (а.с.3). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина, - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.4). У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, ті обставини, що відповідачка спільно з чоловіком тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, клопотань про повернення відповідачеві дошлюбного прізвища до суду не надходило, а тому суд вважає за доцільне залишити за нею прізвище, взяте при реєстрації шлюбу, - «Приймук». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 487,20 гривень (а.с.1), а не 488,00 гривень, як просить у своїй позовній заяві позивач [PERSON], а отже в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial