Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

17 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 28 грудня 2002року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки, ведення спільного господарства, в результаті чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку загального провадження Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2002року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим Новошмідтівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 28.12.2002року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства . Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу так як перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки відповідачем клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу заявлено не було то їй слід залишити прізвище [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судові витрати які складаються із судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved