Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

17 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить припинити дію договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 20 грудня 1999 року, за яким їй передано у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0021 га строком на 25 років для обслуговування приміщення бару «Фенікс». Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 20 грудня 1999 року між нею та виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), за яким їй передано у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0021 га строком на 25 років для обслуговування приміщення бару «Фенікс». Проте, 17 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач продала, а [PERSON] купила нежиле приміщення кафе «Фенікс» загальною площею 58,7 кв.м., розташоване в м. Чернігові по проспекту Перемоги, № 87, у звязку з чим підлягає припиненню і договір на право тимчасового користування землею. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до договору дарування від 22 січня 1999 року була власником нежилого приміщення кафе «Фенікс», загальною площею 58,7 кв.м., що розташоване в м. Чернігові по проспекту Перемоги, № 87. У звязку з чим, 20 грудня 1999 року між виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та [PERSON] було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), за яким на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 20 грудня 1999 року № 330 позивачу передано у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0021 га строком на 25 років для обслуговування приміщення бару «Фенікс» (а/с 4-5). 17 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач продала, а [PERSON] купила нежиле приміщення кафе «Фенікс» загальною площею 58,7 кв.м., розташоване в м. Чернігові по проспекту Перемоги, № 87 (а/с 6). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Враховуючи, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, враховуючи, що право власності на обєкт нерухомості належить не позивачу, а іншій особі на підставі цивільно-правового договору, тобто позивач не може бути орендарем земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний обєкт нерухомості, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню у зазначений у позовній заяві спосіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved