Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

18.04.2016 року позивач [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло 34/60 частки житлового будинку [ADDRESS], 7/20 частки якого належали останньому на підставі договору дарування, посвідченого 28.10.1966 року державним нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори за № 1529, 13/30 частки - на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 12.04.1986 року за № 1529. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, є його дружина, матір позивача - [PERSON], яка хоча і прийняла спадщину, проте не встигла за життя зареєструвати право власності на успадковане майно, так як померла [INFO]. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину є лише вона, оскільки її брат [PERSON], також як спадкоємець першої черги, з заявою про прийняття спадщини, протягом строку вставленого для прийняття спадщини, до нотаріальної контори не звертався. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено з тих підстав, що спадкодавець за життя не зареєстрував правовстановлюючий документ та право власності щодо спірного майна в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Вознесенської міської ради Миколаївської областів судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON]в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.12.1963 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.1984 року ( а.с. 11, 12 ). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло 34/60 частки житлового будинку [ADDRESS], 7/20 частки якого належали останньому на підставі договору дарування, посвідченого 28.10.1966 року державним нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори за № 1529, 13/30 частки - на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 12.04.1986 року за № 1529 ( а.с. 13 ), але зазначене нерухоме майно не було у передбачений законом спосіб зареєстроване власником. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, є його дружина, матір позивача - [PERSON], що підтверджується інформацією Першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року за № 170/02-14. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим 10.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло вищевказане нерухоме майно, яке не було оформлене належним чином. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину є позивач, оскільки її брат [PERSON], також як спадкоємець першої черги, з заявою про прийняття спадщини, протягом строку вставленого для прийняття спадщини, до нотаріальної контори не звертався. Однак, при зверненні до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою оформлення спадкових прав на 13/60 частки житлового будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував правовстановлюючий документ та право власності щодо спірного майна в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно (а.с. 17 ). Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав із спадкодавцем а час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи вказують на те, що позивач [PERSON] у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Разом з тим, факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченим Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 12.04.1986 року за № 1529, довідкою про технічний стан від 25.03.2016 року. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Таким чином, враховуючи вказані обставини, положення ст. ст. 182, 1218,1261,1299 ЦК України, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved