Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

17 червня 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 03 березня 2008 року уклали кредитки договір № IFJWG50000003777. Згідно договору ПАТ КБ ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 16099,39 грн. на термін до 03 квітня 2023 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22.05.2015 року має заборгованість 66490,71 грн., яка складається з наступного: 14352,22 грн. - заборгованість за кредитом; 13,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 52124,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Оскільки боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, то просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № IFJWG50000003777 від 03 березня 2008 року в сумі 66 490 грн. 71 коп. та 664,91 грн. судового збору. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Однак відповідачка 01 вересня 2015 року подала до суду заперечення на позов, мотивуючи його тим, що 12 жовтня 2010 року було винесено заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області №2-681, яким стягнуто з неї на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № IFJWG50000003777 від 03 березня 2008 року в розмірі 23355,52 грн., державне мито в сумі 233,56 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що заборгованість відповідача розрахована банком з початку дії договору і по 22.05.2015 року. Зазначене дозволяє дійти висновку, що у даній справі позивачем повторно заявлений позов про стягнення заборгованості по кредитному договору № IFJWG50000003777 від 03 березня 2008 р., які вже були предметом судового розгляду, що свідчить про однаковий предмет і підстави спору у даній справі і у справі № 2-681, так як у справі №2-681 згідно повідомлення банку станом на 08.02.2010 року, заборгованість позичальника-відповідача по вказаному договору становила 23 355, 52 гри., а саме: 15 241,28 грн. - сальдо по кредиту, 63,53 грн. - нараховані відсотки, 476,49 грн. - прострочене тіло кредиту, 5 882,49 грн. - прострочені відсотки, 1691,73 грн. пеня, і ці суми вже було з неї стягнуто. Крім того, відповідно до абзаців 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.,ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 223 ч.2 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Просить суд в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до неї про стягнення боргу - відмовити. Зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 03 березня 2008 року уклали кредитки договір № IFJWG50000003777. Згідно договору ПАТ КБ ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 16099,39 грн. на термін до 03 квітня 2023 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22.05.2015 року має заборгованість 66490,71 грн., яка складається з наступного: 14352,22 грн. - заборгованість за кредитом; 13,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 52124,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно ст.,ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, чим порушує права позивача, не зявляється в судові засідання для доведення своїх заперечень та пояснень по суті позову, то суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № IFJWG50000003777 від 03 березня 2008 року в сумі 66 490 грн. 71 коп. та 664,91 грн. судового збору. Наведене стверджується: розрахунком заборгованості /а.с.5-7/, копією кредитного договору /а.с.8-10/, копіями касових ордерів /а.с.11-12/, копією паспорта /а.с.13/, копією довідки з ЄДРПОУ /а.с.14/, копією банківської ліцензії /а.с.15/, копією статуту /а.с.16/, копією рішення Коломийського міськрайонного суду /а.с.33/. На підставі ст.,ст. 525-527, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved