Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

17 грудня 2013 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаною позовною заявою, якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно у рівних частках на його користь грошові кошти у сумі 8 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 7 червня 2012 року, він уклав із відповідачами договір завдатку, згідно якого останні зобов»язалися протягом двох місяців продати йому будинок [ADDRESS] за ціною 44 000 доларів США. Під час підписання вказаного договору ним було передано відповідачам завдаток у розмірі однієї тисячі доларів США. Однак станом на 17 грудня 2013 року договір купівлі-продажу зазначеного будинку між сторонами не укладено, у зв»язку з чим підлягають поверненню ним передані відповідачам грошові кошти у сумі однієї тисячі доларів США, що станом на дату складання договору завдатку у гривневому еквіваленті складає 8 000,00 грн. Також позивач зазначає, що через невиконання відповідачами свої зобов»язань, він майже один рік був змушений докладати додаткових зусиль щодо організації свого повсякденного життя та роботи, витрачати час та нервову систему, що негативно впливає на його стан здоров»я і на відносини на роботі. Такими чином, невиконання відповідачами своїх зобов»язань за договором завдатку заподіяли йому моральної шкоди, яку останній оцінює у десять тисяч гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 7 червня 2012 року [PERSON], у присутності директора агенства нерухомості «ДАР-Р» Євсєєвої Т.В., уклав із [PERSON] та [PERSON] договір завдатку, згідно умов якого, останні зобов»язалися протягом двох місяців продати позивачу будинок [ADDRESS] за ціною 44 000 доларів США (а. с. 10). Під час підписання вказаного договору позивачем було передано відповідачам завдаток у розмірі однієї тисячі доларів США. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього зобов»язань за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Станом на 17 грудня 2013 року між позивачем та відповідачами договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] не укладено за провиною осіб, які отримали завдаток. Таким чином, відповідачі порушили свої зобов»зання, що були забезпечені договором завдатку від 7 червня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов»язання сталося з вини кредитора, він зобов»язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 61 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв»язку з чим, вимога позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь грошових коштів у сумі однієї тисячі доларів США, що станом на дату складання договору завдатку у гривневому еквіваленті складає 8 000,00 грн., є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім того суд вважає, що в наслідок порушення відповідачами зобов»зань, позивачу була спричинена моральна шкода, яка виразилась в докладанні додаткових зусиль для організації життя, душевних хвилюваннях, порушенні нормального ритму життя та праці, докладання додаткових зусиль для врегулювання спірних правовідносин, тому оцінює її в розмірі 1 000,00 грн., з врахуванням характеру та тривалості вказаних правовідносин, та стягує її з відповідачів, згідно ст. 23 ЦК України, на користь позивача. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial