Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

18 жовтня 2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської радизвернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення, посилаючись на те, що, згідно з актом обстеження від 13.09.2018 року, позивачеві було відмовлено у доступі до приміщення комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідачем, яка є власником квартири [NUMBER] було встановлено двері до тамбуру загального користування, який спрямовує до приміщення власності позивача. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що нежитлове приміщення першого поверху № [NUMBER], загальною площею 16,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 06.09.2010 року № [NUMBER]. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2017 р. у справі № 520/8545/17 задоволено позовні вимоги Одеської міської ради до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за участю третьої особи - департамента комунальної власності Одеської міської ради, про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого об`єкта нерухомого майна та про витребування нежитлового приміщення першого поверху № [NUMBER], загальною площею 16,7 кв . м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На цей час відповідач [PERSON] приміщення не звільнила. 13.09.2017 року співробітниками КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» при здійсненні обстеження нежитлового приміщення першого поверху № [NUMBER], загальною площею 16,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , однак у доступі до нього було відмовлено власником квартири [NUMBER] , який встановив двері до тамбуру загального користування, що спрямовує до квартири [NUMBER] та до приміщення комунальної власності територіальної громади міста Одеси, згідно з чим 13.09.2017 року було складено акт обстеження. 19.09.2017 року співробітниками КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» разом із представниками КП «ЖКС Чорноморський» та співробітниками Київської районної адміністрації проведено повторне обстеження нежитлового приміщення першого поверху № [NUMBER], загальною площею 16,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , однак в доступі було відмовлено, про що складено акт обстеження від 19.09.2017 року. Згідно з наданою інформацією від представника КП «ЖКС «Чорноморський», нежитлове приміщення першого поверху займає громадянка [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] від 28.05.1997, виданий Київським РВ УМВС в м. Одеса, адреса реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Позивачем доведені обставини, що спірне майно належить йому на праві комунальної власності, однак, відповідно до актів обстеження нежитлового приміщення, позивач не має вільної змоги користуватися своїм майном. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушує право власності позивача, добровільно не надає доступу позивачеві до його майна, отже існує об`єктивна необхідність усунення перешкод у користуванні позивачем його власністю, тому відповідач підлягає виселенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved