Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

18 серпня 2012 року за договором купівлі-продажу позивач [PERSON] стала власником житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок за цією ж адресою площею 0,1000 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будов та споруд і площею 0,1040 га - для ведення особистого селянського господарства. Навесні 2013 року відповідач, який володіє житловим будинком та земельною ділянкою по [ADDRESS], розпочав будівництво паркану між своїм та позивача домогосподарствами. Комісією Барської міської ради від 07 травня 2013 року було встановлено, що паркан будується частково на земельній ділянці позивача. Вважаючи, що такими діями відповідач порушив її право на вільне розпорядження своєю власністю, [PERSON] 08 серпня 2013 року звернулася до Барського районного суду з вимогою усунути перешкоди в користуванні власними земельними ділянками, зобов'язавши [PERSON] перенести паркан між суміжними земельними ділянкам відповідно до державних актів (т. 1 а.с. 2-5). Ухвалою Барського районного суду від 02 грудня 2013 року справу за підсудністю направлено до Мурованокуриловецького районного суду. 11 січня 2014 року справу прийнято до провадження в Мурованокуриловецький районний суд (т. 1 а.с. 71). Позивач [PERSON] у судові засідання не з'являлася. Її інтереси в суді на різних стадіях представляли: за довіреністю від 15 серпня 2012 року (т. 1 а.с. 8) Іванова Валентина Олексіївна, за договором про надання правової допомоги від 15 серпня 2012 року (т. 2 а.с. 28-30) адвокат Мацюк Олександр Іванович, за договором про надання правової допомоги від 10 травня 2017 року (т. 2 а.с. 165-166) адвокат Беліменко Вікторія Іванівна. Представник позивача - адвокат Беліменко В.І. у судовому засіданні 26 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] підтримала та суду пояснила, що позивач у серпні 2012 року за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] з належними господарськими будовами і спорудами та відповідну земельну ділянку загальною площею 0,2040 га. Суміжним домоволодінням по [ADDRESS] володіє відповідач [PERSON] Навесні 2013 року відповідач розпочав будівництво паркану між своїм та [PERSON] домоволодіннями, не погодивши його зведення із суміжним співвласником. Було очевидним, що частина паркану зводиться на земельній ділянці позивача. Комісією Барської міської ради від 07 травня 2013 року було встановлено, що ширина земельної ділянки позивача менша, ніж має бути у відповідності із правовстановлюючими документами, відповідачу було запропоновано зупинити будівництво паркану, а позивачу - для вирішення спору звернутися до суду. В ході розгляду справи в суді висновком судової земельно-технічної експертизи стверджено факт порушення [PERSON] при зведенні паркану меж земельної ділянки [PERSON] Просила захистити права [PERSON] як власника земельної ділянки, зобов'язавши [PERSON] усунути перешкоди до користування земельною ділянкою шляхом перенесення паркану між її та відповідача земельними ділянками у відповідності з межами, визначеними правовстановлюючими документами. У разі задоволення позову, просила стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати на сплату судових зборів, залучення експертів та на участь адвокатів у судових засіданнях. Відповідач у справі [PERSON] поданий до нього позов не визнав, суду пояснив: У 2005 році він придбав домоволодіння по [ADDRESS]. Оскільки межові знаки були видні нечітко (натягнута на бетонних або металевих стовпчиках сітка, частково дерев'яний паркан) він почав домовлятися із сусідом [PERSON] про будівництво паркану. Останній погодився на знесення старого паркану і будівництво на його місці нового. Оскільки будувати він мав за власний рахунок, то [PERSON] не заперечив, аби половина паркана розміщувалася і на його земельній ділянці і щоб цей паркан став їх спільною власністю з розрахунку 50% кожному. У 2010 році [PERSON] помер. Спадкоємцем був син власника [PERSON], який також не був проти, щоб частково будувати паркан тепер уже на його земельній ділянці. Будівництво паркану ним було розпочато у 2012 році і закінчив він його за три дні. Вважає, що, оскільки [PERSON] купила домоволодіння з уже побудованим парканом, їй належить його 50 відсотків, а тому вона вправі сама розпоряджатися ним, а не вимагати від нього переносити її власність. Представник відповідача [PERSON], адвокат Піпко Андрій Миколайович у судовому засіданні 26 червня 2017 року поданий позивачем позов не визнав, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими, передчасними і незаконними та просить відмовити у їх задоволенні за наступних підстав: Визначальним є те, що у правовстановлюючих документах кожної із сторін як складову будинковолодіння зазначено паркан. Після придбання [PERSON] будинку, враховуючи, що межові знаки стали невиразні і потребували відновлення, він,

Outcome: approved