Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

17 вересня 2012 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідачів як депутатів Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області (далі за текстом - сільрада). В обґрунтування позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили наступне. 10 червня 2011 року на позачерговій сесії сільської ради було прийняте рішення №У1/7-54 «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради», яким сесія сільської ради вирішила погодити виключення із земель Виноградненської сільської ради та передачу до земель міста Маріуполя Донецької області земельних ділянок загальною площею 207,1 га, зазначивши в додатку до зазначеного рішення територію, яка планується до передачі: мікрорайон «Східний-1,2,3» 192,6 га, землі житлової і громадської забудови - 3,4 га, Тельманівський держлісгосп - 11,1 га. 26 січня 2012 року постановою Новоазовського райсуду Донецької області визнані незаконними дії Виноградненської сільради Новоазовського району Донецької області, визнане незаконним і скасоване рішення Виноградненської сільради від 10 червня 2011 року №У1/7-54 «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради». 20 березня 2012 року Донецьким апеляційним адміністративним судом зазначена постанова Новоазовського райсуду Донецької області була залишена без змін. Тобто, зазначили позивачі в своєму позові, постанова суду першої інстанції і ухвала суду апеляційної інстанції набрали чинності 20 березня 2012 року, оскільки до суду касаційної інстанції зазначені судові рішення ніким не оскаржені, тому рішення судів першої і апеляційної інстанцій є підставою для звернення позивачів з позовом до суду за захистом своїх порушених прав як членів територіальної громади Виноградненської сільської ради. Порушення їх, позивачів, законних прав і інтересів як членів територіальної громади з боку відповідачів у справі полягає в тому, що в результаті прийняття депутатами сільради незаконного рішення 10 червня 2011 року територіальній громаді спричинена матеріальна шкода в сумі 199446 грн. 12 коп., оскільки місцевий бюджет Виноградненської сільради не отримав у 2012 році прибуток на зазначену суму у вигляді недонадходження грошових коштів від оренди земельних ділянок, розташованих на території мікрорайону «Східний-1,2,3». При винесенні сесією сільради рішення 10 червня 2011 року №У1/7-54 «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради» були грубо порушені вимоги Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Відповідачі у справі своїми незаконними діями під час прийняття зазначеного рішення спричинили територіальній громаді моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивачі як представники територіальної громади були відсторонені від участі в прийнятті такого важливого для територіальної громади рішення, їх думка з цього приводу була проігнорована, ділова репутація Виноградненської сільради була принижена прийняттям такого рішення, бо депутати сільради діяли всупереч інтересам територіальної громади. В результаті територіальній громаді була завдана моральна шкода на суму 500 тис. грн.. Позивачі у позові просили суд постановити судове рішення у справі, яким: визнати неправомірними дії відповідачів як депутатів Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, які полягають у порушенні ними Конституції України, Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» і «Про статус депутатів місцевих рад», ігноруванні ними думки виборців і голосування за незаконне рішення сесії Виноградненської сільради від 10 червня 2011 року №У1/7-54 «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради», які завдали територіальній громаді матеріальні збитки на загальну суму 199446,12 грн.; стягнути з відповідачів на користь територіальної громади сіл Виноградне, Піонерське, Приморське в особі Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області в рахунок відшкодування матеріальних збитків по 12465 грн. 39 коп. з кожного, а в рахунок відшкодування моральної шкоди - по 31250 грн. з кожного на користь бюджету Виноградненської сільради. У судовому засіданні позивач [PERSON], позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], [PERSON], представник позивачів [PERSON], [PERSON] і [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги позивачів і територіальної громади з зазначених у позові підстав, просили задовольнити їх в повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягають і просять їх задовольнити. Всі відповідачі у справі, крім [PERSON], звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги не визнають, просять відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в суді (т.1, а.с.205, т.2, а.с.47), з заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, за згоди осіб, які беруть участь у справі, справа розглядається у відсутності зазначеного відповідача. Представник третьої особи, Виноградненський сільський голова Яцко Є.К., у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, бо рішення позачергової сесії сільради від 10 червня 2011 року не визнане незаконним, оскільки постанова Новоазовського райсуду від 26 січня 2012 року, якою задоволені були позовні вимоги [PERSON] і інших до Виноградненської сільради, третя особа Маріупольська міськрада про визнання рішення незаконним і його скасування, була скасована. Скасована і ухвала суду апеляційної інстанції від 20 березня 2012 року, яким постанова суду першої інстанції була залишена без змін. Прийняттям рішення сесією сільради від 10 червня 2011 року територіальній громаді матеріальних збитків і моральної шкоди не завдано, жоден договір оренди землі, укладений до 2011 року, не розірваний, до бюджету сільради продовжують надходити податки з укладених договорів оренди землі. Суд, вислухав у судовому засіданні позивачів і представник позивачів, а також представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши добуті докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, і цей факт не заперечувався особами, які беруть участь у справі, що на позачерговій сесії Виноградненської сільради Новоазовського району 10 червня 2011 року було прийняте рішення №У1/7-54 «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради». Зазначеним рішенням сесія вирішила погодити виключення із земель Виноградненської сільської ради та передачу до земель міста Маріуполя земельних ділянок загальною площею 207,1 га. З пояснень у судовому засіданні позивача [PERSON] і представника третьої особи судом встановлено, що до зазначених 207,1 га земель Виноградненської сільської ради територіально входять 192,6 га землі мікрорайону «Східний-1,2,3» міста Маріуполя, землі житлової та громадської забудови - 3,4 га, 11,1 га - землі Тельманівського держлісгоспу. З копії постанови Новоазовського райсуду від 26 січня 2012 року (т.2, а.с.55-57) судом встановлено, що у цивільній справі за адміністративним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Виноградненскьої сільської ради Новоазовського району Донецької області, третя особа - Маріупольська міська рада Донецької області, про визнання дій неправомірними, визнання рішення сесії сільської ради незаконним і його скасування позовні вимоги позивачів були задоволені. Були визнані незаконними дії Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області при прийнятті рішення сесії сільської ради №У1/7-54 від 10 червня 2011 року «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради»; визнане незаконним і скасоване рішення сесії Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області №У1/7-54 від 10 червня 2011 року «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради». Зазначена постанова суду першої інстанції була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року. Не погодившись з зазначеними судовими рішеннями, відповідачем і третьою особою були подані касаційні скарги, рішення судів першої і апеляційної інстанцій були скасовані Вищим адміністративним судом України, справа була надіслана до місцевого адмінсуду на новий судовий розгляд. Постановою Новоазовського райсуду Донецької області від 01 липня 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Виноградненської сільради, третя особа Маріупольська міськрада про визнання дій неправомірними, визнання рішення сесії сільради від 10 червня 2011 року незаконним та його скасування було відмовлено в повному обсязі (т.2, а.с.27-29), постанова Новоазовського районного суду як місцевого адміністративного суду ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року була залишена без змін (т.2, а.с.30). Отже, судом встановлено з судових рішень за 2013 рік місцевого і апеляційного судів, що рішення позачергової сесії Виноградненської сільради від 10 червня 2011 року №У1/7-54 від 10 червня 2011 року «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради» не визнане незаконним і не скасоване, не визнані протиправними (незаконними) і дії Виноградненської сільради або її посадових (службових) осіб при прийняття зазначеного рішення сесії сільради. Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків наряду з іншими є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути наряду з іншими відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.1-2 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. З аналізу статей 1173-1174 ЦК України вбачається, що обов'язок відшкодування спричиненої шкоди фізичній або юридичній особі незалежно від вини органів місцевого самоврядування або посадової чи службової особи органу місцевого самоврядування настає лише в разі завдання такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування або його посадової чи службової особи. У зв'язку з відсутністю у суду доказів тому, що рішення позачергової сесії сільради від 10 червня 2011 року №У1/7-54 від 10 червня 2011 року «Про внесення пропозицій щодо зміни межі Виноградненської сільської ради» є незаконним, дії чи бездіяльність органу місцевого самоврядування, посадових або службових осіб органу місцевого самоврядування в особі Виноградненської сільради не визнані протиправними (незаконними), суд в світі вимог ч.3 ст.61 ЦПК України і зазначених вище норм Цивільного кодексу України приходить до висновку, що нема підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» звільняє позивачів від сплати судового збору за подачу позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, суд за правилами ст.88 ЦПК України відносить витрати зі сплати судового збору за рахунок держави, оскільки відмовляє у задоволенні позовних вимог позивачам. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed