overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

18 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року, актовий запис № 177, від спільного проживання мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З травня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з постійними сварками, через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та несумісність характерів. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила після розірвання шлюбу залишити за нею право іменуватись шлюбним прізвищем (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с. 19, 25) в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України.З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 04 серпня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає з позивачкою. З травня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, тощо. Спору про спільне майно між сторонами не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

18 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2011 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 квітня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №079617 від 16.04.2011 року, актовий запис №239. Від даного шлюбу сторони мають [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року. З цього часу проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 23.11.1996 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №48. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.11.1996 року виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №48, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 361104 (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.9). Шлюбні відносини припинені, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище «Дробот». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з кожного з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 108316,51 грн., яка складається з 67083,30 грн. основний борг (тіло кредиту); 30366,08 грн. заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 9471,78 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 1395,35 грн. 3 % річних від суми заборгованості, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачів зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідачів солідарно судові витрати по сплаті судового збору. 14 вересня 2017 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів витрати за публікацію оголошення у пресі про виклик відповідачів\~ по даній справі у розмірі 840,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом опублікування оголошення в офіційному друкованому виданні газеті «Урядовий курєр» №169 (6038) від 12 вересня 2017 року та на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяв про розгляд справи у відсутність відповідачів до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною відповідачем по справі 08 вересня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO], які проживають разом з матірю. Між сторонами по справі на протязі декількох останніх років на грунті непорозумінь через несумісність характерів почали виникати сварки та скандали. Свідком цих сварок стають їх малолітні діти. Через такі стосунки шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.12,13). В судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. На позовних вимогах наполягає. З відповідача на свою користь просить суд не стягувати судові витрати зі сплати судового збору (а.с.14). Відповідач надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти розірвання шлюбу заперечень не має, просить залишити їй прізвище «Сур» (а.с.15). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС №039156 від 08 вересня 2007 року на а.с.5, і є батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO] і малолітньої дочки [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I-ЖС №067513 від 27 вересня 2207 року і серії I-ЖС №246722 від 09 липня 2014 року (а.с.6,7). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має суттєве значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, відповідний актовий запис № 56. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, відповідний актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 062767, виданого 23.02.2002 (а.с. 14). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнає. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.11.2006 року. За час спільного проживання з відповідачем народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки, скандали, крім того відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сімю не забезпечує. Сімейних стосунків не підтримують, протягом одного місяця проживають окремо. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання залишити їй прізвище «Єрменчук», дітей залишити на її утриманні та вихованні, стягнути з відповідача на її користь оплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 017802 від 10.11.2006 року вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області зроблено актовий запис № 138, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Єрменчук» (а.с.4). За час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 5, 6). З довідки виконкому Рожищенської міської ради від 18.05.2017 року № 985 вбачається, що сторони з дітьми мешкають та зареєстровані в [INFO] (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери, погляди на шлюб та сімю, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Єрменчук. Малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.12.2007 року, який уклали в Дубищенській селищній раді Рожищенського району Волинської області. За час спільного проживання з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозуміння, сварки. Сімейних стосунків не підтримують, протягом двох років проживають окремо. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання залишити їй прізвище «Олексюк». Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Тому, суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності\~\~сторін. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 032690 від 11.12.2007 року вбачається, що 11.12.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Дубищенською селищною радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Олексюк» (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 4). Також, в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 5). З довідки про склад сімї Дубищенської селищної ради від 16.05.2017 року № 443 вбачається, що позивач з дітьми мешкають та зареєстровані в [INFO] (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери, погляди на шлюб та сімю, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Олексюк. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна за законом, що належало на праві власності її матері [PERSON], яка 12.02.2016 року померла. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки позивач перебувала тривалий час за кордоном і не могла передчасно повернутися. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, розяснивши їй право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць. В судове засідання позивач не зявилася, 18.05.2017 року подано до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 12.02.2016 року, що стверджується копіями свідоцтва про смерть, повторного свідоцтва про народження позивача [PERSON] (а.с.3, 4). Згідно повторного свідоцтва про одруження серії І-СГ № 105779 від 04.08.2001 року (а.с.5), свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ЕГ № 001933 від 11.07.2001 року (а.с.6) позивач змінила прізвище з «Мартинів» на «Климчук». Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 192 від 18.05.2017 року спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] з 21.06.2013 року (а.с.7). З витягу № 47758979 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.05.2017 вбачається, що позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.9). З довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 18.05.2017 № 443/01-16 вбачається, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері та їй розяснено право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.8). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання доньки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки, тому суд вважає, що за таких умов позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial