Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

17 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За ініціативою суду до участі у розгляді справи залучено в якості третіх осіб на стороні відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті сина [PERSON], померлого 24 лютого 2013 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 3,49 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 004478. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 004478 втрачено, що унеможливлює оформити спадщину в органах нотаріату, позивач просить про задоволення позову. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада в надісланому на адресу суду листі позовні вимоги визнала, просить розглянути справу без участі її представника. Третя особа [PERSON] районна державна адміністрація надіслала лист з проханням розглянути справу без участі її представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на повторний виклик в суд не з'явився, належним чином повідомлений про дату, місце і час судового розгляду, заяви щодо причин неявки в суд не надіслав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 174617 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка, площею 3,4921 га, кадастровий номер 4823983800:01:000:0645, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 004478, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області 21 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 431. (а.с. 8), що підтверджується також витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 9-11). Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що вбачається із спадкової справи № 188/2013 (а.с. 18-23). Проте оформити спадщину на земельну ділянку позивач не може, так як оригінал правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю, втрачено, про що опубліковано оголошення в пресі (а.с. 12), та в зв'язку з чим отримана відмова нотаріуса в оформленні спадщини (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved