Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

19 липня 2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування квартири у приватній власності, обґрунтовуючи її тим, що на праві приватної власності йому належить квартира № 30 в будинку 119 «а» по вул.Набережна в м.Донецьк на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 липня 2007 року. В звязку з тим, що заявником оригінал правовстановлюючого документу на квартиру (договору купівлі-продажу квартири) втрачено, він позбавлений права розпорядитись належною йому власністю, а тому просить суд встановити факт перебування квартири № 30 в будинку № 119 «а» по вул.Набережна в м.Донецьк у приватній власності [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON], його представник [PERSON] не зявились, надали відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.13, 14), вимоги, викладені в заяві про становлення факту підтримали. Представник заінтересованої особи Донецького обласного державного нотаріального архіву у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту не надав (а.с.21). Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, про явку в суд повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зясувавши позицію заявника, Донецького обласного державного нотаріального архіву, дослідивши письмові докази, судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Заявнику [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 30 в будинку 119 «а» по вул.Набережна в м.Донецьк на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 липня 2007 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1672 (а.с.5). Факт належності заявнику [PERSON] зазначеної квартири на праві приватної власності також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 4276983 від 12 липня 2017 року (а.с.6), нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 12 липня 2007 року, зареєстрованою за № 1675, в якій зазначено, що [PERSON] стверджує, що [PERSON] здійснив з нею повний розрахунок за квартиру за № 30 в будинку № 119 «а» по вулиці Набережна у місті Донецьку за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 12 липня 2007 року за реєстровим № 1672 (а.с.7). Пунктом 2 глави 22 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій місцем видачі дубліката документа до передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання. Статтею 53 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Пунктом 1.1. глави 22 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено перелік осіб, що мають право отримати дублікат. Так, до таких осіб віднесено осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія. Пунктом 2 глави 22 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій «Місце видачі дубліката документа» зазначено, що до передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання. Відповідно до ст.30-1 Закону України «Про нотаріат» особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобовязана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. У разі якщо цей строк є недостатнім, він може бути продовжений рішенням Головного управління юстиції Міністерста юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь в областях, містах Києві та Севастополі, але лише один раз не більше ніж на місяць. Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області листом № К-363-0848 від 29 травня 2017 року повідомлено заявника [PERSON], що 15 грудня 2014 року на адресу Головного управління юстиції у Донецькій області надійшов лист від приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про припинення її діяльності, на підставі чого 17 грудня 2014 року Головним управлінням юстиції у Донецькій області було видано наказ № 88/2 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON]О.» та припинено її діяльність з 17 грудня 2014 року; в звязку з тим, що [PERSON] не перемістилася на територію підконтрольну українській владі, надати дублікат договору купівлі-продажу не виявляється можливим (а.с.8). З відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву від 16 травня 2017 року № 277/01-12 вбачається, що документи приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] на зберігання в Донецькій обласний державний нотаріальний архів не передавалися, тому видати дублікат вищевказаного документу не виявляється можливим (а.с.9). Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт належності квартири № 30 в будинку 119 «а» по вул.Набережна в м.Донецьк заявнику [PERSON] на праві приватної власності. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації повною мірою своїх прав власності. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення. Суд не вбачає наявності будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою. За таких обставин, враховуючи, що заявник не може реалізувати свої права власника без встановлення даного факту суд вважає за необхідне на підставі ст.256 ЦПК України, вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved