Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

19.12.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що є квартиронаймачем кімнати № 154 в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Суми, пр. Курський, б. 133. 24.11.1993 р. вселився у кімнату гуртожитку. Відповідач [PERSON] є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2009 р. Під час перебування у шлюбі у них народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які тривалий час мешкають окремо. Зазначає, що відповідач більше восьми років не є членом його сім'ї, зареєстрована у кімнаті гуртожитку № 154 в будинку № 133 по проспекту Курському в м. Суми, але тривалий час там не проживає. Наявність її реєстрації у зазначеній кімнаті гуртожитку створює йому певні перешкоди, оскільки він сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, а також інші платежі пов'язані з утриманням квартири. Вказує, що відповідач кімнатою у гуртожитку не користується, має інше власне житло, яке розташоване за адресом: м. Суми, пр. Шевченка, б. 23, кв. 19, де вона проживає окремо разом з чоловіком [PERSON] Крім того, відповідач орендувала квартиру, що розташована за адресою: м. Суми, вул. СКД, б. 12, кв. 93. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням у вигляді кімнати у гуртожитку, в спірному житлі не проживає, спірну житлову площу залишила добровільно, на користування спірним житловим приміщенням не може претендувати, користуватися приміщенням наміру не має, її речей в житлі немає, комунальні послуги за зазначеною адресою не сплачує та не споживає, а ордер на житлову площу у гуртожитку був виданий йому, у зв'язку із трудовою діяльністю на заводі «Центроліт». Зазначає, що у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, постійно провокує сварки, у зв'язку із чим він звертався до Сумського відділу поліції. Просить визнати [PERSON] [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № 154 в будинку № 133 по проспекту Курському в м. Суми. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов за наведених підстав підтримав. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала. 22.01.2018 р. Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради надано клопотання у якому зазначено, що відділ реєстрації управління ЦНАП у м. Суми, як третя сторона не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, просили розглянути справу без участі їх представника. Третя особа Ковпаківський районний відділ Державної міграційної служби України в Сумській області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представника у судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не надано. Суд, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст. 129-130 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством. Згідно ч.1 п.10, ч.2 п.19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. № 208, єдиною підставою для зайняття жилого приміщення в гуртожитку є ордер, переселення громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, організації, установи та профспілкового комітету з видачею нового ордеру. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Ордеру № 238 на житлову площу в гуртожитку від 24.11.1993 р. серія VІ-БП № 632772, виданого Сумським державним заводом «Центроліт» разом сі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] вселилися у кімнату розміром 16 кв.м. № 154 по проспекту Курському, 133 в м. Суми (а.с. 7). 02.10.2009 р. рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми розірвано шлюб між [PERSON]та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] здійснює витрати з утримання кімнати № 154 в будинку № 133 по проспекту Курському в м. Суми та сплачує кошти за комунальні послуги, що підтверджується квитанціями та платіжними дорученнями (а.с. 11-24). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи за наявними відомостями відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 32). 01.10.2016 р. відповідач [PERSON] уклала Договір оренди житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). 04.07.2017 р. [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу № 730 посвідченого 04.07.2017 р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 117976493 від 22.03.2018 р. (а.с. 62). З досліджених у судовому засіданні матеріалів Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ЖЄО № 52400 від 13.10.2017 р. за зверненням [PERSON] та ЖЄО № 52793 від 14.10.2017 р. [PERSON] вбачається, що 13.10.2017 р. [PERSON] зверталася до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області з повідомленням про те, що 12.10.2017 р. вона виявила, що за місцем мешкання колишній чоловік [PERSON] замінив замки у вхідних дверях до помешкання. 14.10.2017 р. [PERSON] звертався до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області з повідомленням про те, що 14.10.2017 р. йому стало відомо, що колишня дружина [PERSON] перебуває у нього за місцем мешкання. В матеріалах ЖЄО наявні пояснення [PERSON] від 13.10.2017 р. у яких вона зазначає, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться квартира у якій вона зареєстрована, але не мешкає близько півтора року. У неї закінчився договір на проживання на орендованій квартирі, хотіла певний час пожити за місцем реєстрації. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача та проживає з ним на одному поверсі, мають спільну кухню. Відповідача не бачила у гуртожитку більше двох років. Люди говорять, що вона вийшла заміж і придбала власне житло. Бачила, як вона забирала свої речі зламавши замок у кімнаті восени 2017 року. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, у кімнаті з ним проживала донька [PERSON]. Відповідача бачила приблизно пів року тому, коли вона зламавши замок у кімнаті виносила звідтіль меблі. До цього більше двох років її не бачила. За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71,72 ЖК України. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Отже, на спірні правовідносини поширюються положення статей 71, 72 ЖК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою у кімнаті № 154 в будинку № 133 по проспекту Курському у м. Суми не проживає в ній більше шести місяців, не здійснює оплату за комунальні послуги та утримання гуртожитку, з 01.10.2016 р. за договором оренди орендувала квартиру за адресою: [ADDRESS], а з 04.07.2017 р. є власником іншого житла за адресою: [ADDRESS]. Суд зазначає, що відповідач факт не проживання у кімнаті № 154 в будинку № 133 по проспекту Курському в м. Суми без поважних причин не заперечувала у своїх письмових поясненнях наданих Сумському відділу поліції ГУНП в Сумській області від 13.10.2017 р. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № 154 в гуртожитку, по проспекту Курському, 133 у м. Суми підлягають задоволенню.

Outcome: approved