Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

17 серпня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 16 серпня 2017 року [PERSON] було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром швидкої допомоги фельдшером спеціалізованої бригади [PERSON], який після особистого огляду пацієнта зробив висновок про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 4). У приймальному відділенні лікарні особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було оглянуто лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також пацієнта було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування пацієнта можливе тільки в умовах стаціонару. Ліар-психіатр [PERSON] та прокурор Крот А. Ю. подали заяву про розгляд справи під час їх відсутності, заяву про примусову госпіталазацію підтримали (а.с. 15, 16). Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування - [PERSON] подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 17). Згідно з висновком № 1271 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 16серпня 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 3). З огляду на стан здоровя [PERSON] та заяви його опікуна, лікаря-психіатра, прокурора суд вважає за потрібне розглядати справу без їх участі. Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 5). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 16 серпня 2017 року № 4599 діагноз особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип течії, парафренний етап, виражений апато-дисоціативний дефект, стійкий галюцинаційно-маячний синдром (а.с. 2). З даного висновку також вбачається, що особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, знаходиться в стані важкого психічного розладу і потребує лікування в умовах псих.стаціонару (тривожний, напружений, під впливом галюцинаційно-маячних переживань, неадекватно поводиться, некритичний до стану, агресивний до матері, побив її, поведінку не контролює, безпорадний, не може самостійно задовольнити основні життєві потреби); госпіталізація обгрунтована, ненадання своєчасної допомоги може призвести до погіршення психічного стану та надати шкоду його здоровю, а також може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. З огляду на наведене,

Outcome: approved