Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на ті обставини, що 31.10.1997 року померла її матір [PERSON] а 18.12.2003 року помер її батько [PERSON] [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлим на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 13 жовтня 1995 року, виданого на підставі розпорядження Миколаївської міської ради від 12.10.1995 року за № 5521. Після смерті матері спадщину прийняв [PERSON], її чоловік, який проживав з померлою, був зареєстрований за однією адресою на час її смерті і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Зазначала, що після смерті батька вона фактично прийняла спадщину оскільки проживала з померлим однією сімєю на час його смерті та продовжує проживати в спадковій квартирі і на теперішній час. Крім [PERSON] на час його смерті в квартирі був зареєстрований її син (онук померлого) [PERSON], який фактично в спірній квартирі ніколи не проживав й не має права на спадщину після смерті [PERSON] оскільки не є спадкоємцем першої черги за законом. Просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив розглядати справу у його відсутність. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, ті обставини на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст.. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Судом встановлено, що 31 жовтня 1997 року померла [PERSON], про що Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва 31.10.1997 року було видано свідоцтво про смерть серії І-ФП №051912. 18 грудня 2003 року помер [PERSON] [PERSON], про що Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва 18.12.2003 року було видано свідоцтво про смерть серії І-ФП №173692. Після їх смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 13 жовтня 1995 року, виданого на підставі розпорядження Миколаївської міської ради від року за № 5521. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 525 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини, за нормами ст. 526 ЦК УРСР, визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина або чоловік і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем. Згідно ст.. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За нормами ст.. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки КП ДЄЗ «Океан» від 04.08.2016 року за вих. №3423, на час смерті [PERSON], 31.10.1997 року, в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований її чоловік [PERSON] [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном як спадкоємець першої черги. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки співвласника. На момент смерті спадкодавця [PERSON] право на спадщину набула його дочка [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини [PERSON] визнаний всіма учасниками процесу та підтверджений заявами свідків [PERSON] та [PERSON], а також актом від 09.08. 2016 року. З огляду на викладене, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає такими що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 18.12.2003 року На підставі викладеного,

Outcome: approved