Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

18 липня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності щодо користування нежитловими приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він відповідно до договору купівлі-продажу від 13 лютого 2007 року є співвласником 1/2 частини нежитлового приміщення (в літ. А) загальною площею 124,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Співвласником іншої 1/2 частини зазначеного нежитлового приміщення - відповідачем у справі чиняться йому перешкоди у користуванні об'єктом нерухомості. 13 березня 2013 року ним було направлено [PERSON] вимогу про звільнення протиправно захопленої 1/2 частини приміщення за адресою: [ADDRESS]. 01 січня 2013 року припинено дію договору про порядок використання нерухомого майна, яке знаходиться у спільній частковій власності від 10 квітня 2007 року. За умовами цього договору [PERSON] було тимчасово надано до 31 грудня 2012 року право спільного використання 1/2 частини приміщення, яка належить [PERSON] Проте, відповідач відмовляється звільнити належну позивачу на праві власності частину приміщення за адресою: [ADDRESS]. Просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні 1/2 частиною нежитлового приміщення (в літ. А) загальною площею 124,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність. Зазначено, що проти ухвалення по справі заочного рішення він не заперечує (а.с. 125). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 89). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 лютого 2007 року власниками нежитлового приміщення (в літ. А) загальною площею 125,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 17-19). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2009 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частинах на ізольоване нежитлове приміщення (літ. А), загальною площею 124,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-21). Зазначене підтверджується реєстраційним посвідченням № 024202 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20 лютого 2007 року (а.с. 22). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [PERSON] є власником 1/2 частини нежитлового приміщення (в літ. А) загальною площею 125,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 96). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. 13 березня 2013 року [PERSON] було направлено [PERSON] вимогу про звільнення протиправно захопленої 1/2 частини приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). 18 серпня 2013 року позивачем було подано заяву про злочин у вигляді корупційної бездіяльності посадових осіб Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 29-46). На підтвердження своїх доводів, позивач надав суду копію відповіді Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25 вересня 2013 року, з якої вбачається, що на даний час кримінальні провадження № 42012110090000303 та № 12012110090000577 закриті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 420121100000000305, № 32012110090000050, № 12013110090003030 триває, проводяться необхідні слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, спрямовані на всебічне й повне дослідження всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень (а.с. 47). У матеріалах справи міститься вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. З вироку вбачається, що [PERSON] на ґрунті особистих неприязних відносин з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], умисно наніс останньому декілька ударів в область голови, спричинивши тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.с. 66-72). Відповідно до листа Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 13 грудня 2017 року на підставі ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12012110090000050 від 23 листопада 2012 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України поновлено та досудове слідство тримає, проводяться необхідні слідчі дії (а.с. 74). Вбачається, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування нежитловим приміщенням. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача як співвласника нежитлового приміщення, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved