Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

18.03.2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, за комісією та за пенею. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором №DN81AR03110121 від 19.10.2007 р., укладеним між банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 72962,00 грн. до 17.10.2014 р., та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені Кредитним договором. В порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач зобовязання за Договором не виконав, внаслідок чого станом на 29.02.2016 р. має заборгованість в розмірі 144277,33 грн., яка складається з: - 30807,78 грн. заборгованість за кредитом; -14859,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -8947,29 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -89662,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором. З вирахуванням суми заборгованості у розмірі 49210,57 грн., стягнутої з відповідача 25.03.2009 р., різниця становить 95066,76 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.07.2007 р. сторони уклали кредитний договір, за умовами якого [PERSON] зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 19.10.2007 р. по 17.10.2014 р. включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 72962,00 грн. на наступні цілі: 47700,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,0 грн. для сплати за реєстрацію Предмету; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № DN81AR03110121 від 19.10.2007 р., договором особистого страхування №DN81LK03110121 від 19.10.2007 р. на строк до 18.10.2008 р. в сумі 2676,50 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3816,00 грн., та у розмірі 18735,50 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно з порядком, передбаченими п.п.2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2. даного Договору (п.п.1.1.,7.1.). Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню Кредиту, сплати процентів, винагороди і комісії у визначені даним Договором строки (п.1.2.). Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому Договором. Зазначена обставина встановлена рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2009 р., що набрало законної сили, яким з відповідачки на користь позивача в рахунок заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110121 від 19.10.2007 р., яка виникла станом на 31.12.2008 р., було стягнуто 49210,57 грн. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 144277,33 грн., яка складається з: - 30807,78 грн. заборгованість за кредитом, - 14859,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 8947,29 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, - 89662,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання за договором. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.6-8), виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований. По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором заборгованості за пенею з 14.04.2014 р., виходячи з такого: 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка Донецької області, відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З огляду на наведене, заборгованість відповідача по пені визначена судом в розмірі 33464,61 грн., виходячи з такого розрахунку: 90223,19 грн. (загальний залишок нарахованої позивачем пені за порушення строків розрахунку) 56198,27 грн. (сума пені за порушення строків розрахунків, нарахованої позивачем з 14.04.2014 р. по 29.02.2016 р.) 560,31 грн. (сума погашеної, в т.ч. списаної пені) = 33464,61 грн. За наведених підстав, загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 29.02.2016 р. визначений судом в розмірі 88079,06 грн.: - 30807,78 грн. заборгованість за кредитом, - 14859,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 8947,29 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, - 33464,61 грн. пеня за несвоєчасність виконання за договором. За вирахуванням від загальної суми заборгованості (88079,06 грн.) суми, стягнутої судовим рішенням від 25.03.2009 р. (49210,57 грн.), сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 38868,49 грн.: 88079,06 грн. 49210,57 грн. = 38868,49 грн. Тож позов підлягає частковому задоволенню. У звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1378,00 грн.

Outcome: partial