Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

19.10.2018 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В направленому\~на адресу\~суду позові\~позивач зазначив,\~що він\~є власником\~будинку по\~вул.\~Гурамішвілі,139\~«Д» в\~м.\~Миргороді Полтавської\~області.\~В будинку\~значиться зареєстрованою,\~але з\~01\~серпня 2016\~року не\~проживає його\~невістка [PERSON].\~[PERSON]\~не є\~співвласницею будинку,\~її речей\~в будинку\~немає, витрат на утримання будинку не несе. Фактично вона проживає в м. Харкові, точне місце її проживання йому не відомо. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком розташованим за адресою м. Миргород вул. Гурамішвілі,139 «Д», оскільки реєстрація відповідачки створює для нього певні незручності в користуванні власністю, сплатою додаткових витрат, зокрема стосовно отримання субсидії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] повідомлялася про час розгляду справи за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади. В судове засідання не зявилася, відзиву на позовну заяву не направила. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачу належить будинок по вул. Гурамішвілі,139 «Д» в м. Миргороді, що підтверджується документами про право власності (а.с. 4-5). Відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] «Д» (а.с. 12). З акту фактичного проживання особи на території міста Миргород від 18.10.2018 вбачається, що відповідач [PERSON], фактично не проживає з 01.08.2016 в будинку по вул. Гурамішвілі,139 «Д» в м. Миргороді (а.с. 7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що їм достовірно відомо, що відповідач [PERSON], з серпня 2016 року не проживає за адресою [INFO] «Д» в м. Миргороді. ЇЇ речей в цьому будинку немає, будинок не відвідує. Згідно з положенням ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку розташованому по вул. Гурамішвілі,139 «Д» в м. Миргороді більше року, її слід визнати такою, що втратила право на користування будинком. В той же час вимога позивача про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком з 01 серпня 2016 року до задоволення не підлягає, оскільки вона не узгоджується з положеннями ст. 405 ЦК України на підставі якої позивач просить визнати відповідачку утратившою право на користування житлом. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial