Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

19 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 8. За життя спадкодавець, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на її користь все майно, що належало їй на праві власності, заповіт посвідчений 30 листопада 2016 року секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 79. До спадкового майна належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди належали спадкодавцеві на підставі записів погосподарських книг №№ 1, 5, особовий рахунок [NUMBER] , земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 476372. Вона, як спадкоємець за заповітом на спадкове майно спадкодавця, має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті. Заява до нотаріального органу на прийняття спадщини нею була подана у передбачений законодавством строк (спадкова справа N9 189/2019). Після її звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Швецем О.В. їй було оформлено право власності на земельну ділянку та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Водночас, в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, господарські будівлі та споруди державним нотаріусом Швецем О.В. їй було відмовлено та винесено постанову № 478/02-31 від 17.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння та його реєстрації у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 35). Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Проте, голова комісії з припинення Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Потучек-Запольський Є.М. через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.69-75). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами від 12.02.2020 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1960 по 1984 роки (а.с.12-14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 45 (а.с. 8). На день смерті вона постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , та які належали померлій, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 12.02.2020 року (а.с. 12-14), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. від 17.11.2020 року (а.с. 17). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 30.11.2016 року секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, за реєстровим № 79, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу - [PERSON] ( а.с.57). Позивачка у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 189/2019 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 43-68). Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 11). Із довідки, виданої Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 20 від 12.02.2020 року, вбачається, що згідно із матеріалами інвентаризаційної справи № 65 станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилась (а.с. 16). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Отже, зважаючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по [ADDRESS] . Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивачка бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved