Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

19 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що підприємством «Полтаватеплоенерго» надавалися послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у квартиру відповідачів [ADDRESS], загальною опалювальною площею 55,3 кв.м. Споживачі зобов'язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше наступного за розрахунковим місяця. Розмір щомісячної плати на надані послуги становить : за послуги центрального опалення - 152,63 грн., за послуги гарячого водопостачання - 13,12 грн./куб.м. За період з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2009 року утворилася заборгованість у сумі 1749,47 грн., яку відповідачі не сплатили. За вказаний період згідно зі ст..625 ЦК України нараховано індекс інфляції у сумі 631,75 коп. та 3% річних у сумі 283,09 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порідку заборгованість з урахуванням індексу інфляції та № річних у сумі 2664,31 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] з позовом не погодилися, просили відмовити в його задоволенню за пропуском строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Згідно зі ксерокопією договору дарування від 07 червня 2007 року [PERSON] та [PERSON], подарували [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 вересня 2011 року, ухваленому у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту енергію за період з 01 серпня 2006 року по 01 січня 2009 року по 1953,95 грн. та судові витрати. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 липня 2011 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до [PERSON] залишене без змін. Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення право власності на квартиру у [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації такого права, тобто з 04 листопада 2009 року, тому саме з цієї дати вона, як власник, несе тягар утримання свого майна. Згідно з розрахунком на а.с. 6 заборгованість за послуги теплопостачання по споживачам [PERSON] та [PERSON] у сумі 1749,47 грн. виникла за період з січня 2009 року по 03 листопада 2009 року. У відповідності до ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплати суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Сума інфляційних нарахувань з лютого по жовтень 2014 року становить 631,75 грн., що підтверджується розрахунком ( а.с.7-8). Три відсотки річних від простроченої суми боргу становлять 283,09 грн., що підтверджується розрахунком ( а.с..9-10). Загальна сума боргу становить 2664,31 грн. ( заборгованість за надані послуги - 1749,47 грн., інфляційні нарахування - 631,75 грн., три відсотки річних - 283,09 грн.). У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] заявили про застосування позовної давності. У відповідності до ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частинами 3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Беручи до уваги, що позивачем ставляться вимоги про стягнення заборгованості яка уторилася за період з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2009 року, трирічний строк позовної сплинув, відповідачами заявлено про застосування позовної давності до винесення судом рішення, а тому суд вважає відмовити в задоволенні позову за пропуском позовної давності. Оскільки за основним зобов'язанням позивачем пропущено строк позовної давності, то не підлягають задоволенню вимоги про сплату інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних. Посилання представника позивача на ту обставину, що про порушення прав позивачу стало відомо 18 березня 2014 року, коли [PERSON] надала заяву про перерахування оплати за послуги з часу реєстрації - з 04 листопада 2009 року, відмовившись платити існуючу заборгованість з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2009 року, суд вважає необґрунтованим, оскільки рішенням апеляційного суду від 05 вересня 2011 року підтверджено, що [PERSON] з 04 листопада 2009 року несе тягар утримання свого майна, про що було відомо позивачу. Крім того, слід зазначити, що заміна сторін у зобов'язанні, як вважав позивач, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed