Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

18.04.2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на батьків, який уточнювався в останнє 25.09.2018року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є матірю відповідача [PERSON] Вона отримує не велику пенсію. В останній час здоров'я різко погіршилося, постійно хворіє та вимушена приймати ліки. Тому грошей не вистачає не тільки на продукти харчування, сплату комунальних послуг, а навіть на ліки. Тобто вона є непрацездатною, а у звязку з тим, що її пенсії не вистачає на проживання, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо від неї, матеріально не допомагає, не приїздить та практично не спілкується з нею. Вона неодноразово зверталася до нього по допомогу, благала його, але нічого не отримала. Також позивачка вказала, що інших дітей вона не має, тому була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] була присутня разом із своїм представником адвокатом [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не зявившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у звязку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України,\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.\~У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У судовому засіданні позивачка, представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у тексті позову. Просили розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив факти, та відповідні правовідносини. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №371037, виданого повторно 12.09.2018 року, вбачається, що позивачка є матірю відповідача [PERSON]М.(а.с.35). Позивачка є пенсіонером за віком (а.с.5), у звязку з чим отримує пенсію за віком, інших джерел доходів не має. Згідно довідки № 289 Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного фонду України від 13.04.2018 року, розмір пенсії позивача з листопада 2018 року становить 1532,27 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст. 202 СК України\~повнолітні донька, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків, та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку, та інваліди I, II та III груп. Враховуючи обставини справи, а саме те, що позивач є пенсіонеркою, тобто є непрацездатною особою, то таким чином, одна із умов на підставі якої виникає право на отримання аліментів позивачем доведена. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. За таких обставин вирішального значення набуває доведення факту потреби у матеріальній допомозі. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального\~функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування),\~а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»\~прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 1 липня у розмірі 1435 гривень, а з 1 грудня - 1497 гривень, та прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, встановлений у розмірі з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1532,27 грн., отже вона отримує пенсію у розмірі, яка не перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, та у межах для осіб, які втратили працездатність. З пояснень позивачки вбачається, що її пенсія не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, так як вона є людиною похилого віку, вона\~несе витрати, пов'язані, у тому числі, з лікуванням. Суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір, батька. Судом не встановлено підстав, передбачених ст. 204 СК України щодо звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання матері. Відповідно доч.1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) з урахування матеріального та сімейного стану сторін. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~судовий збір в розмірі 704,8 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved