overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.09.2011 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 412 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 412 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мар`янівської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що [INFO] року померла матір позивача - [PERSON], яка заповіла позивачу все своє майно. Після її смерті залишилася земельна ділянка, у видачі свідоцтва про право на спадщину на яку позивачу було відмовлено, оскільки в державному акті на право власності в кадастровому номері було зроблено виправлення. Зазначені обставини змусили позивача звернути до суду. В судове засідання позивач, не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.5), яка все своє майно заповіла [PERSON] відповідно до заповіту (а.с.8) ДО складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2,5284 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради, вартістю 29701 грн 28 коп. (а.с. 10, 11). Довідкою Мар`янівської сільської ради № 71 від 05 лютого 2014 року підтверджується те, що першочерговим спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] Відповідно до листа Хмільницької районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] яка померла [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини за заповітом 02 квітня 2009 року звернувся син [PERSON] в зв'язку з чим заведено спадкову справу, інші спадкоємці з заяви про прийняття та/або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавалось . Згідно листа Управління Дерземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області, земельна ділянка площею 2,5284 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Хмільницького району, відповідно до державного акту серії ВН № 119059, виданого підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 14.07.2004 № 281, кадастровий номер: 0524885000040020057, належить [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки спірна земельна ділянка увішла до спадкової маси після смерті [PERSON], позивач, будучи єдини спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1218, 1225,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 05.08.1993 року у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 16 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Цей шлюб у них із відповідачем не перший, до цього кожен із них перебував у шлюбі з іншими особами. Від цього шлюбу спільних дітей не має. З квітня 2004 року по даний час вони з відповідачкою [PERSON] проживають окремо, причиною розпаду сім'ї стало те, що у них різні характери та різні погляди на життя, а також відсутнє взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій. Фактично вже багато років вони не проживають, як одна сім'я, кожен з них веде своє особисте життя, ніяким чином не пов'язане з сімейними відносинами. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Строку на примирення просить не надавати, оскільки воно є неможливим. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала, погодилась на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05.08.1993року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 16. (а.с.4). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з квітня місяця 2004 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1994 року. Шлюб було зареєстровано в Черкській селищній раді Північно-Казахстанської області, актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини були припинені з жовтня 2013 року, в зв'язку з тим, що в них різні характери та різні погляди на життя, часто сварилися, втратили взаєморозуміння. Вважає, що при сформованих взаємовідносинах подальше збереження сім'ї неможливо, на примирення не згодна. Суперечок про розподіл майна немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте в шлюбі - «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 24.12.1994 року. Від сумісного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони припинили подружні стосунки з жовтня 2013 року через те, що в них різні характери та різні погляди на життя, часто сварилися, втратили почуття поваги та любові один до одного. Суперечок про розподіл майна немає. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивачки і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте в шлюбі - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 26.03.2010 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 15.07.2013 року Київським районним судом м.Полтави шлюб між ними розірвано. Син повністю знаходиться на утриманні матері. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26.03.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.07.2010 року, актовий запис № 664 (а.с.3). 15.07.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.2). [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 08 серпня 2008 року вона перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Відповідач веде аморальний спосіб життя, гуляє. З грудня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки припинено. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с. 2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, просив суд розірвати шлюб. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 серпня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 2008 року, актовий запис 266. (а.с. 4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися діти - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2011 року, актовий запис 565. (а.с. 5) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 08 вересня 2011 року, актовий запис 564. (а.с.6) В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 18 червня 2010 року, зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 210. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до змісту позовної заяви, просила суд розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 18 червня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 210 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 223 від 18.02.2014 року дитина проживає разом із позивачкою (а.с. 9). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 року, що розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 липня 2012 року. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утримані позивачки. На теперішній час сторони проживають окремо. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дочку, в зв'язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] З 01.09.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 липня 2012 року (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до довідки виконкому Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 79 від 17.01.2014 року про склад родини дитина зареєстрована з батьком та матір'ю по [ADDRESS] (а.с.5). Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 24 липня 2010 року у виконкомі Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області. Позовні вимоги мотивуючи тим, що останнім часом вони не можуть проживати разом як одна сім»я, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати проблеми. Відповідач пішов з дому, а тому збереження сім»ї і подальше спільне проживання є неможливим. Відповідач не відвідує ні її, ні дитини, не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні, матеріально не допомагає. Подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов»язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 24 липня 2010 року укладено шлюб у виконкомі Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]; а.с.19). Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Отже, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У шлюбі у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане виконкомом Макарівської Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району (а.с.18) та яка проживає разом з матір»ю [PERSON] Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить: 243,60 гривень витрат зі сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved