overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі з 28.01.1992 року. З 28.08.2014 року шлюбні відносини не підтримують, сім'я розпалася через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що примирення між ними неможливе. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином не з'явилася в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони одружені з 28.01.1992 року, шлюб зареєстрований Щасливцевською сільською радою, а/з № 02 (а.с.3). З 28.08.2014 року шлюбні відносини не підтримують. Про наявність спору про майно суду не заявлено. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 19.04.2008 року в Шебелинській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №1. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З початку 2015 року шлюбні відносини фактично припинені. В липні 2015 року вона забрала дитину та пішла від відповідача до батьків, де мешкає в теперішній час. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Шебелинською сільською радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 19.04.2008 року (а.с.7). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

19.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 26.07.2008 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Балаклійського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 128. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. З липня 2015 року шлюбні відносини фактично припинені. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивач не зявилась, у наданій позовній заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (10.09.2015 року та 21.09.2015 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ВЛ № 269223, виданого повторно 14.08.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Балаклійського РУЮ у Харківській області, встановлено, що 26.07.2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «Фідарова» (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 182877, виданого Пришибською сільською радою Балаклійського району Харківської області. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «Устиченко» на «Фідарова», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

19.08.2015 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно [PERSON] про стягнення з останніх на користь позивача заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. На підставі ст. ст. 100 ЦПК України, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/3607/15-ц від 17.06.2015 року відмовлено у заяві про видачу судового наказу. Також, позивач зазначив, що Концерн «МТМ» Комунарського району в період з липня 2012 року по липень 2015 року включно надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.08.2015 року загальна сума заборгованості складає 3\~557 грн. 83 коп. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в повному обсязі та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгулу справи повідомлена належним чином просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

19. 08.2015 року ПАТ « ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського обслуговування № BLaЖГА0006723 від 29.08.2011 року в сумі 115250,59 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством « Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА0006723, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 20 000 грн., термін повернення кредиту 29.08.2014 р. Відповідно до договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, а тому станом на 19.08.2015 р. заборгованість відповідача становить 115250,59 грн, а саме: -Кредит 13794,07 грн. -Відсотки 5898,51 грн. -Комісія за РО- 8050 грн. -Плата за пропуск платежів 87508,01 грн. Відповідно до п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати встановленої в графіку, поповнювати рахунок, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацією Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення « Про початок процедури ліквідації ПАТ «[PERSON] Банку» та призначено уповноважену особу Фонду [PERSON] Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

19.08.2015 року ПАТ ДТЕК Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення вартості електроенергії та відшкодування вартості електроенергії недооблікованої приладом обліку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та суду пояснив, що на підставі особистого рахунку № 726-2, відповідачі які мешкають за адресою: м. Краматорськ, вул. Красіна, 3, є споживачами електричної енергії, а її постачальником є ПАТ ДТЕК Донецькобленерго. 25.03.2015 року представником постачальника електроенергії, по місцю розташування обєкта відповідача, складений акт № 201679 (про порушення споживачем правил користування електроенергією), а саме самовільне підключення електроустаткування (токоприймачів ) до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму недооблікованої електроенергії у розмірі 11153,51 грн., а також судові витрати. Вiдповiдачі до судового засiдання не зявилися, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлялися належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи.. Проаналізувавши надані докази суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно повинно виконуватися в цей строк. Згідно ст.27 Закону України Про електроенергетику, ст. 37,48 Правил користування електричною енергією, власник (наймач) та всі повнолітні члени його родини повинні вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п. 37 ч. 2 Постачальник має право перевіряти справність приладу обліку і проводити обстеження електроустановок споживачів по фактам виявлення споживання електричної енергії пози приладом обліку. Згідно п. 53 Правил у результаті виявлення представником постачальника порушення споживачем правил у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню також понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

19.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08.11.2003року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], 28.01.2004року народження. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з серпня 2014року. Сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття кохання та поваги, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 08.11.2003 року, який зареєстровано виконкомом Орлівської сільради Ясинуватського району Донецької області (а.с.4), від даного шлюбу мають доньку [PERSON], 28.01.2004року народження (а.с.7). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з серпня 2014 року. Сімейне життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

19.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом ,та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 18.06.2012 року ,укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 3266,96 гривень ,так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . Представник позивача у судове засідання не з,явився,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином,шляхом оголошення у газеті Урядовий Кур'єр від 17.11.2015 року№214 Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 18.06.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору . Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 30.06.2015 року склався борг перед банком 3266,96 гривень ,а саме борг за тілом кредиту 214 гривень , заборгованість за відсотками 824,2 ,пеня 1570 гривень ,штраф 500 гривень ,штраф 131,76 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

19.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом ,та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 7.11.2006 року ,укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 4118,38 гривень ,так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . Представник позивача у судове засідання не з,явився,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином,шляхом оголошення у газеті Урядовий Кур'єр від 17.11.2015 року№214 Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 7.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору . Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 30.06.2015 року склався борг перед банком 4118,38 гривень ,а саме борг за тілом кредиту 434,27 гривень , заборгованість за відсотками 1229,66 ,пеня 1782,15 гривень ,штраф 500 гривень ,штраф 172,30 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень ,

Outcome: approved