Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

18.08.2017 року заявник [PERSON] звернулася до Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заявник [PERSON] зазначала, що [INFO] року, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Бахчисарай АР Крим в Бахчисарайській центральній районній лікарні народила хлопчика [PERSON]. Через неможливість покинути тимчасово окуповану територію заявниця 05.12.2016 року зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Звернувшись до Юр'ївського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області з вимогою щодо реєстрації народження дитини заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстроване у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на ст. ст. 233- 235, 256, 257-1, 258 ЦПК України заявник просив встановити факт народження [INFO] року дитини, а саме [PERSON] на тимчасово окупованій території України в м. Бахчисарай АР Крим, матір'ю якого є [PERSON], [INFO], гр. України, батьком - [PERSON], [INFO], гр. України. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому заявлені вимоги повністю підтримала (ас. 12). Заінтересована особа по справі Юр'ївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечували (ас.18 ). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з»явившихся сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів, при цьому відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до наступних висновків: - згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 25.07.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2015 року, з якого вбачається, що шлюб між вказаними особами був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр'ївського РУЮ у Дніпропетровській області, при цьому прізвище чоловіка після укладення шлюбу «[PERSON]», прізвище дружини «[PERSON]» (ас. 9). З копії паспорта заявника серії [NUMBER] від 22.08.2003 року, виданого Бахчисарайським РВ ГУМВС України в Криму остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] (ас. 7), при цьому як заявник так і чоловік останньої [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів, які додані до матеріалів справи, територія, на якій вони проживають є невід»ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» (ас.7,8). Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами), примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Судом встановлено, що [INFO] року о 14 год. 13 хв. [PERSON], [INFO], яка перебуває в шлюбі та мешкає за адресою [ADDRESS] в стаціонарі Бахчисарайської центральної районної лікарні народила дитину чоловічої статі - хлопчик вагою 3740 г, про що отримано медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 05.12.2016 року Бахчисарайською центральною районною лікарнею м. Бахчисарай (ас. 10). При цьому, суд зауважує, що застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь - якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі , доказів у сукупності, в тому числі, з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь- які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та / або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження Юр'ївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області заявнику відмовлено здійснити державну реєстрацію народження дитини оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації , яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстроване у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (ас. 11). У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Встановлення факту народження необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. За наведених вище обставин іншим шляхом, ніж звернення в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження - є неможливою. Згідно ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п. 14 р. ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні № 52/5 від 18.10.2000 року, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь - кого з них. Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту народження. Враховуючи, що факт народження [INFO] року дитини - [PERSON] на тимчасово окупованій території України в м. Бахчисарай АР Крим підтверджується наданими суду даними, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, можливості державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved