overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

18.02.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 391, 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинув спірну квартиру; з 2009 року відповідач постійно не проживає в ній та не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сім`ю позивача в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, 12.03.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Допитана судом в якості свідка [PERSON] (дочка сторін) підтвердила, що відповідач постійно не проживає в спірній квартирі з 2012 року та з цього часу жодного разу не намагався вселитися в квартиру. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (далі - [ADDRESS] ); в зазначеній Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача на правах піднаймача (а.с. 11, 12, 15). Як убачається з позовної заяви та показань свідка, які в сукупності узгоджуються між собою, з 2012 року відповідач постійно не проживає в Квартирі без поважних причин, не бере участі в утриманні Квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, що свідчить про втрату позивачем інтересу до цього житла. Суд констатує, що вселення позивача в Квартиру як піднаймача, по суті є надання позивачем відповідачеві житлового сервітуту. Відповідно до частини другої статті 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що припинення сімейних відносин між позивачем і відповідачем внаслідок розірвання шлюбу, а також постійна відсутність у Квартири з 2012 року та втрата відповідачем інтересу до Квартири в сукупності є істотною обставиною, що дає підстави для припинення житлового сервітуту в судовому порядку та визнання відповідача таким, що втратив право користування Квартирою. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 29.01.2020 (справа № 750/2263/18). Враховуючи те, що відповідач визнаний втратившим право користування Квартирою з інших правових підстав, ніж вказано позивачем у позовній заяві, пред`явлений нею позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

18.02.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 06.04.2020 року сторонам надано строк на примирення тривалістю три місяці, проте примирення не відбулося, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.09.2017 року Бердянським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №570 (а.с. 6). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Позивач та відповідач наполягають на задоволенні позову. З огляду на те, що до примирення сторони не дійшли, відтак, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно є неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.03.2020 року позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до [PERSON] про розірвання шлюбу. Враховуючи, що вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

18.02.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 14 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, небажання проживати разом, відсутність взаєморозуміння та довіри, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через судовий виклик на вебсайті суду, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

18.02.2020 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що вона 13 квітня 2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу, необхідної для утримання та виховання доньки, не надає. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.02.2020 відкрите провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача [PERSON] щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідач, [PERSON] , з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався, відзиву або заперечень проти позову не подавав. Будь-яких клопотань сторони суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Установлено, що сторони 13 квітня 2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу необхідну для утримання та виховання доньки не надає. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.-.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

18.02.2020 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 березня 2017 року Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 44, оскільки з липня 2019 року стосунки в сім`ї змінились; відповідачка проживає окремо,спільний побут не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній; спільних інтересів немає; відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подала суду клопотання про розгляд справи за її участю, письмового відзиву на позовну заяву не подала. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2017 року Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 44 (а.с.9). З липня 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

18.02.2020 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, спадкоємцем за заповітом якої вона являється, але через незнання про наявність заповіту на її ім`я пропустила шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, письмово вимоги позову підтримали, справу просили розглянути без їх участі (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с. 24). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких мотивів і підстав. Доведено, що [PERSON] є спадкоємицею спадкового майна за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , але через незнання про наявність заповіту на її ім`я пропустила шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Спірні правовідносини регламентуються ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , через незнання про наявність заповіту на її ім`я пропустила шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту її спадкових прав додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

18.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,0981 га, що знаходиться на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Батько позивача [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом вступу у володіння майном правовстановлюючим документом на земельною ділянкою. Інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину відсутні. В даний час оформити спадщину після смерті [PERSON] не має змоги в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому позивач просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

18.02.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі однієї другої частини від усіх видів доходу (заробітку) починаючи від дня подання позову 18.02.2020 року до дня повноліття старшої дитини- [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі однієї третини від усіх видів доходу (заробітку) до дня повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі однієї чверті від усіх видів доходу (заробітку) до дня повноліття молодшої дитини [PERSON] , тобто до [INFO] . В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач вимоги позову визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку: 10.03.2002 року сторони уклали шлюб, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.10.2018 року. Від цього шлюбу народжені діти: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із мамою що підтверджено довідкою від 14.03.2019 року № 692 Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області. Крім того дана обставина не заперечувалась батьком у судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що позивач не надає утримання дітям, отже вимоги в частці аліментів від доходу є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Суд приймає визнання відповідачем позову, вважає, що такі процесуальні дії відповідача відповідають інтересам дітей. Інших істотних обставин які мали би бути враховані судом при визначенні розміру аліментів сторони не навели в судовому засіданні. Суд вважає, що розмір аліментів має становити половину від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, на трьох дітей, до повноліття старшої дитини, потім третину до повноліття середньої за віком дитини, а потім по чверті до повноліття молодшої дитини. З відповідача слід стягнути судовий збір за правилом ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом. За правилом ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Розмір аліментів не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

18.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 27.03.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинено у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають конфлікти і сварки. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 19.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надав заяву про визнання позову; з наслідками визнання позову ознайомлений. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.03.2009 року відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 163. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.07.2009 року відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 217. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved