Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

18.06.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з вищеозначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького районну, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на земля серії [NUMBER] від 20.03.2003 року. Під час збирання документів, необхідних для оформлення спадщини, з`ясувалось, що у вказаному державному акті невірно зазначено ім`я власника «[PERSON]», хоча насправді її ім`я - [PERSON] . Просив виправити помилку та встановити факт належності документу, так як вказана помилка, позбавляє його можливості оформити спадщину. Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлені завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть від 16.04.2010 року, серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до належним чином засвідченої копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстру від 25.06.2010 року № 24059606 спадкову справу відкрито на ім`я [PERSON] , а державний акт на право власності на земельну ділянку від 20.03.2003 року серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] , що є явною помилкою. Свідоцтвом про народження [PERSON] від 20.07.1979 року серії [NUMBER] , підтверджено факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем, так як матір`ю [PERSON] записана [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.03.2003 року, який виданий на ім`я « [PERSON] »», допущено помилку у написанні ім`я власника земельної ділянки, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості оформити спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved