Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

18.06.2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Фенікс» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 25.06.2014 року відбулась ДТП за участю автомобіля ВАЗ 210934, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Опель Комбо, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником даного автомобіля є ПАТ «Рубіжанський картонно - тарний комбінат». Автомобіль Опель - Комбо державний номерний знак [NUMBER] застрахований у позивача, що підтверджується договором страхування № 021/14 - Т від 04.06.2014 р. 30.09.2014 р. на підставі страхового акту № 04/09-2014 від 29.09.2014 р. позивач сплатив на користь ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» страхове відшкодування у розмірі 4508,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 557 від 30.09.2014р. Крім того, за послуги з отримання довідки ДАІ позивачем було сплачено 140 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 512 від 04.09.2014р. Розмір фактичних витрат позивача, пов'язаних із врегулюванням даного страхового випадку, який стався з вини відповідача як водія автомобіля [NUMBER], складає 4648,01 грн.. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УТСК» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АС8571107 зі строком дії до 15.12.2014 р. Вказаним страховим полісом передбачена безумовна франшиза у розмірі 1000,00 грн. На виконання рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 р. ПрАТ «УТСК» здійснило страхове відшкодування позивачу в розмірі 3508,01 грн., але вказана сума не покриває розмір фактичних витрат позивача у повному розмірі, різниця складає: 4648,01- 3508,01 = 1140,00 грн.. Посилаючись на ст.ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, ст.ст.12, 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 1140 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 243, 60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідач [PERSON] був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наданих позивачем доказів судом встановлено, що 24 червня 2014 року о 15 годині 07 хвилині водій [PERSON], відповідач у справі, керуючи автомобілем ВАЗ 210934, державний номерний знак [NUMBER], на ст. Брагинівка по вулиці Донецьке Шосе, 1 (АЗС), рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на стоячий автомобіль Опель - Комбо державний номерний знак [NUMBER]. Винуватим в ДТП визнаний відповідач, що підтверджується копією постанови № 188/1201/14-п від 22.07.2014 р. Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (а.с. 10). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП автомобілю Опель - Комбо державний номерний знак [NUMBER] були нанесені механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 10706,13 грн. за висновком автотоварознавчої експертизи № 109 від 29.08.2014 р. (а.с. 11-21). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль Опель - Комбо державний номерний знак [NUMBER] застрахований у позивача, що підтверджується договором страхування № 021/14 - Т від 04.06.2014 р. (а.с. 27-29). На підставі пунктів 9.10.1 та 6.4.5 договору страхування, а також п.5.7.-5.10 страхового акту остаточний розмір страхового відшкодування був визначений у розмірі 4508,01 грн.. 30.09.2014 р. на підставі страхового акту № 04/09-2014 від 29.09.2014 р. (а.с.22-23), позивач сплатив на користь власника автомобіля Опель - Комбо ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» страхове відшкодування у розмірі 4508,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 557 від 30.09.2014 р. (а.с. 25). Крім того, за послуги з отримання довідки ДАІ позивачем було сплачено 140 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 512 від 04.09.2014р. (а.с. 24). Розмір фактичних витрат позивача, пов'язаних із врегулюванням даного страхового випадку, який стався з вини відповідача як водія автомобіля [NUMBER], складає 4648,01 грн. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УТСК» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АС8571107 зі строком дії до 15.12.2014 р. Вказаним страховим полісом передбачена безумовна франшиза у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 02.02.2015р. (а.с. 30-31). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 р. ПрАТ «УТСК» здійснило страхове відшкодування позивачу в розмірі 3508,01 грн. (а.с. 30-31), але вказана сума не покриває розміру фактичних витрат позивача у повному розмірі, різниця становить: 4 648,01- 3 508,01 = 1 140,00 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3). Отже, відшкодуванню підлягають і витрати, понесені позивачем по сплаті за послуги з отримання довідки ДАІ в сумі 140 грн., як витрати, які позивач зробив для відновлення свого порушеного відповідачем права (а.с. 9, 24). Таким чином, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути збитки позивача у вигляді різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування страхувальнику та страховим відшкодуванням позивачу в розмірі 1000 гривень та витрати, повязані з визначенням суми страхового відшкодування страхувальнику , в розмірі 140 гривень, всього в загальному розмірі 1140 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., підтверджені платіжним дорученням №813 від 05.06.2015 року (а.с.34). На підставі викладеного, ст.ст. 22, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved