Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

19. 11. 2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом (який уточнював) до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на квартиру, що є особистою приватною власністю. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач на час спільного з відповідачкою проживання без шлюбу придбав квартиру [ADDRESS] за особисті кошти, однак оформив її на відповідачку. На теперішній час виникла необхідність вирішити вказане питання, однак законодавчої можливості у позивача немає, через що він звернувся до суду, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не з'явився, надала заяву про слухання справи за його відсутності, просила уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву про визнання уточненого позову. Проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечувала, справу просила розглянути за її відсутності. Суд, беручи до уваги раніше надані в судовому засіданні пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без укладання шлюбу, вели сумісне господарство, як чоловік та дружина з листопада 2000 року по 2005 рік. 16 квітня 2005 року між ними в міському відділі державної реєстрації атів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 241. 18. 11. 2002 на момент проживання однією сім'єю без укладання шлюбу позивач за свої особисті кошти купив квартиру [ADDRESS], але оформив її на [PERSON] На той час в сім'ї працював офіційно лише позивач (інженером-програмістом II категорії у ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект») і мав постійний дохід. Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз. 3 п. 24, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12. 06. 2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування досліджених інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому докази по справі не досліджуються і суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на квартиру, що є особистою приватною власністю. Вимог про стягнення понесеного судового збору не заявлялося, тому питання про розподіл судових витрат не вирішувалося.

Outcome: approved