Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

19 липня 2019 року позивач звернулася до Білопільського районного суду Сумської області з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Білопільської районної державної нотаріальної контори - про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 23 липня 2019 року відкрито провадження у справі і призначно підготовче судове засідання на 16.08.2019 року. В позові позивач вказала, що [INFO] помер її двоюрідний дядько, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 .04.2005 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.54 га., що розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 березня 2004 року. [PERSON] заповітного розпорядження не складав, та до дня його смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав один в селі Комарицьке Білопільського району Сумської області, що підтверджується довідкою Товстянського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 11 червня 2019 року за № 289. Позивач вказує, що вона, [PERSON] , як двоюрідна племінниця спадкодавця, - є спадкоємцем п`ятої черги. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] був її двоюрідним дядьком підтверджується рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 10 травня 2019 року. Для оформлення спадкових прав позивач звернулася до державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б., але у оформленні спадщини їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Внаслідок складних сімейних обставин, поганим станом здоров`я, постійними хворобами ( в січні та травні 2005 року позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у Сумській міській клінічній лікарні, де у неї була виявлена пухлина- вузлова лейоміома матки та аденоматоз ендометрії та 24 травня 2005 року їй була проведена операція по видаленню матки з додатками, в 2007 році вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Білопільській центральній районній лікарні з діагнозом гіпертонія II стадії, також у неї діагностовано осередкове ураження головного мозку, менінгіома правої тім`яної області, у зв`язку з чим на протязі п`ятнадцяти років вона потребує постійного медикаментозного забезпечення), - тому нею був пропущений з вищевказаних поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дядька, [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю в два місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в котрій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, за підписом Миколаївського селищного голови І.Ігнатьєва надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Завідувач Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальова Л.Б., як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Білопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , - двоюрідна племінниця [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Білопільського районного суду Сумської обалсті від 10 травня 2019 року заяву [PERSON] задоволено. Встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був двоюрідним дядьком [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 11.06.2019 року ( а.с.10,11). [INFO] [PERSON] помер у віці 49 роки в м.Охтирка Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.54 га., що розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 березня 2004 року ( а.с.8). Згідно довідки Товстянського старостату виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 11.06.2019 року № 289 вбачається, що громадянин [PERSON] постійно до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав в селі Комарицьке Білопільського району Сумської області один. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався ( а.с.9). Відповідно до роз`яснень завідувача Білопільської районної державної нотаріальної контори від 21.01.2019 року № 327/01-16 на усне звернення [PERSON] надано роз`яснення щодо прийняття спадщини [PERSON] ( а.с.12). Відповідно до долучених позивачкою медичних документів: виписки із історії хвороби № 2021; виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; довідки гінекологічного відділення КУ « Сумська міська клінічна лікарня № 1»; ультразвукового обстеження Сумського обласного консультативно-діагностичного центра; відеоезофагогастродуоденоскопії КЗ СОР «Сумський обласний діагностичнй центр»; довідки кабінету комп`ютерної томографії ( протоколу дослідження головного мозку); висновку лікаря-нейрохірурга; довідки невролога вбачається, що в січні та травні 2005 року позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні у Сумській міській клінічній лікарні, де у неї була виявлена пухлина- вузлова лейоміома матки та аденоматоз ендометрії та 24 травня 2005 року їй була проведена операція по видаленню матки з додатками, в 2007 році вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Білопільській центральній районній лікарні з діагнозом гіпертонія II стадії, також у неї діагностовано осередкове ураження головного мозку, менінгіома правої тім`яної області, у зв`язку з чим на протязі п`ятнадцяти років вона потребує постійного медикаментозного забезпечення ( а.с. 13-22). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 57038483, виданої 30.07.2019 року, зазначено, що: «За параметрами запиту [PERSON] , дата смерті [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня» ( а.с. 29,30). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved