Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

18.09. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] р. н., [PERSON] [INFO] р. н. у розмірі 3 000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: Позивач [PERSON], спільно з відповідачем [PERSON], зареєстрували шлюб 18.09.1998 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син, [PERSON] [INFO]. Позивачеві самостійно, лише за власні кошти, надзвичайно важко утримувати дітей. На теперішній час відповідач не допомагає позивачеві у вихованні та утриманні дитини, весь тягар матеріального утримання неповнолітніх дітей ліг на позивача, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився повторно, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до вимог ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: [PERSON] є батьком: [PERSON] [INFO], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2001 року; [PERSON] [INFO], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01. 2006 року. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.09.1998 року. Встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обов'язок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивач просить суд стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3 000 грн., включаючи в цю суму витрати на утримання, меддопомогу та навчання за договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та Навчально - науковим Інститутом підприємництва та перспективних технологій Національного університету «Львівська політехніка», укладено договір про здійснення навчання [PERSON], що стверджується копією договору № 14.027м/с про освітні послуги від 04.08.2014 року. За умовами договору якого загальна вартість освітньої послуги становить 14 700 грн. Проте позивачем в супереч ч. 1 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не доведено здійснення оплати позивачем коштів за надання освітніх послуг [PERSON], на умовах договору № 14.027 м/с про освітні послуги від 04.08.2014 року, як на підстави своїх вимог на які посилається позивач. Також, позивач як на підставу своїх вимог посилається на потребу додаткових витрат на систематичну меддопомогу, що стверджується копією довідки виданої Зимноводівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини Пустомитівської ЦРЛ, про стан здоров'я [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що є безпідставним в розумінні ч. 1 ст. 60 ЦПК України, оскільки суду не надано доказів, які стверджували б витрати позивача на медичну допомогу та лікування неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від утримання свої малолітніх дітей; те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років, що на час розгляду справи становить 1286 гривень грн. на одну особу; враховуючи, що позивачем не доведено перед судом розмір додаткових витрат, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем слід задоволити частково, зокрема в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 643,00 (шістсот сорок три грн. 00 коп.) грн., на кожного з дітей щомісячно, тобто пропорцій до половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved