Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина -дочка [PERSON] [INFO]. Дочка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач регулярного щомісячного грошового утримання на дочку не надає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того вважає, що відповідач може та повинен забезпечувати і її матеріально в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона не працює, здійснює догляд за дитиною, зважаючи на що особисто себе утримувати не може. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно у них з відповідачкою є спільна неповнолітня дитина -дочка [PERSON] [INFO]. Він згоден сплачувати на утримання дочки аліменти в тому розмірі в якому зазначила позивачка, також він згоден сплачувати на утримання позивачки по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю -позивачкою по справі (а.с. 7). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже позов в частині стягнення аліментів на дитину підлягає до задоволення. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивачки, суд приходить до наступних переконань. Як з'ясовано судом, сторони спільно не проживають. Згідно частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно частини першої статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Звернувшись до суду з позовом, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 500 грн. щомісячно. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] має змогу утримувати свою дружину. Зважаючи на вище викладене, позов і в цій частині підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved