Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

19 вересня 2017 року позивачка в інтересах неповнолітніх дітей звернулася до суду з названим позовом з вимогою визначити, що частка співвласників у житловому приміщенні - квартирі № 54, розташованій у будинку № 5 Московського кварталу м. Славутича Київської області, що залишилася як спадок після смерті батька її дітей [PERSON], який помер 16 березня 2017 року та [PERSON], який помер 4 червня 2016 року, і [PERSON], яка померла 11 лютого 2017 року, складає 1/3 частину даного житлового приміщення за кожним. В обґрунтування позову зазначала, що квартира належала на праві спільної власності колишньому чоловікові та його батькам, частки яких не були визначені, що перешкоджає нотаріальному оформленню спадкових прав її неповнолітніх дітей після смерті їх батька та його батьків. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, а представник відповідача позов визнав. Вислухавши їх пояснення та перевіривши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] з 12 вересня 2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням суду від 19 березня 2015 року, що набрало законної сили 30.03.2015 р. (а.с.8, 11, 12). У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). За нотаріально посвідченим договором від 24 травня 1995 року [PERSON], [PERSON], яка діяла від себе та свого неповнолітнього сина [PERSON], в порядку обміну прийняли на праві спільної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Право спільної власності на квартиру без визначення часток співвласників зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації в книзі № 3 за № 5/54 (а.с. 17). 4 червня 2016 року помер [PERSON] (а.с.15). 11 лютого 2017 року померла [PERSON] (а.с.16). 16 березня 2017 року помер [PERSON] (а.с.13). 7 квітня 2017 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу № 37/2017 після смерті [PERSON] (а.с. 14). Постановою державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори від 18 серпня 2017 року відмовлено законному представнику [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] у звязку з невизначеністю часток співвласників квартири, які померли (а.с. 19). Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина 1). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина 2). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина 4). Оскільки договором від 24 травня 1995 року не встановлена спільна сумісна власність на квартиру, то вона вважається спільною частковою власністю. Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом (частина 1). Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна (частина 2). Таким чином за відсутності спору між співвласниками щодо розміру частки кожного з них у спільному майні законом презюмується рівність часток співвласників у праві спільної часткової власності. У звязку з цим правильним є застосування принципу рівності часток співвласників при визначенні часток у спільній частковій власності, які не визначені за домовленістю співвласників або законом та за відсутності спору між співвласниками щодо розміру їх часток. Виходячи з викладеного, предявлена вимога про визначення частки кожного з трьох співвласників у розмірі однієї третьої частини квартири відповідає вимогам закону і підлягає задоволенню за правилами частини 4 статті 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги, що ухвалою від 20 вересня 2017 року позивачку було звільнено від сплати судового збору з урахуванням її майнового стану, з огляду на правила статті 88 ЦПК України щодо розподілу судових витрат у разі задоволення позову, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень, від сплати його позивачка була звільнена.

Outcome: approved