Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

18.03.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивувала позов тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Відповідач коштів на утримання дружини не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Суду пояснила, що вона не працює, її фактичний місячний дохід - 860 грн. у виді соціальної допомоги на дитину. Матеріальної допомоги на її утримання, а також аліментів на утримання їх спільної доньки відповідач не надає. Просила врахувати, що відповідач - молода здорова людина, інших утриманців він не має, може заробляти та сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 19.11.2017 року (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач із донькою [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо від сім`ї, коштів на утримання дружини не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує положення ст. 84 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів. Відповідач є фізично здоровою людиною, працює, тому може утримувати дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини - 908, 00 грн.

Outcome: approved