Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 02.11.2012 року між ним та відповідачем по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав позичальникові суму грошових коштів у розмірі 8000 грн., про що останнім власноруч була написана розписка про отримання грошей. При цьому позичальник зобов'язався повернути позивачу суму позики в зазначеному вище розмірі в строк не пізніше 01.04.2013 року. Взяті зобов'язання до цього часу позичальником не виконані; добровільно сплатити суму боргу він відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу, а також 3 відсотки річних за весь час прострочки виконання зобов'язання. Також просить стягнути з відповідача на свою користь суму понесених ним судових витрат та моральну шкоду у розмірі 4000 грн.. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали вимоги позивача, викладені ним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що дійсно 02 листопада 2012 року позичав 8000 грн. у [PERSON], згоден їх віддати, але на теперішній час коштів таких у нього немає. Позовні вимоги відносно відшкодування моральної шкоди не визнає, тому що про це з позивачкою вони не домовлялись при укладанні договору позики. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Згідно розписки від 02.11.2012 року відповідач взяв в борг у позивача 8000 грн. строком до 01.04.2013 року, без виплати відсотків. В порушення взятих на себе зобов'язань, станом на 19.02.2014 року відповідач умови договору позики щодо своєчасного повернення суми позики не виконав - суму боргового зобов'язання за договором в розмірі 8000 грн. не сплатив. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з виплатою, зокрема, також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Суд вважає, що з урахуванням вимог діючого законодавства та встановлених обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню за договором позики від 02.11.2012 року сума боргу, з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення зобов'язання, в загальному розмірі 8240 грн.( 8000 Х 3% ) : 100. Суд вважає однак, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в розписці позичальника про це не йдеться. Нормами цивільного законодавства не передбачено відшкодування моральної шкоди, якщо в самому договорі мова про це не йшла. У відповідності зі ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. .

Outcome: partial