Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

19.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна та виділення в натурі його частки у праві власності на будинковолодіння № 59 по вул.Ляшенка в м.Шепетівці Хмельницької області та на земельну ділянку площею 0,07 га для індивідуального житлового будівництва, розташованої за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їхні з відповідачкою батьки заповіли їм своє майно в рівних частках. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 13.07.2015 року за ним в порядку спадкування після батька визнано право власності на ? частину будинковолодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 82,6 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м та надвірних будівель: сараю площею 9,1 кв.м, гаража-прибудови площею 38 кв.м, вбиральні площею 1,5 кв.м, погреба площею 8,7 кв.м, що знаходяться по вул.І.Ляшенка, 59 в м.Шепетівка та ? частини земельною ділянки площею 0,07 га за вказаною адресою з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва. На теперішній час у нього з відповідачкою виникли неприязні відносини з приводу спільного користування будинком та земельною ділянкою, в звязку з чим просить виділити свою частину будинку та земельної ділянки в натурі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили виділити частину будинку і прибудинкових споруд та земельної ділянки відповідно до варіанту 3 висновку експерта № 0416-5-Е від 05.04.2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У різі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.п.5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Судом встановлено, що батьки сторін [PERSON] та [PERSON] склали спільний заповіт, посвідчений 27 липня 2004 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON], за яким все належне їм майно заповіли [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 13.07.2015 року за позивачем в порядку спадкування після батька визнано право власності на ? частину будинковолодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 82,6 кв.м, житловою площею 31.3 кв.м та надвірних будівель: цегляного сараю площею 9,1 кв.м, цегляного гаража-прибудови площею 38 кв.м, цегляної вбиральні площею 1,5 кв.м, цегляного погреба площею 8,7 кв.м, що знаходяться по вул.І.Ляшенка, 59 в м.Шепетівка та ? частини земельною ділянки площею 0,07 га за вказаною адресою з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 10.11.2016 року право власності позивача на ? частину житлового будинку зареєстровано за позивачем. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2017 року за позивачем зареєстровано право власності на ? частки земельної ділянки площею 0,7 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в м.Шепетівка по вул.І.Ляшенка, 59. Згідно технічного паспорта житловий будинок № 59 по вул.Ігоря Ляшенка в м.Шепетівка має загальну площу 70,3 кв.м., складається із 3 житлових кімнат, 3 коридорів, 2 кухонь, ванної, передпокою, а також прибудинкових споруд: сараю, гаража-прибудови, вбиральні та погребу. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №0416-5-Е від 05.04.2017 року розподіл житлового будинку на земельній ділянці № 59 по вул.Ігоря Ляшенка в м.Шепетівка Хмельницької області на дві ізольовані квартири згідно часток співвласників є можливим. Експерт запропонував чотири технічно можливих варіантів розподілу житлового будинку. В судовому засіданні позивач просив виділити йому частину будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту розподілу № 3. Згідно варіанту розподілу № 3 першому співвласнику ([PERSON]М.) відходить частина житлового будинку з цегляними прибудовами загальною площею приміщень 38,5 кв.м, в тому числі житловою 19,4 кв.м, а саме: І коридор 3,6 м2, ІІ коридор 2,7 м2, 1-1 коридор 5,4 м2, 1-5 кімнати 11,7 м2, 1-6 кімнати 7,7 м2, 1-7 кухня 7,4 м2, та надвірні будівлі: сарай, гараж прибудова, вбиральня, ? частина земельної ділянки площею 350 м2 (згідно схеми розподілу № 3). Другому співвласнику ([PERSON]М.) відходить частина житлового будинку з цегляними прибудовами загальною площею приміщень 38,1 м2, а саме: 1-2 кухня 8,9 м2, 1-3 кімната 13.2 м2, 1-4 кімната 11,9 м2, 1-8 ванна 4,1 м2 та надвірні будівлі: погріб цегляний , ? частина земельної ділянки площею 350 м2 (згідно схеми розподілу № 3). При варіанті розподілу № 3 співвласник №1 ([PERSON]М.) виконує наступні роботи: підводить до своєї половини всі комунікації, встановлює лічильники води, газу, електрики, замуровує 3 дверей (між коридором І і ванною 1-8, коридором 1-1 і кімнатою 1-3, кімнатою 1-6 і кімнатою 1-3, облаштовує прохід між кухнею 1-7 і кімнатою 1-6). Різниця вартості часток становить 37856 грн. і є компенсацією співвласнику № 1 для влаштування комунікацій (електрика, водопровід, каналізація, газопровід) та водяного опалення у своїй частині. Співвласник № 2 ([PERSON]М.) виконує наступні роботи: влаштовує двірні отвори між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3 і ванною 1-8, влаштовує вхідні двері та прохід через ванну 1-8. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести поділ будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту розподілу № 3 та виділити позивачу із спільної часткової власності частину житлового будинку з цегляними прибудовами загальною площею приміщень 38,1 м2, а саме: 1-2 кухня 8,9 м2, 1-3 кімната 13,2 м2, 1-4 кімната 11,9 м2, 1-8 ванна 4,1 м2 та надвірні будівлі: погріб цегляний, а також ? частину земельної ділянки площею 350 м2 (згідно схеми розподілу № 3). Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved