overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4481 (чотири тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просить розглядати справу без його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у його відсутності не надійшло. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. 30.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-05055-301212 (а.с. 3) (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3831 (три тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 80 коп. на придбання певного майна (послуг) . Відповідно до Кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00 %. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 2,42 % за місяць. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 546244 від 04.01.2013 року, кредитні кошти були перераховані відповідно до рахунку-фактури № 96 від 30.12.2012 року (а.с. 5,8). Однак, в порушення вимог Кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання по ньому, своєчасно не повернув кредитні кошти і не сплатив комісію та відсотки, яка виникла внаслідок цього, за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Як вже було зазначено, у встановлений договором та законом термін, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту належним чином не приймав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складається з: 3831,80 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,12 грн. - заборгованість за відсотками; 649,11 грн. - заборгованість за комісіями, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості від 14.04.2014 року (а.с. 4). Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач 10.07.2010 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області під актовим записом № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.09.2011 року (а.с. 6). Заперечення позивача проти примирення не може бути перешкодою для його надання, оскільки судом встановлено, що позивач має малолітню, сумісну з відповідачем, дитину. З метою збереження сім'ї суд встановив для сторін строк на примирення. Після спливу строку на примирення сторони наполягали на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що подальше спільне сімейне життя не можливе та суперечить їх інтересам. Питання щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, проживання та утримання дитини вирішено за згодою сторін, просять розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, на даний момент проживають окремо, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалась, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що 29 серпня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 2000 доларів США. На підтвердження умов договору та факту отримання грошової суми відповідач власноручно написав розписку. Вказаним договором позики було обумовлене зобов'язання останнього повернути позивачу суму позики в строк до 31 грудня 2012 року. В зазначений договором позики термін відповідач гроші в добровільному порядку не повернув, тим самим порушив умови договору. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості в розмірі 2000 доларів США, еквівалент якої ( на думку позивача, виходячи з офіційного курсу долара США за 100 одиниць - 1311-0661) 26220 грн., три відсотки річних від простроченої суми, згідно положень ч.2 ст. 625 ЦК України, в сумі 1573 грн. 20 коп., а також витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розписка від 29.08.2012 року, довідка ПАТ АК «Укргазбанк»), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідач отримав кошти в сумі 2000 доларів США, при цьому останній зобов'язався повернути кошти до 31.12.2012 року. Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, а саме не повернув суму позику в обумовлений сторонами строк. На підтвердження факту укладення договору позики відповідачем було написано розписку. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики відповідач на даний час має заборгованість 2000 доларів США. Згідно довідки відділення №251/14 ООД АБ «Укргазбанк» 13.08.2014 року Національним банком України встановлено офіційний курс гривні, згідно якого вартість долара США становить 13.110661 грн. та в даному випадку еквівалент 2000 доларів США становить 26221 грн. 32 коп., однак суд виходить із суми заявленої позивачем в розмірі 26220 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 09.08.2002року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з 10 березня 2014р. Від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спір про розділ майна між подружжям вирішено. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 09.08.2002 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2003 року відділом РАГС Кам'янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 428. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стала поява іншого чоловіка в житті відповідачки. Із-за чого на початку серпня він забрав свої речі і пішов з сім'ї. За час окремого проживання жодних кроків для примирення ніхто з них не зробив. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя і просить шлюб між подружжям розірвати, так як сенсу зберегти сім'ю не має. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 20 липня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по причині появи іншого чоловіка в житті відповідачки. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору та спору про місце проживання дочки на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18310,48 грн. за кредитним договором банківського обслуговування № ВL_ЖГ00009820 від 26.01.2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з вказаним кредитним договором відповідачу було надано кредит в сумі 11000 грн. строком до 26.01.2014 року зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань, зокрема відповідно до п.п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку, або безготівковим перерахуванням, у сумах не менше за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісій за управління кредитом. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання. Станом на 13.08.2014 року сума заборгованості складає 18310,48 грн. з яких: 10659,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3989,50 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 3661,94 грн. - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом. Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями договору банківського обслуговування № ВL_ЖГ00009820 від 26.01.2011 року ( а.с.5-12), графіком погашення заборгованості ( а.с.13-14), детальним розписом загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки ( а.с.15-18), розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с.4) підтверджено як наявність заборгованості позивача за кредитом відповідачу так і розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1176 грн., який в подальшому було уточнено, а саме позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 10.09.2010 року, який був розірваний у вересні 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який починаючи із розірвання шлюбу між сторонами перебуває на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Від позивача та відповідача у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач не працює, тому відповідно до ст. 184 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяи. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку , оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки в судовому засіданні встановлено,що: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.3-6, 8-9), відповідач допомоги на утримання своїм неповнолітнім дітям не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів щодо доходів сторін ( а.с.7) , суд вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своїх неповнолітніх дітей. Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривня,та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, і уточнивши 01.10.2014 року раніше заявлені вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2009 року народження, в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Від шлюбу, який розірвано рішенням суду, сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року відповідач проживає окремо і не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписом статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 184 Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як убачається з пояснень позивача і підтверджується матеріалами справи (а. с. 22), відповідач є фізичною особою-підприємцем. У 2013 році він отримав валовий дохід в розмірі 139462 грн. Оскільки чинне податкове законодавство України не покладає на фізичних осіб-підприємців, які знаходяться на спрощеному податковому обліку, обов'язок вести бухгалтерський облік господарських операцій та декларувати реальні доходи, отримані від зайняття підприємницькою діяльністю, зазначене надає відповідачу можливість приховувати свої реальні доходи, що має істотне значення для визначення способу сплати ним аліментів, і в силу статті 184 Кодексу є підставою для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище відповідача та позивача, яка, як слідує з її пояснень, щомісячно отримує заробіток від роботи реалізатором на ринку в розмірі 1500 грн, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, на рівні 1500 грн. Вказаний розмір аліментів, з урахуванням витрат позивача на утримання дитини, забезпечить матеріальне утримання сина на рівні, що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум, а також його належний фізичний і духовний розвиток.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, мотивуючи свій позов тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі з позовними вимогами згоден. Враховуючи, що сторонни до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем (а.с. 6). Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження, батьком дитини є відповідач по справі (а.с. 5). Матеріалами справи доведено, що дитина повністю знаходяться на утриманні матері та проживає разом з нею (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 18.08.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved