Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

18.06.2019\~р.\~представник позивача звернувся\~до суду\~із даним\~позовом,\~в якому,\~з урахуванням\~заяви про\~збільшення позовних\~вимог від\~11.12.2019\~р.,\~проситьстягнути з відповідачки заборгованість по оплаті за проживання в кімнаті №304 гуртожитку Вищого професійного училища № 11 м. [ADDRESS] , що на вул [ADDRESS] , та комунальні послуги в сумі 6358,38 грн., та 1 921, 00 грн. судового збору В обґрунтування позову покликається на те, що згідно договору найму (оренди) від 01.09.2016 р. відповідачку було тимчасово поселено у гуртожиток до 01.08.2017 р., однак в обумовлений угодою строк остання не виселилися з приміщення. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.08.2018 р., залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.05.2019 р., відповідачку виселено з кімнати гуртожитку без надання їй іншого житлового приміщення. Зазначає, що відповідачка на вимогу щодо добровільного виселення з гуртожитку не реагує, за проживання в гуртожитку та комунальні послуги не сплачує, надалі продовжує проживати у такому без правових підстав. Так, 27.08.2019 р. вказане вище рішення суду відповідачкою виконано, проте за останньою рахується заборгованість за проживання в гуртожитку та комунальні послуги станом на 27.08.2019 р. у розмірі 6\~358,38 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 27.08.2019 р. судом було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд на 12.12.2020 року з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~В подальшому розгляд справи тричі відкладався, востаннє на 14.07.2020 р., у зв`язку із роз`ясненням права відповідача приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, та клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачка у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила та суду пояснила, що перестала сплачувала кошти за проживання та комунальні послуги у зв`язку із позбавлення її субсидії. При цьому зазначила, що не отримала субсидії у зв`язку із наявністю заборгованості за електроенергією. Із нарахованою заборгованістю по оплаті комунальних послуг вона не погоджується. Вважає, що борг штучно створили, пояснюючи це тим, що вона не користувалась електроенергією у тій мірі у якій вказують. Ствердила, що в її кімнаті не було жодного електроприладу, а електроплитами, які знаходились на кухні (місце загального користування) вона не користувалась, так як на кухню не ходила. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно копій свідоцтва про право власності серії [NUMBER] 556589 від 25.08.2004 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4546417 від 26.08.2004 р., позивач є державним навчальним закладом, у власності якого перебуває учнівський гуртожиток, що за адресою: [ADDRESS] . 11.04.2016 р. сторони уклали договір найму (оренди) про тимчасове поселення в учнівській гуртожиток ВПУ № 11 м. Червонограда, строк дії якого з моменту підписання і до 01.08.2016 р., а в частині відшкодування збитків до моменту повного виконання наймачем своїх зобов`язань (п. 3.1 Договору). 01.09.2016 р. сторони уклали по суті аналогічний договір найму (оренди) про тимчасове поселення в учнівській гуртожиток ВПУ № 11 м. Червонограда, зі строком дії до 01.08.2017 р. (п. 3.1 Договору). Відповідно до п.2.4.1 Договору, наймач зобов`язаний щомісячно до 20 числа поточного місяця здійснювати оплату за проживання в гуртожитку згідно виставлених рахунків. За невиконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.4.1 Договору). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.08.2018 р., залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.05.2019 р., позов Вищого професійного училища № 11 м. Червонограда до [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено, та виселено останню з кімнати [ADDRESS] що за адресою [ADDRESS] , без надання їй іншого житлового приміщення. Вказаними вище судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції було встановлено, що відповідачка після закінчення строку дії договору найму займане нею жиле приміщення кімнати гуртожитку не звільнила, та продовжувала проживати у ньому без законних на те підстав. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії постанови головного державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області №ВП 59776987 від 28.08.2019 р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №459/1004/18, виданого 18.07.2019 р. Червоноградським міським судом Львівської області закінчено, у зв`язку із добровільним виконанням рішення суду боржником, що підтверджується актом державного виконавця від 27.08.2019 р. Отже, відповідачка проживала у гуртожитку по 27.08.2019 р. Згідно довідки позивача №165 від 10.10.2019 р. встановлено, що станом на 01.01.2018 року за відповідачкою рахувалась заборгованість за комунальні послуги у розмірі 480,41 грн.. У 2017 р. у відповідачки була субсидія, яка перекривала частину спожитих комунальних послуг, проте в кінці опалювального сезону було здійснено перерахунок наданих субсидій внаслідок чого у останньої залишилась неоплаченою сума коштів у розмірі 480,41 грн., яку вона відмовилась оплачувати. З січня по квітень 2018 року відповідачка вчасно і вловному розмірі оплачувала усі рахунки, що їй виставляв позивач, а з травня 2018 року почала оплачувати рахунки не у повному обсязі з невідомих нам причин. З січня 2019 року відповідачка взагалі перестала оплачувати за своє проживання. Таким чином за проживання відповідачки у гуртожитку станом на 27.08.2019 р. за останньою обліковується заборгованість у розмірі 6 358,38 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 130 ЖК УРСР, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів. Освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч.3 ст. 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Згідно ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Так, суд критично оцінює посилання відповідачки щодо не користування нею електричною енергією, оскільки такі є голослівним та безпідставними, спростовуються дослідженими матеріалами справи та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за договором найму (оренди) про тимчасове поселення в учнівській гуртожиток ВПУ № 11 м. Червонограда від 01.09.2016 р., проживала у гуртожитку і після закінчення строку дії договору та після ухвалення судового рішення про виселення її із даного житлового приміщення, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач проживала у кімнаті № [ADDRESS] гуртожитку ВПУ [ADDRESS] , проте у повному обсязі не сплачувала послуги щодо проживання у гуртожитку та комунальні послуги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. В силу приписів ст. 141 ЦПК України, із відповідачки підлягає стягненню у користь позивача 1 921,00 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved