overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

18 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09 жовтня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага, у зв`язку із чим сім`я фактично припинила своє існування. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2013 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

18 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 травня 1985 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1985 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

18 травня 2020 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09 липня 2005 року Відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції . На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя не склалось через поступове погіршення сімейних відносин, що призвело до припинення шлюбних відносин. Примирення не можливе. Ухвалою від 01 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явились, до суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав . Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 09 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 3). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, сторони не бажають зберігати шлюб, наполягали кожен на розлученні, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

18 травня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 листопада 2015 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району він зареєстрував свій шлюб із [PERSON] , актовий запис № 20. Зазначає, що від даного шлюбу в них народився син [PERSON] ,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [INFO] . При цьому вказує, що на протязі тривалого часу вони із відповідачкою проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Їхня сім?я розпалася по тій причині, що вони не зійшлися характерами, не розуміли й не поважали один одного. На даний час їх шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин їхнє спільне сумісне подружнє проживання неможливе, сім`ї фактично немає. Примирення між ними не можливе, так як і збереження їхнього шлюбу, спору про майно на даний час не виникає.\~ На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримала 27.05.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але відзив на позов до суду станом на 17.06.2020 року нею не подано. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі із 19 листопада 2015 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 20 (а.с. 3). Від подружніх відносин у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Спору про майно не виникає. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

18 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01 липня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, змінились погляди на проживання однією сім`єю. Як подружжя разом не проживають. Ухвалою суду від 05 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 01 липня 2014 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №51, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 червня 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2003 року, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 листопада 2009 року Богданівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, за актовим записом №12. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 листопада 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу\~\~мають доньку [PERSON] [INFO] . Сторони разом не проживають з жовтня 2020 року, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В судове засідання сторони не з`явилися, звернулись з заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги, відповідачка вказала, що визнає позов та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] \~зареєстрували шлюб 28 листопада 2009 року в Богданівській сільській раді Доманівського району Миколаївської області, за актовим записом №12. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] разом не проживають з жовтня 2020 року. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, суд вважає за доцільне\~відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільних двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти у вказаному розмірі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком двох дітей позивача: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та не заперечується відповідачем. Діти знаходяться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві, підтверджується довідкою квартального комітету №19 від 21 квітня 2021 року №123812 та не заперечується відповідачем. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки діти знаходяться на утриманні матері, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не нададає, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернулася до відповідача з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до завершення сином навчання, але не довше, як до досягнення 23-х років. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно рішення Болехівського міського суду відповідач сплачував аліменти на сина до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Син [PERSON] у 2020 році вступив на стаціонарне платне навчання Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника (факультет математики та інформатики), вартість навчання становить 18200 грн, які вона оплатила згідно договору. Син проживає в університетському гуртожитку і за проживання протягом 2020-2021 навчального року оплатила ще 4680 грн., а також витрачає кошти на харчування та одяг, оскільки син навчається стаціонарно та не працює. Вона не працює та допомагає батькам у веденні господарства і їй важко утримувати сина на час навчання. Відповідач фізично здоровий, матеріальних обтяжень немає, працює в сільськогосподарських кооперативах комбайнером, але офіційно не працевлаштований та має добрі заробітки, хоч в добровільному порядку коштів за період навчання сина не дає. 20 травня 2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.26, 32). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 1 статті 280 ЦПК України, передбачено, що суд суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

18 травня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 19 січня 2018 року він зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей не мають. З відповідачем проживають окремо з 20 квітня 2021 року, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 червня 2021 року. Розгляд справи відкладався в зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19 січня 2018 року у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Підтримання позивачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved