Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

19.12.2018 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.10.2000 року Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 539. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з липня 2018 року. Спору про поділ майна та місця проживання дітей немає. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] 19 жовтня 2000 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 539. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід залишити прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] не наполягала на відшкодування понесених нею судових витрат за рахунок відповідача.

Outcome: approved