Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

17 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 16 липня 2017 року померла її мати [PERSON], про що 17 липня 2017 року Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Бахмутського району Донецької області було видано свідоцтво про смерть. На день смерті [PERSON] фактично проживала та була зареєстрована за адресою: квартира [INFO]. На момент смерті у [PERSON] залишилося майно, зокрема, квартира [ADDRESS]. Відповідно до заповіту померла [PERSON] заповіла їй своє майно. Стверджує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] Для отримання спадщини вона не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про\~прийняття спадщини, оскільки в цей час її дочка проходила тривалий курс лікування після отриманих в ДТП травм та потребувала постійного стороннього догляду. У звязку із хворобою дочки позивач навіть не змогла прибути на поховання матері. Крім цього, з 01 січня 2018 року змінилися правила перетину Українського кордону громадянами [PERSON] Федерації, якими передбачено, що вїзд на територію України здійснюється лише за закордонними паспортами, який [PERSON] змогла отримати лише 29 червня 2018 року. Вказані обставини стали обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо здійснення дій з особистого прийняття нею спадщини в межах передбаченого законом строку. 13 липня 2018 року [PERSON] прибула до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, з огляду на пропущений шестимісячний строк, нотаріус відмовила у здійсненні нотаріальної дії та порадила звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Просить суд визнати причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй, [PERSON], [INFO] (паспорт громадянина [PERSON] Федерації 20 09 117910, виданий відділенням УФМС Росії у Воронезькій області в Острогожському районі 28 травня 2009 року), додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої 16 липня 2017 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. 23.08.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.09.2018 року на 13-00 годину. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає та просить його задовольнити. Зазначила, що її інтереси у судовому засіданні буде представляти адвокат [PERSON], з яким вона уклала договір про надання правової допомоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відповідно до ст. 206 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав має право ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 10-14). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03 грудня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 6488, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.16). Право власності [PERSON] на вищевказану квартиру також підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 6800015 від 03 грудня 2008 року (а.с. 17-18), витягом Комунального підприємства «Артемівське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21537290 від 13 січня 2009 року (а.с. 19) та технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] (а.с. 20). 07 листопада 2011 року [PERSON] склала заповіт про те, що все її майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповідає своїй дочці [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року\~ № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Артемівський район Донецької області було перейменовано на Бахмутський район Донецької області. 16 липня 2017 року [PERSON] померла, про що 17 липня 2017 року Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Бахмутського району Донецької області було складено актовий запис № 113 та видано свідоцтво про смерть серії І-НО № 991445 (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Статтею 1272\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За\~письмовою згодою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки в цей час її дочка [PERSON] проходила тривалий курс лікування після отриманих в ДТП травм та потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією виписного епікризу (витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 13-710) [PERSON], згідно якого [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 27 червня 2017 року по 24 липня 2017 року (а.с. 42-43). У звязку із хворобою дочки позивач [PERSON] не змогла прибути на поховання своєї матері [PERSON], померлої 16 липня 2017 року. Крім цього, з 01 січня 2018 року змінилися правила перетину Українського кордону громадянами [PERSON] Федерації, якими передбачено, що вїзд на територію України здійснюється лише за закордонними паспортами, який [PERSON] отримала лише 29 червня 2018 року, що підтверджується копією її закордонного паспорту 65№6226303 (а.с. 8). Зазначені причини суд визнає такими, що істотно утруднювали позивачеві подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений законом. З огляду на викладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши позивачеві спадкоємцеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved