Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

18 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційцної служби Харківського міського управління юстиції, посилаючись на те, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] в Ленінському районі м. Донецька в лікарні від хвороби, що підтверджує лікарське свідоцтво про смерть № 21 від 28.03.2016 року, видане ДНР Управління здравоохорони адміністрації м.Донецька КУ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 м.Донецьк. Заявниця вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 17.05.2016 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту її смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з вищевикладеним заявник вимушен звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], що необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] надав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності та зазначив, що не має заперечень щодо встановлення судом факту смерті фізичної особи. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника, [PERSON] є сином [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла в лікарні в Ленінському районі м. Донецька від набряку мозку, інфаркту правої півкулі мозку. Факт її смерті відображено в наданому заявником медичному свідоцтві про смерть № 21 форми №106/у, видане 28.03.2016 року КУ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 міста Донецька ДНР Управління здравоохорони адміністрації м.Донецька . Окрім вказаних доказів ці обставини щодо смерті та поховання [PERSON] підтверджуються фотокарткою про місце поховання з зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові [PERSON], з зазначенням на могилі дати її народження та дати смерті, які повністю відповідають документам, що посвідчують її особу. Тобто відомості про смерть [PERSON] в м. Донецька, викладені у лікарському свідоцтві про смерть № 21 форми № 106/у від 28.03..2016 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VIдержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 17.05.2016 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту її смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що лікарське свідоцтво про смерть № 21 форми № 106/у видане 28.03.2016 року КУ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 міста Донецька ДНР Управління здравоохорони адміністрації м.Донецька .про смерть [PERSON], яка померла [INFO] в лікарні в Ленінському районі м. Донецька - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Але факт смерті [PERSON], саме [INFO] в м. Донецьк та її поховання , знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні йому для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] у м. Донецьк Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved