Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

18.12.2018 року заявник звернулася з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме, що договір дарування від 14.04.1995 року № 1-996 та договір дарування від 31.01.1997 року № 202, які посвідчені [PERSON] державною нотаріальною конторою видані на імя [PERSON] належить заявнику посилаючись на те, що вона отримала від своєї матері в дар частину житлового будинку, видані на прізвище «Калашнік». У 1998 році, при заміні паспорта її прізвище було записано як «Калашник». При зверненні до державного нотаріуса [PERSON] районної держнотконтори, листом заявнику було відмовлено у виправленні помилки та рекомендовано звернутися до суду. Даний факт заявнику необхідно встановити для реалізації свого майна. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримує, справу просить розглянути в її відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, 04.01.2019 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно п.6 ст.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації свого майна. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник отримала від своєї матері [PERSON] в дар 7/16 та 3/32 частин жилого будинку розташованого за адресою: Київська область Фастівський район, смт. Борова, вул. Котовського, 11 (Договір дарування посвідчений 14.04.1995 року старшим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-996 та Договір дарування посвідчений 31.01.1997 року старшим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 202). Договора дарування видані на імя [PERSON]. Згідно паспорту серії СН № 694444 виданого Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві 20 січня 1998 року на імя [PERSON], [INFO], її прізвище зазначено - «Калашник». Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданого Державною податковою адміністрацією у м. Києві від 03.03.1998 року на імя заявника, її прізвище зазначено - «Калашник». [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 18.12.2018 року № 1033/01-16, заявнику було відмовлено у виправленні літери в прізвищі «Калашнік» на «Калашник» в договорах дарування 7/16 та 3/32 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: смт. Борова, вул. Косовського, 11-А Фастівського району Київської області, виданих імя заявника та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Оскільки,\~невідповідність в\~написанні прізвища\~в правовстановлюючому\~документі перешкоджає\~заявнику розпоряджатися\~своїм майном,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимоги про встановлення факту належності договорів дарування, як правовстановлюючих документів є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved