Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

19 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що 16 квітня 2004 року її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 0,3708 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1208 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хутір Губиниха, вул. Партизанська, 187, належну померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 086462, виданого 05 січня 2001 року Спаської сільською радою, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17148/707. 27 квітня 2016 року [PERSON] померла. За життя, 23 березня 2016 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось і взагалі все те, що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному. В установлений законом строк вона звернулась до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, а інші спадкоємці її брат [PERSON] та її чоловік [PERSON] із заявами про відмову від спадщини на її користь. 14 грудня 2016 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено, оскільки за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала право власності на спадкове майно. У звязку з чим, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,3708 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1208 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хутір Губиниха, вул.\~Партизанська, 187, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 27 квітня 2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 50). В судове засідання представник відповідача Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами повністю згоден, претензій не має (а.с. 46). Представники третіх осіб Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області та [PERSON] районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 18, 29). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-797, [PERSON] успадкувала від [PERSON] земельну ділянку площею 0,3708 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1208 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хутір Губиниха, вул. Партизанська, 187 (а.с. 10, 44). Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 086462 від 05 січня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17148 (а.с. 48). 23 березня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 159, згідно все належне їй рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному (а.с. 9, 41). 27 квітня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 692188 від 03 травня 2016 року (а.с. 5, 14, 38). Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до Новомосоквської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини (а.с. 36) та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 27 квітня 2016 року (а.с. 39), а інші спадкоємці за заповітом звернулись із заявами про відмову від спадщини на користь позивача (а.с. 37, 37\~зворот). [PERSON] районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року № 2546/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку після смерті [PERSON], померлої 27 квітня 2016 року, оскільки спадкодавець за життя належним чином не зареєструвала право власності (а.с. 44 зворот). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріали спадкової справи № 344/2016 після смерті [PERSON] містять звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.\~36). В зв'язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна земельної ділянки площею 0,3708 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1208 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хутір Губиниха, вул.\~Партизанська, 187, спадкоємцем якого є [PERSON], яка має право на означене майно в порядку спадкування за заповітом, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивача, інших спадкоємців судом не встановлено право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та

Outcome: approved