Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

17\~серпня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] \~із вимогою\~про збільшення\~розміру аліментів (а. с. 1-9). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2006 року у цивільній справі № 2-961/2006 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 250 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір витрат на утримання доньки з 2006 року значно збільшився, тому сума у 250 гривень не забезпечує дитині збереження мінімального матеріального рівня утримання, через що вона вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Тому прохає збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 20\~серпня 2021\~року позовну\~заяву залишено\~без руху,\~позивачці надано\~термін на\~усунення недоліків (а. с. 60). 25\~серпня 2021\~року недоліки,\~зазначені в\~ухвалі суду\~від 20\~серпня 2021\~року,\~позивачкою усунуто (а. с. 62). Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 жовтня 2021 року (а. с. 80). Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Обґрунтування надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та погодився із зазначеною сумою аліментів у розмірі 2500 гривень, заперечував проти стягнення з нього коштів на правничу допомогу у розмірі 6280 гривень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31 березня 2006 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у судовій справі № 2-961/2006 ухвалено рішення, яким ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 250 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 21). Дитина має проблеми із зором, у зв`язку із чим постійно проходить відповідні огляди та діагностики, отримує консультації у лікаря. Разом із цим дитина за медичними показами регулярно відвідує психолога та психіатра. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою. Нормою ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ст.\~181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька і\~(або)\~у твердій\~грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Також, вимогами до ч. 2 ст. 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача за рішенням суду від 2006 року, вже у декілька разів менше, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом на дитину відповідного віку на час розгляду даної справи, дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач, в свою чергу, має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, через що позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів визнає, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог. Щодо стягнення із відповідача витрат на правову допомогу, суд виходить із принципів співмірності, пропорційності та справедливості, у зв`язку із чим вважає достатнім розмір витрат професійну на правову допомогу у сумі 2500 гривень. На підставі приписів ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved