Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

17 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області і [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Під час розгляду справи позивач доповнила позовні вимоги, в яких просила: визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані останнім в процесі будівництва житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним рішення сесії Чепелівської сільської ради №5 від 20.09.2011 року, яким [PERSON] було передано безкоштовно земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,0314 га та рішення № 4 від 02.04.2012 року, яким затверджено технічну документацію та передано вказані земельні ділянки у власність [PERSON]; визнати недійсними видані [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року і державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року та скасувати їх державну реєстрацію. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] в с. Чепелівка Красилівського району Хмельницької області помер її батько [PERSON], який з отриманням відповідного дозволу за життя розпочав будівництво індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS], але не закінчив його будівництво в зв'язку зі смертю. На підтвердження зазначеного вказала, що 30 вересня 2006 року рішенням четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0.22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 11 грудня 2010 року рішенням № 6 другої сесії Чепелівської сільської ради 6-го скликання було внесено часткові зміни в рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання і виділено [PERSON] земельну ділянку в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд 0.25 га,для ведення селянського господарства-0.0314 га. На вказані земельні ділянки було виготовлено технічну документацію та присвоєні кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]. 05 жовтня 2006 року [PERSON] рішенням № 39 виконавчого комітету Чепелівської сільської ради надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на 4-ри кімнати, площею 85 кв. м на земельній ділянці 0.22 га в [ADDRESS] із зобов'язанням виготовити необхідну технічну документацію. 27 серпня 2010 року на вказаний житловий будинок [PERSON] виготовив технічний паспорт, а 27 вересня 2010 року звернувся до Чепелівської сільської ради з заявою про надання дозволу на введення будинку в експлуатацію. Право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] не зареєстровано. Після відкриття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в тому числі і на будинок [ADDRESS], однак у оформленні спадщини на вказаний будинок їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. Вказувала, що після смерті [PERSON] його співмешканка, відповідачка у справі [PERSON], отримала за своєю заявою рішення № 5 Чепелівської сільської ради від 20.09.2011 року, за яким їй було передано безкоштовно земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0.0314 га. Рішенням № 4 від 03.04.2012 року затверджено технічну документацію та передано вказані земельні ділянки у власність [PERSON], яка 02.07.2012 року отримала державні акти серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0.0314 га для ведення особистого селянського господарства. Вважає дані рішення Чепелівської сільської ради незаконними, а державні акти на землю [PERSON] не дійсними, просила скасувати реєстрацію останніх, оскільки вона є спадкоємицею першої черги і успадкувала всі права та обов'язки після смерті свого батька на спірній земельній ділянці. З викладених підстав просила її позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] 20.01.2015 року звернулась до суду з зустрічним позовом, який змінила під час розгляду справи до [PERSON] і Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про: визнання правом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], незавершеного будівництвом будинку по [ADDRESS]; визнання за нею право власності на 1/2 будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва вказаного будинку; визнання недійсним рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання від 30.09.2006 року, яким [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок земель, що знаходяться в користуванні [PERSON] та розташовані за адресою [ADDRESS], в яке 11 грудня 2010 року рішенням № 6 другої сесії Чепелівської сільської ради 6-го скликання, внесено часткові зміни та виділено [PERSON] в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0.0314 га. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.12.2011 року було встановлено факт проживання [PERSON] з нею однією сім'єю без шлюбу з 1993 року по день смерті [PERSON], яка настала [INFO], визнано її спадкоємцем четвертої черги за законом. Цим же рішення суду за нею визнано право власності на ? частину автомобіля Gееlу СК 1.5 Іmpress, 2008 року випуску. Під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] вони придбали і добудовували в інтересах їх сім'ї для спільного проживання спірний будинок. Усі документи щодо будівництва цього будинку оформлялися на покійного [PERSON] Після смерті [PERSON] вона звернулась до Чепелівської сільської ради з заявою про передачу їй земельної ділянки, на якій велося будівництво вказаного будинку. Рішенням Чепелівської сільської ради від 20.09.2011 року №5 їй було передано безкоштовно земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок землі, що знаходилася у користуванні [PERSON] та розташована в [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення Чепелівської сільської ради їй було видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд серії [NUMBER] від 02.07.2012 року та державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0314 га для ведення особистого селянського господарства серії [NUMBER] від 02.07.2012 року. Крім того, зазначає, що рішенням четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання від 30 вересня 2006 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок земель, що знаходяться в користуванні [PERSON] та розташовані по [ADDRESS]. Це рішення вважає незаконним, оскільки була порушена процедура передачі земельної ділянки для покійного [PERSON], визначена ЗК України. Зазначила, що визнання недійсним оскаржуваного рішення Чепелівської сільської ради є для неї необхідністю, оскільки вона оформила на земельні ділянки право власності та отримала державні акти, які у первісній позовні заяві [PERSON] просить визнати недійсними. В судовому засіданні представник позивача - відповідача за довіреністю [PERSON] [PERSON] просив первісний позов задовольнити з викладених у ньому підстав, в задоволенні зустрічного позову відмовити згідно поданих письмових заперечень. В судовому засіданні відповідач - позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили задовольнити вимоги за зустрічним позовом з викладених у ньому підстав, а в задоволенні первісного позову відмовити згідно поданих письмових заперечень. Представник Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області Шемчук В.М. в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги позивача-відповідача [PERSON] про: визнання не дійсним рішення №5 сьомої сесії Чепелівської сільської ради VI скликання від 20.09.2011 року, яким [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок землі, що знаходилась в користуванні [PERSON], який помер та розташована за адресою [ADDRESS]; рішення № 4 одинадцятої сесії Чепелівської сільської ради VI скликання від 02.04.2012 року, яким затверджено технічну документацію [PERSON] та передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2814 га, із них площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і площею 0,0314 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS]; визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення сесії Чепелівської сільської ради від 02.04. 2012 року на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого управлінням Держкомзему у Красилівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER], і скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року, виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення сесії Чепелівської сільської ради від 20.09.2011 року на земельну ділянку площею 0,0314 га для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого управлінням Держкомзему у Красилівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER], і скасування його державної реєстрації. Зазначив, що на час прийняття оскаржуваних рішень та видачі [PERSON] державних актів Чепелівській сільській раді не було відомо, що до майна померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарською Л.А. була відкрита та зареєстрована в Спадковому реєстрі спадкова справа №51462373 щодо майна померлого [PERSON]. Представник Управління Держгеокадастру в Красилівському районі Хмельницької області [PERSON] з приводу задоволення вищевказаних вимог позивача [PERSON] не заперечувала з викладених в позові підстав. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належність та допустимість наданих сторонами доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно із вимогами ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що [INFO] в с. Чепелівка Красилівського району Хмельницької області помер [PERSON], який доводиться батьком позивачки [PERSON]. Згідно з ч.1ст.1261 ЦК України позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини . Заочним рішенням Красилівського районного суду від 02.12.2011 року встановлено факт спільного проживання відповідача-позивача [PERSON] із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1993 року по 2005 рік в м. Красилові, з 2005 року по лютий 2011 року в с. Чепелівка Красилівського району Хмельницької області, з лютого 2011 року по день смерті [PERSON], тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнано її спадкоємцем четвертої черги за законом. Цим же рішення суду за нею визнано право власності на ? частину автомобіля Gееlу СК 1.5 Іmpress, 2008 року випуску, об'єм двигуна 1498, чорного кольору, № кузова [NUMBER]. Встановлено, що [PERSON] являвся забудовником індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS], будівництво якого на час відкриття спадщини є незавершеним. Висновком про оціночну вартість вказаного незавершеного будівництвом будинку підтверджується, що вартість майна-будівельних матеріалів та обладнання становить 255334 гривень, в тому числі: №п/п Назва матеріалів Один. виміру Кількість Залишкова вартість заміщення матеріалів,грн Матеріали 1 Блоки фундаментні ФБС 2,4-5-6 шт 60 40380 2 Бетон М200 м? 20.6 15821 3 Цементно-пісчаний розчин м? 28.4 19539 4 Блоки силікатні м? 54 40500 5 Цегла керамічна М-100 шт 5900 8732 6 Металопрокат (швелер №16) т 1.874 16881 7 Дерев'яні конструкції даху м? 4.03 9229 8 Утеплювач (мінераловата) м? 13.2 9002 9 Паробар'єр м? 140 1050 10 Гідробар'єр м? 250 2500 11 Металочерепиця м? 212 27136 12 Саморізи для металочерепиці шт 1700 1105 13 Планка торцева (2м) шт 17 1955 14 Планка конькова(2м) шт 7 805 15 Двері металопластикові м? 2.8 3920 16 Вікна металопластикові м? 19.46 30163 17 Дверний блок вхідний металевий м? 2.52 3528 18 Профіль для г/к UW -75 (3м) шт 20 920 19 Профіль для г/к CW-75 (3м) шт 70 3710 20 Профіль для г/к UD-27 (4м) шт 77 1925 21 Профіль для г/к CD-60 (4м) шт 75 3225 22 Підвіси шт 240 432 23 Дюбеля 6?4 шт 1000 200 24 Саморізи для г/к 3?2.5 шт 1400 140 25 Гіпсокартонні листи (звичайні 1.2?2.5м) шт 15 1425 26 Гіпсокартонні листи (волокнисті 1.2?2.5м) Шт. 13 1651 27 Кабель мідний 3?2.5 м.п 160 3520 28 Цегла вогнетривка Шт. 100 600 29 Цегла лицювальна клинкерна Шт. 70 385 30 Камінь лицювальний м? 3 450 31 Шлакоблок Шт. 270 3240 32 Труби каналізаційні поліпропіленові d 50 м.п 18 407 33 Труби каналізаційні поліпропіленові d 100 м.п 9 627 Обладнання 34 Лічильник однофазний СОЭА05М1 шт 1 231 За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Предметами права власності може бути лише майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 ЦК України). Право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить тільки власникові (стаття 317 ЦК України) До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (стаття 182 частина перша ЦК України) Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-135цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Згідно рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради п'ятого скликання від 30.09.2006 року та рішення № 6 Чепелівської сільської ради від 11.12.2010 року передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею - 0,0314 га, однак право власності на земельні ділянки за померлим [PERSON] не було зареєстровано. Статтею 125 ЗК України передбачено набуття права власності на земельну ділянку з моменту державної реєстрації цих прав. За життя [PERSON] не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому на момент його смерті у нього, як у спадкодавця, не існувало права власності на спірні земельні ділянки, він набув лише право оформлення та реєстрації земельної ділянки, яке ним не було реалізоване, тому до позивачки [PERSON] як спадкоємця першої черги перейшло лише зазначене право спадкодавця. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Представник Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області Шемчук В.М. в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги позивача [PERSON] про: визнання не дійсним рішення №5 сьомої сесії Чепелівської сільської ради VI скликання від 20.09.2011 року, яким [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок землі, що знаходилась в користуванні [PERSON], який помер та розташована за адресою [ADDRESS]; рішення № 4 одинадцятої сесії Чепелівської сільської ради VI скликання від 02.04.2012 року, яким затверджено технічну документацію [PERSON] та передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2814 га, із них площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і площею 0,0314 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS]; визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення сесії Чепелівської сільської ради від 02.04. 2012 року на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого управлінням Держкомзему у Красилівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за № [NUMBER] і скасування його державної реєстрації; визнання не дійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 02 липня 2012 року, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення сесії Чепелівської сільської ради від 20.09.2011 року на земельну ділянку площею 0,0314 га для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого управлінням Держкомзему у Красилівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за [NUMBER] і скасування його державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання представником відповідача Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області позову [PERSON] не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання цим відповідачем позову та задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] в цій частині. Заперечення відповідача-позивача [PERSON] та її представника щодо вказаних позовних вимог суд не приймає до уваги з тих підстав, що вони не ґрунтуються на вимогах закону, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються вищенаведеними доказами, не вірити яким в суду не має підстав. Згідно з ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вимогу про визнання недійсним оскаржуваного рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання від 30.09.2006 року [PERSON] мотивувала лише тим, що це є для неї необхідністю, оскільки вона оформила на земельні ділянки право власності та отримала державні акти, які у первісній позовні заяві позивач [PERSON] просить їх визнати недійсними. В судовому засіданні [PERSON] та її представник не надали суду належних і допустимих доказів того, що рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання від 30.09.2006 року, яким [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за рахунок земель, що знаходяться в користуванні [PERSON] та розташовані за адресою: [ADDRESS], порушують її цивільні права. З урахуванням наведених нормативних положень та встановлених обставин, вимоги відповідачки-позивачки [PERSON] про визнання недійсним рішення четвертої сесії Чепелівської сільської ради 5-го скликання від 30.09.2006 року, не є способом захисту цивільних прав та інтересів в розумінні змісту ст. 15-16 ЦК України, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як випливає зі ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно зі статтею 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частина 2 ст. 370 ЦК України визначає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього кодексу. Таким чином, вимоги відповідача-позивача [PERSON] про визнання правом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] незавершеного будівництвом будинку по [ADDRESS] та визнання за [PERSON] право власності на 1/2 будівельних матеріалів і обладнання загальною вартістю 127667 грн., які були використані в процесі будівництва вказаного житлового будинку є підставними і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1261, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки дочка спадкодавця [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, спадкоємцем четвертої черги, вимога позивачки [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва спірного житлового будинку підлягають задоволенню частково, а саме, у визнанні за нею права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання загальною вартістю 127667 грн., що були використані в процесі будівництва житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], а саме: № П/п Назва матеріалів Один. виміру Кількість Залишкова вартість заміщення матеріалів,грн Матеріали 1 Блоки фундаментні ФБС 2,4-5-6 Шт. 30 20190 2 Бетон М200 М3 10,3 7910,5 3 Цементно-пісчаний розчин м3 14,2 9769,5 4 Блоки силікатні м3 27 20250 5 Цегла керамічна М-100 Шт. 2950 4366 6 Металопрокат (швелер №16) Т 0,94 8440,5 7 Дерев'яні конструкції даху м3 2,015 4614,5 8 Утеплювач (мінераловата) м3 6,6 4501 9 Паробар'єр м2 70 525 10 Гідробар'єр м2 125 1250 11 Металочерепиця м2 106 13568 12 Саморізи для металочерепиці Шт. 850 552,5 13 Планка торцева (2м) Шт. 8,5 977,5 14 Планка конькова (2 м) Шт. 3,5 402,5 15 Двері металопластикові м2 1,4 1960 16 Вікна металопластикові м2 9,73 15081,5 17 Дверний блок вхідний металевий м2 1,26 1764 18 Профіль для г/к UW-75 (3м) Шт. 10 460 19 Профіль для г/к CW-75(3м) Шт. 35 1855 20 Профіль для г/к UD-27 (4м) Шт 38,5 962,5 21 Профіль для г/к CD-60 (4м) Шт 37,5 1612,5 22 Підвіси Шт. 120 216 23 Дюбеля 6х4 Шт 500 100 24 Саморізи для г/к 3х2,5 Шт. 700 70 25 Гіпсокартонні листи ( звичайні 1,2х2,5 м) Шт. 7,5 712,5 26 Гіпсокартонні листи (вологостійкі 1,2х2,5 м) Шт 6,5 825,5 27 Кабель мідний 3х2,5 М.п. 80 1760 28 Цегла вогнетривка Шт. 50 300 29 Цегла лицювальна клинкерна Шт. 35 192,5 30 Камінь лицювальний м2 1,5 225 31 Шлакоблок Шт. 135 1620 32 Труби каналізаційні поліпропіленові d 50 М.п. 9 203,5 33 Труби каналізаційні поліпропіленові d 100 М.п. 4,5 313,5 Обладнання 34 Лічильник однофазний СО ЭА05М1 шт. 1 231 Згідно з ст.183 ч.2 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Оскільки лічильник однофазний СОЗА05М1, вартістю 231 грн., є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, суд вважає за необхідне передати його для [PERSON], та стягнути з неї на користь [PERSON] 115,50 грн. грошової компенсації 1/2 частини його вартості. Згідно з ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд стягує судові витрати з відповідачів [PERSON], Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області на користь позивача [PERSON] та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial