Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

19.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтував тим, що він та відповідач 09.11.2005 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З вересня 2017 року позивач з відповідачкою не проживають однією сім`єю, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через те, що вони мають різні сімейні цінності та різні погляди на сімейне життя. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Вони не могли досягти згоди з питань ведення домашнього господарства, виховання їхніх дітей, розподілу сімейних обов`язків, розпорядження сімейним бюджетом, внаслідок чого спільне проживання стало не можливе. На даний час відповідачка створила нову сім`ю з іншим чоловіком. Після припинення шлюбних стосунків діти залишилися проживати з відповідачкою. Аліменти на утримання дітей позивач сплачує за рішенням суду. Враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, у зв`язку з чим шлюб між ними просить розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої повністю визнає заявлені позивачем позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати без її участі. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 09.11.2005 року, про що 09.11.2005 року зроблено відповідний актовий запис №894, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2005 року (а.с.6). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.2006 року (а.с.7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2013 року (а.с.8). Причиною розпаду сім`ї є непорозуміння між сторонами, фактичне припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112,114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved