Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

17 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 29 у будинку № 55-а по вулиці Визволителів в місті Рубіжне. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та її сини [PERSON] та [PERSON] є власниками зазначеної квартири на підставі свідоцтва на право власності на житло від 26.09.1996 року. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач, який більше пяти років в квартирі не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклики відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, які повернуті до суду з позначкою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 26.09.1996 року, виданого згідно з розпорядженням Фонду міського комунального майна від 21.09.1996 року № 681(а.с. 6). Згідно копії довідки Центр адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 201623005 від 02.11.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] як власник квартири та [PERSON], як піднаймач (а.с. 10). Згідно копії акту від 01.09.2016 року в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 01 листопада 2011 року по теперішній час (а.с. 9). Згідно наявних у матеріалах справи письмових заяв співвласників квартири [PERSON] та [PERSON] вони підтримують позовні вимоги позивача (а.с. 40, 44). У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідач у квартирі [ADDRESS] відсутній понад шість місяців, а тому втратив право користування цим житлом. Відповідач не надав суду жодних доказів з приводу збереження за ним права користування квартирою та доказів, які підтверджують поважність причин відсутності з 01.11.2011 року у цій квартирі. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривні.

Outcome: approved