Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

18 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14585 грн. 30 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 27 грудня 2007 року [PERSON] підписала Заяву б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору і станом на 31 серпня 2019 року має заборгованість за кредитом у розмірі 14585 грн. 30 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2019 грн. 69 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8156 грн. 15 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3476 грн. 83 коп.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентна складова) - 682 грн. 63 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, який складається з Заяви, Пам`ятки клієнта та Умов і Правил надання банківських послуг, а також Тарифів (арк.с.9-16), згідно з умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач порушила умови договору та перестала належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у розмірі 14585 грн. 30 коп., який складається з заборгованості за кредитом - 2019 грн. 69 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8156 грн. 15 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3476 грн. 83 коп.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентна складова) - 682 грн. 63 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.5-8). Суд звертає увагу на суму пені, яка була нарахована банком за прострочене зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що сума пені нарахованої позивачем, перевищує розмір збитків завданих банку, а саме заборгованість за кредитом становить 2019 грн. 69 коп., а розмір нарахованої пені становить 3476 грн. 83 коп. Такий розмір пені є явно завищеним, тому є доцільним зменшити розмір пені, який перевищує розмір спричинених позивачу збитків та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у сумі 2019 грн. 69 коп. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 13128 грн. 16 коп. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial