overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

17.11.2014 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 28.02.2009р. вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 62. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. З 10.11.2014р. вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, оскільки в них різні характери, між ними постійні непорозуміння. Вона вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просила розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до в судового засідання на з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON] (а.с.18). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 28.02.2009 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 62.(а.с.3). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.4). Судом встановлено, що з 10.11.2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них різні характери, мешкають окремо, примирення між сторонами неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

17.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку .В обґрунтування своїх позовних вимог вказала , що з відповідачем по справі знаходиться у шлюбі з 07.10.2010 року , який зареєстрований виконкомом Лисівської селищної ради, Красноармійського району, Донецької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] . З відповідачем не проживає з липня 2014 року, не працює, оскільки займається доглядом за дитиною, отримує допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку. Натомість відповідач добровільно доказів щодо її утримання не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитини трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.10.2010 року, зареєстрованого виконкомом Лисівської селищної ради, Красноармійського району, Донецької області, актовий запис № 17. ( а. с. 4). Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 3). Як вбачається з позовної заяви сторони фактично припинили шлюбні відносини з липня 2014 року, позивачка проживає разом з дитиною, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує відповідну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу - ч. 4 ст. 84 СК України. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

17.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі знаходиться у шлюбі з 18.10.2008 року , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 874. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, вона не працює, оскільки займається доглядом за дитиною, по 06.10.2014 року отримувала допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку, однак термін виплати вказаної допомоги їй невідомі, оскільки УПСЗН не працює. Натомість відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги щодо її утримання, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитини трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.10.2008 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 874. ( а. с. 10). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] ( а. с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу - ч. 4 ст. 84 СК України. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

17.11.2014 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 30.09.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 24 297 грн 53к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши з позовною заявою клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с.54/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась також, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.57-58/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

17.11.2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він працював на ПАТ «Українська Автомобільна корпорація» Філія «Рубіж-Авто» з 04.06.2014р. по 28.10.2014р. на посаді охоронця, розмір його заробітної плати відповідно оголошення не міг бути меншим за 1500 грн., такі умови оплати праці були оговорені при укладенні ним трудового договору при прийнятті на роботу. Заробітна плата виплачувалася через ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». З серпня 2014 р. відповідач не доплачував заробітну плату, так відповідно виписки з банку, у серпні 2014р. йому було нараховано 1398,95 грн., таким чином не доплачено 101,05 грн; у вересні 2014р. було нараховано 1116,47, не доплачено 383,53 грн., а усього за серпень-вересень 2014р. позивачу було не доплачено 484,58 грн. Заява про звільнення з роботи була написана позивачем 21.10.2014р., відповідно до законодавства і рішення керівника позивач відпрацював до 28.10.2014р., але трудова книжка у день звільнення йому видана не була. Трудову книжку Підприємство віддало позивачу лише 06.11.2014р. Розрахунок було проведено лише 12.11.2014р. Таким чином, зазначає позивач, строк не проведення розрахунку з 28.10.2014р. по 12.11.2014р. складає 16 днів, а сума виплати за несвоєчасне проведення розрахунку складає: Середня заробітна плата 7653,55 грн. / 5 місяців = 1520,71 грн. на місяць. 16 днів прострочки розрахунку (05 місяці) 1520,71: 2 = 765,35 грн. Крім того, позивачу було нанесено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2000грн., яка складається з моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки позивачу своєчасно не видана трудова книжка, він не зміг влаштуватись на іншу гідну роботу, крім того, йому доводилось шукати будь-яку роботу для того, щоб прогодувати свою сім'ю. Так, як з позивачем не своєчасно розрахувались, він не мав можливості придбати продукти харчування для сім'ї, що призвело до втрати нормальних сімейних стосунків в родині, також, через несплату заробітної плати та несвоєчасну видачу трудової книжки, він був змушений звертатися до юристів за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за серпень та вересень 2014р. у розмірі 484 грн. 58 коп.; середню заробітну плату за час несвоєчасного проведення розрахунку у розмірі 765 грн. 35 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. До судового засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просив суд задовольнити позов. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, відмовити у задоволенні позову повністю, при цьому надав суду письмові заперечення прот позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

17.11.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3473 гривні 88 копійок. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 11.02.2008 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»)та фізична особа резидент України [PERSON] [INFO] уклали кредитний договір № 001-20975-110208. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: повернення кредиту. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 21 липня 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 3473 грн. 88 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві вказав, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову не надала, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористалась. Ухвалою суду від 16.12.2014р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 11.02.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк»Дельта»), [PERSON] [INFO], було укладено кредитний договір № 001-20975-110208 від 11.02.2008 року. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 21.07.2014 р. відповідач має заборгованість на загальну суму 3473,88 грн., яка складається з: тіло кредиту - 3473,88 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, копією кредитного договору № 001-20975-110208 від 11.02.2008 р., тарифами на обслуговування платіжних карток, анкетою позичальника, розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором у розмірі 3473,88 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

17.11.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.1983 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Мають двох спільних дітей. Спільне життя не склалось; спільне господарство не ведеться; шлюбні відносини фактично припинили своє існування з 2002 р.. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; судові витрати просить не стягувати. Причини неявки відповідачки не відомі. Суд визнає причини неявки відповідачки неповажними. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у відсутність сторін та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

17.11.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 14.02.2007 р. сторони уклали шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, не знаходять взаєморозуміння, між ними часто виникали сварки і конфлікти, це все призвело до того, що сторони на даний час спільно не проживають, тому позивачка просить розірвати шлюб. 04.12.2014 р. ухвалою суду було надано сторонам строк на примирення. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити, за наданий судом строк для примирення вони не примирилися.. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує щодо розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 14.02.2007 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, за наданий судом термін на примирення сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

17.11.2015 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 20.08.2005 уклала з відповідачем шлюб. Мають спільну дитину: [PERSON], 27.11.2006р.н.. Сімейне життя не склалося, в сімї немає взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обовязки та виховання дитини, у звязку з чим постійно виникають сварки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення позивача, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 232, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 005581 від 20.08.2005. (а.с.5) Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП № 037077 від 05.12.2006. (а.с.6 ) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

17.11.2015 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 09.07.1977 вони зареєстрували шлюб. Зазначає, що сімейні стосунки між ними фактично припинені. Вони не ведуть спільний бюджет та спільне господарство. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, це суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 08.12.2015 сторонам було надано строк для примирення терміном на 2 місяці. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просила про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 09.07.1977 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 09.07.1977 Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 61. Згідно змісту позову, причиною розпаду родини є фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата почуття любові. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає цього, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

17.11.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 16.09.2000 р. вони перебували у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

17.11.2015 р. [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітніх дітей, зокрема [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Оскільки позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], тому за їхньою спільною заявою поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач в позовній заяві зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини останній не надає, тому вона просить стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на кожну дитину. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 12).

Outcome: approved