Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

19 лютого 2018 року, позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини.\~ \~ \~ В позовній заяві посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №2-1147/11 від 14 квітня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 800,00 грн., щомісяця. Зазначає, що даний момент відповідач нерегулярно оплачує їй аліменти. Вказаних коштів не вистачає навіть на мінімальне утримання дитини та купівлю речей першої необхідності (продуктів, одежі, медикаментів та ін.). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прийняття Верховною Радою України рішення щодо внесення останніх змін до законодавства в частині встановлення нового мінімального рівня аліментів слід розглядати тим випадком, що дозволяє звернутися до суду щодо зміни їх розміру. Оскільки з моменту визначення розміру аліментів значно змінилися матеріальні умови проживання сім'ї, а також значно зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із збільшенням її віку, вважає, що визначений судом розмір аліментів не задовільняє вимоги щодо належного утримання та догляду за дитиною, не сприяє її гармонійному розвитку. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу та сплачувати на її користь на утримання спільної дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (тисячу пятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття нашої дочки, щомісячно. В судове засідання позивачка підтримала позов, надавши аналогічні пояснення позовній заяві, просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. 23 травня 2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому зазначав, що на даний час у нього ще є заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень і він на даний час не працює та доглядає за хворим батьком оскільки у нього на даний час проблеми з серцем, у звязку з чим в нього не має можливості працювати, тому його матеріальне становище значно погіршилося. Стверджує, що він ніколи не ухилявся від обовязку утримання своєї доньки, і надалі буде її утримувати, але станом на сьогодні у звязку з значним погіршення здоров'я свого батька і скрутним матеріальним становищем він не має можливості сплачувати аліменти по 1500 гривень в місяць. На підставі наведеного просив задовольнити частково позовні вимоги про стягнення з нього на утримання доньки [PERSON], 15 листопада 2009 року аліменти на користь позивача у розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень щомісяця. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачкою. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №2-1147/11 від 14 квітня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 800,00 грн., щомісяця. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, з урахуванням останніх змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів збільшено. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аліменти визначені судом у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень індексації не підлягали у зазначеному в ч. 2 ст. 182 СК України розмірі, отже їх розмір є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить нормам сімейного законодавства. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів в підтвердження свого теперішнього майнового стану, стану здоровя, наявності на утриманні інших осіб чи провадження щодо стягнення з нього за виконавчими документами, а долучені до відзиву документи судом не беруться до уваги, оскільки наданий витяг з історії хвороби [PERSON], 1962р.н., не підтверджує того факту, що дійсно дана особа перебуває на утриманні та догляді у відповідача, окрім цього не підтверджено факт родинних звязків між зазначеною особою та відповідачем. Також, слід зазначити, що довідка з сільської ради не підтверджує того факту, що дійсно відповідач ніде не працює за межами села або неофіційно працює в межах села та має дохід. Таким чином, враховуючи наведене, інфляційні процеси, які відбулися в нашій державі протягом останнього часу, значне подорожання продуктів харчування, одягу, взуття тощо, а визначені судом аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень індексації не підлягали в теперішньому розмірі та їх розмір на теперішній час є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить нормам сімейного законодавства, з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що дійсно є підстави для збільшення розміру присуджених\~аліментів за\~рішенням Шевченківського\~районного суду\~м.\~Чернівці від\~14\~квітня 2011\~року №2-1147/11,\~які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини з твердої грошової сумі з 800,00 грн. щомісячно на більший розмір у твердій грошовій сумі 1500,00 грн., щомісячно але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку з урахуванням індексації і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде відповідати потребам дитини та буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. та 352, 40 грн. (а.с.18) на користь позивачки. Відповідно до ст. 430 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved