Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

17 травня 2019 року [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] , в особі представника [PERSON] додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 вересня 2010 року, [PERSON] (яка доводилась тіткою позивачеві - [PERSON] ) склала заповіт, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрчакевич Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 1312. Відповідно до якого, заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право - [PERSON] . В подальшому, [PERSON] , переїхала на постійне проживання до Канади, де за нею здійснювала догляд [PERSON] , яка постійно доглядала за померлою, купувала продукти, ліки. Більшість часу [PERSON] проводила у померлої, та вони проживали однією сім`єю. [INFO] , після тривалої хвороби [PERSON] помирає в м. Торонто, Канада . Через деякий після похорону, звільняючи житло, яке займала померла від її речей, [PERSON] серед документів знайшла заповіт. Після смерті [PERSON] залишилася квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту майно померла заповіла [PERSON] , відтак вона є єдиним спадкоємцем померлої, інших родичів, які могли б бути спадкувати за померлою - немає. [PERSON] постійно проживає в Канаді, для отримання спадщини не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її чоловік - [PERSON] є тяжко хворим - на рак сечового міхура. Починаючи з 2014 року, постійно перебував на лікуванні, та потребував стороннього догляду дружини, так як інших родичів у нього немає. В 17.07.2018 року йому було проведено хірургічне втручання, та видалено пухлину, цьому передувало тривале лікування, в тому числі із опроміненням. Як і до операції так і після неї він не міг себе самостійно обслуговувати та потребував догляду з боку дружини, адже, як зазначалось вище не мав інших родичів, які б могли забезпечити йому належне піклування. Крім того, [PERSON] , ще до смерті померлої подала документи на отримання дозволу на постійне проживання на території Канади, відтак, не могла покинути територію країни, оскільки це заборонено вимогами Канадського міграційного законодавства. Відтак, зважаючи на викладені об`єктивні обставини, вважає, причини пропуску строку поважними, та такими, що виходили поза межі її волі, адже, про наявність заповіту складеного на неї, їй стало відомо не одразу після смерті померлої, після того як був знайдений документ, вона не могла відлучатись з країни через тяжку хворобу чоловіка та через відсутність можливості покидати Канаду . Після отримання посвідки на постійне проживання [PERSON] приїхала до України та звернулась в Першу Державну нотаріальну контору м. Львова, з приводу прийняття спадщини, проте у нотаріальній конторі їй повідомили про те, що строк для прийняття спадщини - пропущений. Однак, жодного документу не видали, та запропонували звернутися до суду з метою вирішення цього питання, тому вона змушена звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала пояснення, зазначені у викладеній позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити. У судове засідання представник відповідача Балюєв С.В. не з`явився, надіслав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, при цьому часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , що підтверджується засвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Давидчак С.В. копією свідоцтва про смерть, виданого у м. Торонто, Канада. Після смерті померлої відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва [NUMBER] від 28.02.2002 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, згідно із розпорядженням №200, копія якого наявна в матеріалах справи. 15 вересня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрчакевич Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 1312, відповідно до якого, [PERSON] на випадок смерті заповіла все своє майно - [PERSON] . Інших спадкоємців, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні спадкодавця судом не встановлено. У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті тітки позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що вона проживає в Канаді та здійснювала догляд за чоловіком, у якого діагностовано рак сечового міхура, який постійно перебував на лікуванні, та потребував стороннього догляду, оскільки інших родичів він немає, також вона не могла залишити межі території Канади, оскільки виробляла документи на отримання дозволу на постійне проживання на території Канади, а виїзд поза межі території Канади були заборонені вимогами Канадського міграційного законодавства. Після отримання посвідки на постійне проживання на території Канади позивач звернулася до Першої Львівської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом, проте їй повідомили про неможливість оформлення спадщини у зв`язку з пропущенням встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved