Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

18 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувлася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість у розмірі 50000 грн. 00 коп., а також понесені судові витраті зі сплати судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 квітня 2020 року [PERSON] отримав від неї 12 (дванадцять) тонн комбікорму для утримання великої рогатої худоби на загальну суму 50000 грн., про що написав відповідну розписку, зобов`язуючись сплатити суму боргу, 50000 гривень до 05 травня 2020 року. В добровільному порядку у строк, до 05 травня 2020 року, вказаний у борговій розписці, відповідач кошти не повернув, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Представник позивача, адвокат Литовченко С. І., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 50000 грн., так як відповідач в добровільному порядку суму боргу у вказаний в розписці термін, до 5 травня 2020 року не повернув, змінив місце проживання, на зв`язок не виходить. Відповідач [PERSON] в судові засідання 26 квітня 2021 року, 12 травня 2021 року не з`явився, хоча відповідно до вимог ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Заслухавши представника позивача, адвоката Литовченко С. І., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 05 квітня 2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] товар на суму 50000 гривень зі строком повернення коштів у вказаній сумі до 05 травня 2020 року, про що написав відповідну розписку. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зміст власноручно написаної [PERSON] розписки про повернення [PERSON] до 05 травня 2020 року грошових коштів у сумі 50000 гривень свідчить про наявність зобов`язання їх повернення. Таким чином, розписка, дана [PERSON] про зобов`язання повернути заборгованість [PERSON] є підтвердженням договору, який був укладений між сторонами, та також засвідчує як безпосередньо факт наявності заборгованості боржника перед кредитором у певному розмірі, так і строки виконання взятого зобов`язання. Оскільки відповідач свої зобов`язання перед позивачем у строк, визначений договором, добровільно не виконав, то сума коштів, зазначена у розписці, підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, позов про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує із [PERSON] на користь [PERSON] 908 гривень 00 копійок в повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved