Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, визнання права на оренду земельної ділянки без узгодження меж з суміжним землекористувачем. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що Новомосковською міською радою Дніпропетровської області йому був наданий дозвіл на складання документації з землеустрою для відведення в оренду земельної ділянки, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко № 3-А. За його заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Геополіс» була виготовлена відповідна документація з землеустрою, проведені геодезичні роботи, наданий висновок, земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер № 1211900000:02:006:0153. Для винесення рішення органом місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду, крім вищезазначеної документації, у відповідності до ст. 198 Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі» необхідно також погодження меж земельної ділянки з суміжними користувачами, зазначений акт погодження є невідємною частиною договору оренди землі. Позивач зазначив. що ним були погоджені межі земельної ділянки з усіма суміжним землекористувачами, крім відповідача [PERSON], який є власником домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко, будинок № 1, та власником земельної ділянки за зазначеною адресою, кадастровий номер № 1211900000:02:006:0010. З зазначеним питанням він звернувся до комісії з розгляду земельних спорів виконавчого комітету Новомосковської міської ради, рішенням якої від 25 червня 2014 року було встановлено, що [PERSON] відмовився від підписання акту узгодження меж земельної ділянки безпідставно. Позивач зазначив в заяві, що у відповідності до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Крім того, у відповідності до ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також, дотримуватися правил добросусідства. Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановлення твердих меж, визначення спільних меж є обовязком землекористувачів. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати неправомірними дії [PERSON], щодо не підписання акту узгодження зовнішніх меж землекористування земельної ділянки від 02 червня 2014 року; -визнати за ним, [PERSON] право на оренду земельної ділянки, що передається для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко № 3-А, кадастровий номер № 1211900000:02:006:0153, без узгодження меж суміжного землекористувача [PERSON], що проживає за адресою: [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилалися на те, що [PERSON] жодним чином не перешкоджає правам позивача, однак, при складанні акту погодження меж, сам позивач відмовився від встановлення межових знаків. Представник третьої особи Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні посилався на те, що позов є обґрунтованим, [PERSON] безпідставно відмовляється підписувати акт погодження меж земельної ділянки, що перешкоджає позивачу проводити подальші дії для отримання земельної ділянки в оренду. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до наступного. У відповідності до ст. 116 ЗК України, 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно до ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Судом встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковської міської ради № 941 від 27 листопада 2013 року, [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко № 3-А. (а.с.9 на звороті). Рішенням Новомосковської міської ради № 1009 від 25 березня 2014 року були внесені зміни до рішення Новомосковської міської ради № 941 від 27 листопада 2013 року, рішення викладено в такій редакції: надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,1000 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко № 3-А. (а.с.9) Встановлено, що за заявою позивача [PERSON], Товариством з обмеженою відповідальністю «Геополіс» був виготовлений проект землеустрою, щоо відведення земельної ділянки. (а.с.6-14) У відповідності до ст. 198 Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі» для передачі земельної ділянки в оренду, необхідно погодження меж земельної ділянки з суміжними користувачами, зазначений акт погодження є невідємною частиною договору оренди землі. Судом встановлено, що позивач погодив межі земельної ділянки, яка передається йому в оренду з суміжним землекористувачами, в акті встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 02.06.2014 року відсутній підпис власника домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко, будинок № 1 (а.с.11 на звороті) У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 015920 від 10 травня 2006 року, власником земельної ділянки площею 0,0840 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко № 1, є відповідач [PERSON]. У відповідності до ст. 165 ЦК України, 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 16 ЦК України, 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як зазначалося вище, позивач, на обґрунтування своїх вимог посилався на норми ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Суд приходить до переконання, що права позивача не були порушені, з наступного. Законодавством України покладений принцип добровільності вчинення дій субєктом земельних правовідносин, тому, суд приходить до переконання, що суміжний землекористувач має право як погодити межі земельної ділянки, так і заперечувати проти погодження, не підписувати акти, інші документи. Законодавством України не покладений обовязок землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок, в звязку з чим, суд не може примусово зобовязати землекористувача надати згоду на погодження у примусовому порядку, Відмова відповідача у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки, однак не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами та як порушення прав позивача, оскільки така\~відмова є формою реалізації відповідачем свого права. В той же час, суд приходить до переконання, що оскільки погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку відповідача у справі відбулось у формі відмови, то таке погодження повинно бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку. В звязку з наведеним, вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed