Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на земельну ділянку, яка розташована на території Шибенської сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю в позасудовому порядку оформити прийняття спадщини через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку. Представником позивача направлена заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання представника не направив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивач успадкував за заповітом земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану на території Шибенської сільської ради та призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], яка померла 19 грудня 2006 року, що підтверджується: - довідкою відділу Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області від 11 травня 2016 р. № 1163/0/2-16, відповідно до якої на імя [PERSON] видано Державний акт серії ІV-ХМ № 003423 на земельну ділянку площею 2,00 га на території Шибенської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ № 003423, виданого 05 листопада 1999 р. Шибенською сільською радою Теофіпольського району та зареєстрованим в Книзі записів державним актів на право приватної власності на землю за № 107, згідно якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,00 га, переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шибенської сільської ради; - заповітом [PERSON], посвідченим секретарем виконкому Шибенської сільської ради Теофіпольського району 11 лютого 2002 року за № 6, відповідно до якого спадкодавець зробила заповітне розпорядження про те, що належне їй право на земельний пай, що знаходиться в селі Шибена Теофіпольського району Хмельницької області, заповідає [PERSON]; - витягом зі Спадкового реєстру № 43838978, зробленим 13 травня 2016 року Теофіпольською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого даний заповіт є чинним; - свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 049742, виданим 21 грудня 2006 р. Шибенською сільською радою Теофіпольського району, відповідно до якого [PERSON] померла 19 грудня 2006 р. в с. Шибена Теофіпольського району у віці 85 років; - витягом з погосподарських книг домогосподарства [PERSON] за період з 1956 по 2006 р.р., зробленого Шибенською сільською радою 20 травня 2016 р. за № 467, згідно якого головою двору з 1956 року до своєї смерті була [PERSON] і після смерті сестри [PERSON], яка померла в 1989 році, проживала одна; - витягом № 44526495 з Спадкового реєстру про реєстрацію 21 липня 2016 року за № 59258957 (у нотаріуса № 146/2016) в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON]; - довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 22 липня 2016 року № 916/02-14 про те, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], інших спадкоємців немає. Як вбачається з довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори від 22 липня 2016 р. № 917/02-14, підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] є відсутність правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Оголошення про втрату державного акту серії ІV-ХМ № 003423, виданого 05 листопада 1999 р. [PERSON] та визнання даного акту недійсним опубліковано на 6-й сторінці газети «Життя Теофіпольщини» № 27-28 від 02 квітня 2015 року. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позивач успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку, однак не має можливості офіційно оформити прийняття спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на землю, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved