Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

18 січня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, де зазначила, що [INFO] , позивач [PERSON] народила хлопчика - [PERSON] від [PERSON] , [INFO] . У Позивача з Відповідачем шлюб офіційно не зареєстрований. Відповідач - [PERSON] , не бажав визнавати себе рідним батьком дитини і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, саме тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з позовом про встановлення батьківства. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 28.12.2019 року по справі № 313/264/19, яке набрало законної сили 03.02.2020 року, визнано походження сина - [PERSON] , [INFO] від батька - [PERSON] , [INFO] . З моменту ступу рішення Веселівського районного суду Запорізької області справі № 313/264/19 в законну силу, а саме 03.02.2020, позивач зверталась до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання сина, але відповідач [PERSON] ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину, саме тому 18.06.2020 року позивач вимушена була звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. 19.06.2020 року Веселівським районним судом Запорізької області був виданий судовий наказ по справі № 313/739/20 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , розмірі однієї чверті усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 18 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач,що в період з 03.02.2020 по 18.06.2020 вона неодноразово зверталась до Відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач ухилявся від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, не приймав моральної та матеріальної участі у вихованні свого сина. Дитина проживає разом з Позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області №04/237 від 20.11.2020р. Через не бажання Відповідача визнавати себе рідним батьком дитини і відмови від надання коштів на утримання сина, яке вимагало значних витрат, відсутність достатнього рівня доходу змусило [PERSON] звернутись до управління соціального захисту населення Веселівської РДА Запорізької області з заявою про отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям. Станом на листопад 2020 року виникла переплата державної допомоги на дітей одиноким матерям в сумі 6745 гривень, яку [PERSON] сплатила 05 квітня 2021 року. Сплата комунальних платежів, забезпечення родини продуктами, утримання сина, наявність переплати державної допомоги змушує її звернутися з даним позовом до суду про стягнення аліментів на утримання сина за минулий час. Зазначає, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці і весь цей час працює, хоча офіційно не працевлаштований, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою малолітню дитину - [PERSON] [INFO] , а тому просить суд стягнути аліменти на дитину [PERSON] за минулий час, а саме за період з 03.02.2020 р по 19.06.2020 р в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме в розмірі 4030,35 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої позовні вимоги, та просять суд задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав на 09.04.20201 р. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. У відповідності до ст. 281 ЦПК України судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні,що позивач [INFO] , народила хлопчика - [PERSON] від [PERSON] , [INFO] . У Позивача з Відповідачем шлюб офіційно не зареєстрований. Відповідач - [PERSON] , не бажав визнавати себе рідним батьком дитини і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, саме тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з позовом про встановлення батьківства. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 28.12.2019 року по справі № 313/264/19, яке набрало законної сили 03.02.2020 року, визнано походження сина - [PERSON] , [INFO] від батька - [PERSON] , [INFO] . З моменту ступу рішення Веселівського районного суду Запорізької області справі № 313/264/19 в законну силу, а саме 03.02.2020, позивач зверталась до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання сина, але відповідач [PERSON] ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину, саме тому 18.06.2020 року позивач вимушена була звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. 19.06.2020року Веселівським районним судом Запорізької області був виданий судовий наказ по справі № 313/739/20 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , розмірі однієї чверті усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 18 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач,що в період з 03.02.2020 по 18.06.2020 вона неодноразово зверталась до Відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Однак від народження дитини відповідач ухилявся від утримання дитини, його виховання, не піклувався про здоров`я дитини, її фізичний, духовний розвиток. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України зазначено наступне : «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших) законних представників дитини, разом з яким проживає дитина». Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них. з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В положеннях ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, зазначено наступне : «розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.» Згідно зі ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина мас право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, як^ їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також необхідно зазначити щодо відсутності будь-яких обставин, передбачених ст. 188 Сімейного кодексу України, які звільняють батька від обов`язку утримувати свою дитину. Відповідно до ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років. У зв`язку з ситуацією, що склалася, з метою якнайкращого забезпечення інтересів та потреб дитини, суд вважає стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини за минулий часі а саме за період з 03.02.2020 по 19.06.2020 року. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved