Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено договір №02/980/К/163, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 483601,94 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 28.11.2008 року. В подальшому термін користування кредитом продовжено до 10.06.2014 року, відповідно до додаткових угод до кредитного договору. 05.06.2014 року [PERSON] була повністю погашена заборгованість по сумі отримання кредиту в розмірі 483601,94 грн. Проте, [PERSON] зобов'язання по сплаті процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав. Заборгованість позичальника перед банком по кредитному договору складає по сумі нарахованих несплачених процентів 305318,44 грн. Станом на 17.11.2014 року борг за кредитним договором позичальником не погашено, заборгованість за процентами та неустойкою (пеня, штраф) становить 388598,68 грн., з яких: заборгованість по процентам в сумі 305318,44 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 55100,14 грн.; штраф за недотримання умов кредитного договору в сумі 24180,10 грн. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №02/980/К/163 від 31.10.2008 року, між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/001, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. У зв'язку з тим, що існує заборгованість по вищевказаному кредитному договору, позивач просив стягнути її з [PERSON], як солідарного боржника. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.10.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02/980/К/163, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 483601,94 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 28.11.2008 року. 28.11.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 27.11.2009 року. 27.11.2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 26.11.2010 року. 26.11.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 25.05.2011 року. 25.05.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 23.11.2012 року. 23.11.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 22.11.2013 року. 11.06.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 10.06.2014 року. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №02/980/К/163 від 31.10.2008 року, між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/001, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору та надав [PERSON] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №4786/1 від 31.10.2008 року та виписками з особових рахунків. Відповідно до п.п. 2.6 кредитного договору №02/980/К/163 від 31.10.2008 року нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту, а також при остаточному погашені кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, за прострочення строків сплати процентів позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, він сплачує 5% від суми кредиту за кожний випадок такого порушення, а відповідно до п.п. 3.3.5 позичальник зобов'язався дотримуватись положень кредитного договору. 05.06.2014 року була повністю погашена заборгованість по сумі отримання кредиту відповідачем в розмірі 483601,94 грн. Однак, [PERSON] зобов'язань по сплаті процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав. Станом на 17.11.2014 року борг за кредитним договором позичальником не погашено, заборгованість по процентам та неустойкою (пеня, штраф) становить 388598,68 грн., з яких: заборгованість по процентам 305318,44 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 55100,14 грн.; штраф за недотримання умов кредитного договору 24180,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитора має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №02/980/К/163 від 31.10.2008 року, а тому з відповідача [PERSON], як солідарного боржника, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 388598,68 грн. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved