Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

19.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Спілки власників майнових паїв відділу № 3 «Руга» Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на виробничий будинок (склад), посилаючись на те, що він купив у вищезазначеної Спілки виробничий будинок (склад), що розташований за адресою: с. Лівенське, вул. Центральна, 27, Новосанжарського району Полтавської області, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна (комори) від 02.01.2016 року. Даний обєкт переданий позивачу відповідно до акту прийому-передачі майна від 02.01.2016 року. В даний час позивачу [PERSON] потрібний правовстановлюючий документ на виробничий будинок, але оскільки договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі сторони не оформили, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 21.12.2017 року [PERSON] уточнила позовну заяву, в якій змінила відповідача по справі на територіальну громаду в особі Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є письмова заява № 01-18/3-30 від 24.04.2018 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень., на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник вправі предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно протоколу сходки спілки співвласників майнових паїв відділку № 3 «Руга» від 02.01.2016 року вирішено продати [PERSON] комору, 1976 року забудови, яка знаходиться за адресою: с. Лівенське, вул. Центральна, 27, Новосанжарського району Полтавської області, за 32500 грн. (а.с. 6). Відповідно до вищезазначеного протоколу складений договір купівлі-продажу нерухомого майна (комори) від 02.01.2016 року між Спілкою співвласників майнових паїв відділку № 3 «Руга» в особі голові спілки Сімяна [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Даний обєкт переданий позивачу відповідно до акту прийому-передачі майна від 02.01.2016 року (а.с. 8). З технічного паспорта на виробний будинок (склад), виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 14.08.2017 року, вбачається, що по вул. Центральній, 27, в с. Лівенське Новосанжарського району Полтавської області знаходиться склад літ. «А-1» загальною площею 186,8 кв.м, 1976 року побудови, замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі (а.с. 23-26). Згідно довідки виконавчого комітету Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 420 від 17.07.2017 року, коморою, 1976 року забудови, яка знаходиться за адресою: с. Лівенське, вул. Центральна, 27, Новосанжарського району Полтавської області, з січня 2016 року володіє та користується [PERSON] (а.с. 22). З розписки від 02.01.2016 року голови майнової спілки № 3 «Руга» Сімяна [PERSON] вбачається, що ним в присутності головного бухгалтера [PERSON] одержано від [PERSON] гроші в сумі 32500 грн. згідно протоколу сходки співвласників майнових паїв від 02.01.2016 року (а.с. 9). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved