Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

17 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначила, що вона є рідною сестрою малолітнього [PERSON], [INFO]. Його матір'ю є відповідач по справі [PERSON]. В свідоцтві про народження відомості про батька записано зі слів матері. З самого народження сина [PERSON] відповідач не бажала його виховувати, вела аморальний спосіб життя, часто зловживала алкогольними напоями. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON]. З вересня 2009 року до 2012 рік, тобто з першого по третій клас включно, [PERSON] навчався в санаторній школі м. Святогірська. З матір'ю він мешкав лише під час літніх канікул. Але навіть під час проживання з нею він часто скаржився сестрі на те, що матір разом із вітчимом часто вживали спиртні напої, ображали та виганяли його з будинку. Протягом 2012-2013 років, тобто в період навчання [PERSON] в четвертому класі загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка, він проживав разом з ними. За цей час він дуже часто приходив до сестри та просив деякий час пожити у неї, оскільки вітчим в черговий раз виганяв його з будинку, а матір цьому не заважала. [PERSON] просив сестру, щоб його не відправляли додому, тому що там з нього знущаються, принижують та б'ють. Влітку 2013 року, після того як вітчим в черговий раз вигнав [PERSON] із будинку, він прийшов до позивача і відмовився повертатися до матері. Натомість, відповідача [PERSON] повністю влаштовувала така ситуація, і вона навіть не намагалася створити умови для повернення сина до себе дому. Саме з того часу [PERSON] постійно мешкає з позивачем та її сім'єю. Відповідач не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги на його виховання не надає. Іноді позивач разом з братом [PERSON] відвідують матір, але під час їх зустрічей вона не виявляє бажання і не намагається залишити [PERSON] мешкати з нею. Зараз [PERSON] навчається у 7 класі загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка, але відповідач пасивно ставиться до його навчання, тобто не піклується про його освіту. Відповідач та її співмешканець ведуть аморальний спосіб життя, не працюють та зловживають алкогольними напоями. Позивач [PERSON] просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі1/4 частини її доходу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Вона пояснила, що з самого народження брата [PERSON] матір завжди залишала його під її нагляд. Коли [PERSON] підріс, він навчався у санаторній школі м. Святогірська Донецької області. Відповідач до цієї школи приїжджала, але завжди в нетверезому стані. Пізніше вона перевела сина [PERSON] для навчання до загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка. В той час він мешкав у будинку разом з матір'ю та вітчимом. Останній часто з нього знущався, застосовував фізичну силу та виганяв з будинку. З 2013 року [PERSON] мешкає разом з родиною сестри. Продукти харчування, одежа та інші речі для [PERSON] купуються за кошти [PERSON] Вона просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі1/4 частини її доходу. Представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позову [PERSON] Вважає, що в інтересах малолітнього [PERSON] відповідача необхідно позбавити батьківських прав та стягнути з неї аліменти. Представник органу опіки та піклування Мельніченко Т.О. пояснила суду, що на засіданні комісії з питань захисту дитини, яке відбулося 21 квітня 2016 року вирішувалося питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON]. Заслухавши [PERSON], [PERSON] та малолітнього [PERSON], ознайомившись із матеріалами справи, члени комісії більшістю голосів прийшли до висновку, що питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] є передчасним. [PERSON] вважає, що [PERSON] необхідно надати можливість переглянути свою поведінку щодо сина [PERSON]. З цією метою необхідно долучити спеціальні служби для неблагонадійних сімей. Прокурор Федорцов М.А. вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, і в інтересах дитини, просить позов [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення. До суду надала заяву від 13 квітня 2016 року, в якій просить розглянути справу без її участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON]. Його матір'ю записано [PERSON], а відомості про батька вказано відповідно до ст. 135 СК України. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року № 424 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] призначено опікуном [PERSON]. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини її доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 02 червня 2009 року. Рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради № 667 від 15 липня 2009 року [PERSON], [INFO] надано статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Відповідно до довідки № 77 від 02.03.2016 року, виданої Дружківською ЗОШ 1-ІІІ ступенів №1, [PERSON] дійсно навчається в 7-Б класі у загальноосвітній школі 1-ІІІ ступенів №1 Дружківської міської ради Донецької області. Малолітній [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом зі своєю старшою сестрою [PERSON], [INFO], її чоловіком [PERSON], 1992 року народження та дідусем [PERSON], 1942 року народження. За місцем мешкання [PERSON] створенні всі життєво-необхідні умови для розвитку і відпочинку дитини. Хлопчик ні в чому не має потреби. Позивач в повній мірі забезпечує брата всім необхідним. Позивач має позитивну характеристику, відповідальна. Відповідно до акту від 10 березня 2016 року, виданим головою територіального комітету мікрорайону № 16 м.Дружківка Донецької області [PERSON], по [ADDRESS] мешкають [PERSON], [INFO] та її співмешканець [PERSON], [INFO]. Обидва зловживають алкогольними напоями. Відповідно до характеристики б/н від 11 березня 2016 року, виданої головою територіального комітету мікрорайону № 16 м.Дружківка Донецької області [PERSON] [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює. Вихованням сина [PERSON] та донькою [PERSON] не займається. Малолітній син мешкає разом з сестрою по [ADDRESS]. У суді свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. По [ADDRESS] [PERSON] не бачила давно. За вказаною адресою мешкають три особи. Рівень їх життя середній. Іноді вони вживають алкогольні напої, застосовують один до одного фізичну силу. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює завідуючим учбової частини ЗОШ № 1 м.Дружківка. З 2013 року у школі навчається [PERSON]. Він із неблагонадійної родини. Його матір школу відвідує дуже рідко і з небажанням. На батьківських зборах вона приймала участь лише один раз, контактувати зі школою не бажає. Після того, як постало питання щодо позбавлення її батьківських прав, то вона з'явилася до школи і сказала, щоб сина [PERSON] забрали від неї, оскільки він їй надоїв. З 2012 року комісія за участю представників ЗОШ №1 м.Дружківка відвідує відповідача за місцем її мешкання ([ADDRESS]). Під час зустрічей вона була в стані алкогольного сп'яніння. Матір пасивно відноситься до його виховання. Контролює його сестра - [PERSON] З нею він і мешкає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. [PERSON] мешкає разом з родиною [PERSON] по [ADDRESS]. Хлопчик завжди доглянутий і чистий. За цей час вона лише один раз бачила відповідачку (після отримання судової повістки). Свідок поцікавилася її ставленням до розв'язання проблеми у суді і відповідач відповіла, що їй все одно і до суду вона не піде. Свідок [PERSON] пояснив суду, що останні три роки [PERSON] мешкає з родиною сестри і свого діда по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] пояснив суду, що доводиться дідом [PERSON]. З 2013 року [PERSON] мешкає разом з ним і [PERSON] по [ADDRESS]. [PERSON] відвідувати матір не має бажання. Остання зловживає алкогольними напоями, не працює (має борги). По вулиці ([ADDRESS]) мешкає разом зі співмешканцем [PERSON], який має складний характер (агресивний). Свідку відомо про конфлікт [PERSON] з його сусідом, якого він вдарив вилами. Хлопця [PERSON] вони часто заставляли ходити і купувати самогон. Вважає, що хлопцеві тяжко там жилося і в моральному, і в матеріальному плані. У суді був допитаний малолітній [PERSON], який пояснив суду таке. Його матір [PERSON] мешкає зі своїм співмешканцем [PERSON] по [ADDRESS]. Проживати разом з матір'ю він не має бажання, оскільки вони його ображають та зловживають алкогольними напоями. Досить часто вітчим виганяє його з будинку. Вітчим є неадекватною людиною: собаці відрізав хвоста та вуха. Часто вітчим та [PERSON] ночували то у посадці, то у будинку на горищі. Хлопцеві відомо, що вітчим проткнув вилами сусіда, а іншому сусіду порізав горлянку. Він також вживав марихуану. Вітчим обливав його бензином, коли [PERSON] спав. Мати не заперечує вітчиму і не бажає йти від нього. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню малолітнього сина [PERSON] Про це свідчать наступні обставини: до 2013 року малолітній [PERSON] недоглянутий, голодний та брудний мешкав з відповідачем та вітчимом у будинку [ADDRESS]. Родина перебуває на обліку як неблагонадійна. У будинку відсутні необхідні продукти для харчування. Батьки хлопчика часто зловживають алкогольними напоями. Хлопець неодноразово піддавався жорстоким тортурам з боку вітчима: обливанням бензином, побиттям та неодноразово виганявся з будинку. Відповідач [PERSON] за цим спостерігала, але жодного разу не завадила цьому, як мати дитини не створила небезпечні умови для існування сина. З 2013 року відповідач не цікавиться його життям, його потребами, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з сином. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 10 травня 2016 року №16-1077-01 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Але суд не може погодитися з таким висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які підтверджують факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд також бере до уваги той факт, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року № 424 [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що свідчить про те, що [PERSON] неодноразово ухилялась від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила, своєї поведінки відносно своїх дітей не змінила, тому згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно сина [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, і вважає можливим стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету м.Дружківка судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved