Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

18 березня 2019 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 16 вересня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Чечелівському районному у місті Дніпро відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1280. Спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі цього відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Протягом їх спільного проживання вони декілька разів проживали окремо з відповідачем. З осені 2018 року вони припинили зовсім відносини як подружжя і проживають окремо. Між ними склалися стосунки, які унеможливлюють подальше спільне проживання як подружжя та ведення спільного господарства. Примирення між ними неможливе та не відповідає її інтересам. Шлюб між ними розривається в перше. У звязку з тим, що відповідач не має бажання разом з нею звертатися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для подачі заяви про розірвання шлюбу із за своїх внутрішніх переконань вона змушена звернутися до суду, щоб в судовому порядку розірвати шлюб. В уточнених позовних вимогах [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Веприцька». 07 лютого 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпро звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 лютого 2019 року Ленінським районним судом м. Дніпро позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було передано за підсудністю на розгляд Межівському районному суду Дніпропетровської області, яка надійшла 14 березня 2019 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 02 квітня 2019 року на 10:00 годину. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №392397, виданого Чечелівським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 16 вересня 2017 року, актовий запис №1280, сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2017 року. У судовому засіданні встановлено, що спільних дітей подружжя не має. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб, шлюбні відносини не підтримуються тривалий час, сімя розпалась і подальше її збереження неможливе. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає,що причини, що спонукають його на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову, з осені 2018 року сторони фактично шлюбні відносини не підтримують, тобто сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved