Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 серпня 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. [PERSON] постійно пред'являє необґрунтовані претензії, ганьбить її, влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, що ображає її честь і гідність та робить життя нестерпним. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з початку серпня 2016 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. Спорів щодо проживання дитини та розподілу спільного сумісного майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем та покласти на нього всі судові витрати по справі. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити (а.с. 19). Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 14 серпня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно викладених позивачем обставин спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, ганьбить її, влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, що ображає її честь і гідність та робить життя нестерпним. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з початку серпня 2016 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. Спорів щодо проживання дитини та розподілу спільного сумісного майна немає. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved