Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

17.12.2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась голова правління ОСББ «Горлиця» з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості по членських внесках на утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних від суми боргу. Позов обґрунтовано тим, що ОСББ «Горлиця» було засновано 02.08.2016 року, об`єднання є неприбутковою організацією та фінансується з коштів, які складаються з внесків і платежів співвласників. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та користується житлово-комунальними послугами, але належним чином не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість по членським внескам на утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 5271,58 грн. Крім того позивач, в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував відповідачу три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 474,68 грн. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 2042,51 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає сплачувати заборгованість, тому позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та стягнути понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача, в особі голови правління ОСББ «Горлиця», Борисова Л.Г. 04.02.2020 року на адресу суду надіслала письмову заяву, відповідно до якої підтримує позов в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу у її відсутність, також не заперечувала проти заочного розгляду справи, якщо відповідач не з`явиться у відкрите судове засідання. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, враховуючи що позивач, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Добропільської міської ради №7/14-17 від 17.08.2016 року, на підставі звернення КП «Добропільська служба єдиного замовника», було надано згоду вказаному підприємству на списання з балансу багатоквартирних будинків, окрім інших за адресою: [ADDRESS] (а.с.53). Про списання зазначеного будинку було складно відповідний Акт, про списання багатоквартирного будинку, що розміщений за адресою: [ADDRESS] з балансу КП «ДСЕЗ» та передачі на баланс ОСББ «Горлиця» (а.с.54-56). Відповідно до наданої копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОССБ «Горлиця» було зареєстровано 02.08.2016 року, місцезнаходження юридичної особи: [ADDRESS] (а.с.14-17). Протоколом зборів мешканців ОСББ «Горлиця» від 01.09.2016 року було встановлено розмір членських внесків в розмірі 2,76 грн. за один метр квадратний житлової площі (а.с.73), згодом вказані внески були збільшені, а саме з 01.05.2017 року до 3,50 грн., на підставі протоколу №1 загальних зборів ОСББ «Горлиця» від 20.04.2017 року (а.с.7). В позовній заяві зазначено, що основним завданням та предметом діяльності ОСББ «Горлиця» є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх завдань, пов`язаних з діяльності об`єднання. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та в повній мірі не сплачує членські внески на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, внаслідок чого має заборгованість за період з 01.09.2016 року по 01.11.2019 року, яка складає 5271,58 грн. Також позивач вважав доцільним стягнути з відповідача інфляційну складову боргу та 3% річних, які разом складають 2517,19 грн. На підтвердження своїх доводів позивач до позовної заяви надав виписку з особового рахунку № [NUMBER] (а.с.19) на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зазначеного розрахунку борг відповідача станом на жовтень місяць 2019 року становить 5271,58 грн. Також на підтвердження розрахунку індексу інфляції в розмірі 2042,51 грн. та 3% річних в розмірі 474,68 грн. теж було надано відповідні розрахунки (а.с.21-23). Позивачем на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про сплату заборгованості за надані послуги №03/10 від 18.08.2018 року (а.с.13), проте як зазначив представник позивача в позовній заяві, заборгованість по членським внескам не була погашена. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 розділу ІV Статуту ОСББ «Горлиця», джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, окрім іншого, з коштів, отриманих об`єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку (а.с.65). Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органи місцевого самоврядування в порядку, визначеному законом, можуть делегувати об`єднанню, яке управляє багатоквартирним будинком, повноваження по здійсненню розрахунків щодо передбачених законом пільг та субсидій окремим категоріям громадян по оплаті житлово-комунальних послуг, спожитої електроенергії. Згідно абзацу третього ч.2 ст.25 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року№2866-III, делеговані повноваження здійснюються в обсязі, необхідному для повного і своєчасного відшкодування витрат співвласників жилих приміщень, наймачів і орендарів жилих приміщень, шляхом надання компенсації (субсидії) на оплату житла і комунальних послуг окремим категоріям громадян з числа власників квартир та/або нежитлових приміщень, наймачів і орендарів відповідно до законодавства. Як вбачається з інформаційної довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області №16-18/1229 від 20.12.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.03.2008 року (а.с.26). Тобто з наведеного вбачається, що [PERSON] є наймачем житлового приміщення за вказаною адресою і фактично користувалася та користується житлово-комунальними послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Матеріалами справи встановлено, що позивач надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території будинку [ADDRESS] . Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. У відповідності до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлялась від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було. Крім того, представник позивача у порядку статті 625 ЦК України, просила стягнути з відповідача 2042,51 грн. - заборгованості індексу інфляції та 47774,51 грн. - три відсотки річних, на підтвердження наявності яких до матеріалів справи було надано відповідний розрахунок матеріальних збитків (а.с.21-23). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із вищезазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 02 травня 2018 року за №539/1983/17. Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території зберігається навіть за відсутності договору на надання таких послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надала суду доказів сплати заборгованості та не спростувала її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, та те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. слід стягнути у повному обсязі з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved