Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

19.06.2015 року до Краматорського міського суду надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 29.09.2011 року було укладено кредитний договір № 001-04516-290911, за умовами якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк самостійно один раз на місць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. У відповідності до договору, держатель картки, зобов'язаний щомісяця в строки визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 14.06.2015 року на загальну суму 12553,13 грн., яка складається з тілу кредиту - в сумі 12553,08 грн., заборгованість за відсотками - 0,05 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 8288,09 грн., бо саме ця сума боргу була вказана на його кредитному рахунку останній раз. Ліміт кредиту 10000 грн. Вважає, що затримка розрахунку відбулася не з його вини, бо в травні 2014 року Краматорське відділення «Дельтабанка» закрилося, дія картки закінчилася в серпні 2014 року, та він не мав можливості погашати заборгованість. В теперішній час він вносить заборгованість до каси банку добровільно, вже він погасив борг на суму 300 грн. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 001-04516-290911 від 29.09.2011 року, за умовами якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. (а.с.3-4) Відповідно до розрахунку за кредитним договором № 001-04516-290911 від 29.09.2011 року станом на 14.05.2015 року за кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 12553,13 грн., яка складається з тілу кредиту - в сумі 12553,08 грн., заборгованість за відсотками - 0,05 грн. (а.с.6) Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.651 ч.2, 3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтованими, але такими що підлягають частковому задоволенню. Так, згідно договору № 001-04516-290911 від 29.09.2011 року на день укладення договору ліміт складає 10000 грн., тоді як позивач в рахунок заборгованості включає тіло кредиту в сумі 12553,08 грн., що перевищує кредитний ліміт. Оскільки відповідач заперечував проти суми заборгованості, яка вказана в позові та в розрахунку, наданому позивачем, судом 26.08.2015 року була винесна ухвала про обов'язкову явку представника позивача у судове засідання для дачі особистих пояснень. Відповідно до поштових повідомлень (а.с.30,31) представник позивача отримував повістки суду та ухвалу про обов'язкову явку у судове засідання, однак, до суду так і не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень не надіслав. Таким чином, суд бере до уваги пояснення відповідача, які також підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості за спірним договором (а.с.6), з якого вбачається, що станом на грудень 2014 року його борг по тілу кредиту складає 8288,09 грн., останнє зняття готівки відбулося 24 квітня 2014 року, тобто значне збільшення тіла кредиту вже в січні 2015 року на суму 12553,08 грн., враховуючи, що зняття готівки в цей період не відбувалося нічим необгрунтовано та в судовому засідванні таке збільшення нічим не доведено. Відповідно до квитанцій, які відповідач надав до суду для огляду, а копії долучив до матеріалів справи, він 25.08.2015 року сплатив боргу в сумі 200 грн, 09.09.2015 року - 100 грн. (а.с.32,33) Беручи до уваги, що відповідач на час розгляду справи сплатив борг в сумі 300 грн., то з нього підлягає стягненню заборгованість в сумі 7988,14 грн. з яких: тіло кредиту - 7988,09 грн. (8288,09 грн. - 300 грн.), заборгованість за відсотками - 0,05 грн. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial