Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

19 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON], на тій підставі, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню і вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується і не цікавиться її життям, здоровям, її фізичним та духовним розвитком, матеріальним становищем. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона кінця 2003 року по березень 2005 року вони з відповідачем перебували у шлюбних стосунках, але шлюб не реєстрували. 8 жовтня2004 року у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач за час спільного проживання ніде не працював, був схильний до вживання алкоголю та крадіжок. Життям доньки відповідач не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. З березня 2005 року вони з відповідачем проживають окремо, дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, всі питання щодо її утримання, навчання, виховання, фізичного та духовного розвитку дитини вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідач не спілкується з дочкою, не надає коштів на її утримання, не цікавиться її життям, що позивачка розцінює як свідоме нехтування ним своїми батьківськими обовязками Ухвалою суду від 11 березня 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено Попівську сільську раду та Миргородську районну державну адміністрацію як органи опіки і піклування (а.с.27). В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, пояснила, що відповідач вже пять років взагалі не приїздив у с.Попівку, не спілкувався і не цікавився дочкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.24, 32), в т.ч. шляхом публікації оголошення в пресі (а.с. 40). Третя особа Миргородська районна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила, надала до суду письмовий висновок від 24.03.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а.с.42). Третя особа Попівська сільська рада в судове засідання направила заяву, в якій просила розглянути справу на розсуд суду без участі її представника (а.с.34). Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, в т.ч. висновок органу опіки і піклування, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач [PERSON], з березня 2005 року проживаючи окремо від своєї дочки [PERSON], протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не бере участі у забезпеченні необхідного утримання дитини, не спілкується з нею, хоч йому в цьому ніхто не перешкоджає і він має таку можливість, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, культурних та інших духовних цінностей, отримання нею освіти. Вказане підтверджується висновком органу опіки та піклування Миргородської районної державної адміністрації від 24.03.2016 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] (а.с.42), довідками Попівської сільської ради (а.с.8, 9), Попівської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 26.01.2016р. (а.с.10), довідкою-характеристикою Попівської сільської ради від 26.01.16р. на [PERSON] та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Доказів того, що він не виконує свої батьківські обовязки з незалежних від нього причин відповідачем відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано. Отже суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками. Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі наведеного вище, суд, діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за необхідне [PERSON] позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] В звязку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved