Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

17 лютого 2016 року До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася начальник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, - [PERSON] із вищевказаним позовом, який вмотивовано тим, що Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Дзержинської районної у місті ради, діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 12 березня 2015 року №343. Відповідно до п.2.4 Положення, одним з напрямків роботи Управління є призначення і виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. 14 листопада 2014 року відповідач [PERSON] звернулась до Управління із письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року). Відповідно до п.5 Порядку, у заяві окрім відомостей про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, зазначається також інформація про наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районі проведення антитерористичної операції. На підставі наданих документів, Управлінням було прийнято рішення про призначення грошової допомоги [PERSON], як уповноваженому представнику сімї починаючи з листопада 2014 року по січень 2016 року. З метою виявлення фактів подання недостовірної інформації або не повідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, Управлінням в жовтні 2015 року була ініційована перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення грошової допомоги, за результатами якої встановлено, що відповідачка є власником квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. 1 Травня, буд.№139, кв.№14 (згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 28 грудня 2005 року). Відповідно до п.6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районі проведення антитерористичної операції. Таким чином, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги, відповідачка свідомо приховала інформацію про те, що вона є власницею житлового приміщення - квартири, шляхом не зазначення у своїй заяві на отримання грошової допомоги факту наявності даної квартири, її місцезнаходження, чим завдала матеріальної шкоди державному бюджету. У звязку з виявленням факту подання недостовірної інформації та у відповідності з п.12 Порядку, Управлінням 01 жовтня 2015 року прийнято рішення про припинення виплати щомісячної адресної допомоги [PERSON] Крім того, відповідно до п.11 Порядку, сума грошової допомоги, виплачена надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. Державними соціальними інспекторами Управління неодноразово викликалась відповідачка, проте остання жодного разу не зявилась до приміщення Управління. В звязку з цим, 20 жовтня 2015 року [PERSON] поштою направлено повідомлення про припинення надання щомісячної адресної допомоги від 09 жовтня 2015 року №01-11/5771, в якому визначено обсяг надміру виплачених коштів у розмірі 3886,27 гривень, та зазначено дату обовязкового повернення коштів, - 23 грудня 2015 року, шляхом перерахування на рахунок Управління. Відповідно до відміток українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на бланку рекомендованого повідомлення (форми №119) з ідентифікатором внутрішнього поштового відправлення №5000602946531, відповідачка 22 жовтня 2015 року отримала повідомлення про припинення надання щомісячної адресної допомоги. Проте відповідачкою не було здійснено ніяких кроків, ані оскарження прийнятого Управлінням рішення, ані погашення надміру виплаченої їй суми. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки органи праці та соціального захисту населення вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку (п.11 Порядку). Відповідно до заяви [PERSON] від 14 листопада 2014 року, довідки від 14 листопада 2014 року №1209000807, акту обстеження матеріально - побутових умов сімї від 30 січня 2015 року, відповідачка фактично проживає за адресою: [INFO], кв.№58. Оскільки, Законом України від 22 травня 2015 року №484-УІІІ, внесено зміни у Закон України «Про судовий збір» від 08 листопада 2011 року №3674-УІ, згідно з якими змінено розміри ставок судового збору та виключено норму, якою органи соціального захисту населення звільнялися від сплати судового збору позивачем до матеріалів позовної заяви додається оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 08 лютого 2016 року №38. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, надміру виплачену щомісячну адресну допомогу у розмірі 3886,27 гривень, та стягнути з відповідача на користь виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, суму сплаченого та документально підтвердженого судового збору у розмірі 1 378,00 гривень. Присутній у судовому засіданні представник позивача, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, - [PERSON] (а.с.30), надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. З письмових матеріалів справи судом встановлено наступне. 14 листопада 2014 року відповідач [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, котре є структурним підрозділом виконкому Дзержинської районної у місті ради, діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 12 березня 2015 року №343, одним з напрямків якого є призначення і виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, із письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.9). Згідно зі ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до заяви [PERSON] від 14 листопада 2014 року (а.с.9), довідки від 14 листопада 2014 року №1209000807 (а.с.21), акту обстеження матеріально - побутових умов сімї від 30 січня 2015 року (а.с.8) встановлено, що відповідачка фактично проживає за адресою: [INFO], кв.№58. Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (в редакції від 23 жовтня 2014 року). Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової зголи довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї, у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти), - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб, - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства, - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім'ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім'ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних. На підставі наданих документів, Управлінням було прийнято рішення про призначення грошової допомоги [PERSON], як уповноваженому представнику сімї починаючи з листопада 2014 року по січень 2016 року. Згідно рішень Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 19 листопада 2014 року, 21 січня 2015 року, 10 липня 2015 року, 01 жовтня 2015 року, відповідачеві [PERSON] надано допомогу як особі, котра перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.10, 11, 12, 13). Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. З пояснень представника позивача встановлено, що з метою виявлення фактів подання недостовірної інформації або не повідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, Управлінням в жовтні 2015 року була ініційована перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення грошової допомоги, за результатами якої встановлено, що відповідачка є власником квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. 1 Травня, буд.№139, кв.№14 (згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 28 грудня 2005 року) (а.с.17, 18-19). Відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районі проведення антитерористичної операції. Відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У звязку з виявленням факту подання недостовірної інформації та у відповідності з п.12 Порядку, Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради 01 жовтня 2015 року прийнято рішення про припинення виплати щомісячної адресної допомоги [PERSON] Відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. З пояснень представника позивача встановлено також, що державними соціальними інспекторами Управління неодноразово викликалась відповідачка, проте остання жодного разу не зявилась до приміщення Управління. В звязку з цим, 20 жовтня 2015 року [PERSON] поштою направлено повідомлення про припинення надання щомісячної адресної допомоги від 09 жовтня 2015 року №01-11/5771, в якому визначено обсяг надміру виплачених коштів у розмірі 3886,27 гривень, та зазначено дату обовязкового повернення коштів, - 23 грудня 2015 року, шляхом перерахування на рахунок Управління (а.с.14). Відповідно до відміток українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на бланку рекомендованого повідомлення (форми №119) з ідентифікатором внутрішнього поштового відправлення №5000602946531, відповідачка 22 жовтня 2015 року отримала повідомлення про припинення надання щомісячної адресної допомоги (а.с.15). Проте відповідачкою не було здійснено ніяких кроків, ані оскарження прийнятого Управлінням рішення, ані погашення надміру виплаченої їй суми. Відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 378,00 гривень (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved