Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

18.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання вказаних дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він з відповідачкою являються батьками малолітніх [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2012 року народження. В серпні 2015 року [PERSON] покинула житловий будинок по вул. Урицького, 67 в м. Новий Буг, де вони зі своїми дітьми проживали разом, і з того часу постійного місця проживання вона не має. З часу відокремленого проживання мати до своїх дітей жодного інтересу не проявляє, не цікавиться станом їх здоров`я, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, свої поодинокі заробітки витрачає виключно на свої потреби. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, у зв'язку з чим з 2014 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога Новобузької ЦРЛ. До цього часу остання від алкогольної залежності не вилікувалася і лікуватися не бажає. Діти проживають з позивачем і виключно ним здійснюється їх утримання, виховання, піклування про стан їх здоров'я, тоді як відповідачка участі у їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити. [PERSON] [PERSON], в судові засідання 12.06.2017 року та 30.06.2017 року не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки і піклування Новобузької РДА, Буфалова Т.Я., посилаючись на складений висновок органу опіки і піклування від 05.04.2017 року, вважає що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2012 року народження, як таку, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. В силу п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено наступне. Як встановлено при судовому розгляді справи, до серпня 2015 року сторони спільно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у житловому будинку по [ADDRESS]. Під час спільного проживання сторонами як подружжя, у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). В серпні 2015 року відповідачка залишила позивача з дітьми і стала проживати за іншою адресою. За рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.01.2017 року, через не проживання [PERSON] у вищевказаному житловому приміщенні понад встановлені строки без поважних причин, останню було визнано такою, що втратила право користуватися цим приміщенням (а.с. 28). Як вбачається з характеристик, складених дільничним офіцером поліції сектору превенції Новобузького ВП ГУНП [PERSON] та Новобузькою міською радою Миколаївської області, [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS], де зарекомендувала себе з негативної сторони, веде асоціальний спосіб життя: ніде не працює та не намагається працевлаштуватися, зловживає алкогольними напоями, спілкується в середовищі людей, які також зловживають алкогольними напоями. Кілька разів [PERSON] кодувалася від алкогольної залежності, але зривалася, продовжувала вживати алкоголь. Участі у вихованні своїх дітей, [PERSON] та [PERSON], які проживають відокремлено, не приймає, їхнім життям не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає (18, 19). Вказані обставини підтверджуються також і поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які надані ними в судовому засіданні. Через ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків щодо утримання та виховання зазначених дітей, останню було за постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.03.2017 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с. 27). Окрім цього, як вбачається з довідки Новобузької ЦРЛ від 21.11.2017 року, [PERSON] з 2014 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога. Синдром залежності від алкоголю. Як видно з характеризуючих матеріалів (а.с. 15, 17, 20-22, 24-26), наданих Новобузькою ЗОШ № 1 за місцем навчання [PERSON] та Комунальним закладом «Новобузька централізована бібліотечна система» за місцем роботи позивача, батько малолітніх [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2012 року народження, - позивач [PERSON] проживає разом з вказаними дітьми спільно зі своїми дідом [PERSON] та бабою [PERSON] у їхньому житловому будинку по [ADDRESS], працює охоронником бібліотеки, за місцем роботи характеризується позитивно. Добре виховує та утримує дочку [PERSON] та сина [PERSON]. У цьому йому допомагають також його вищевказані дід та баба. В житловому будинку де проживають діти: чисто та тепло. Кімнати умебльовані. Для зручностей та комфорту встановлена різноманітна побутова техніка. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА від 05.04.2017 року позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], є доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідачка [PERSON], яка являється матір'ю вищевказаних неповнолітніх дітей в порушення вимог ст. 150 СК України протягом тривалого часу при наявності реальної можливості не виявляє щодо цих дітей батьківського піклування, не вчиняє дій щодо участі у їх вихованні, піклуванні про її здоров'я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, сама відповідачка є хронічним алкоголіком, що згідно вимог п.2 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно цих дітей. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. [PERSON] [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітніх дочки [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2012 року народження, тому маються підстави, з врахуванням положень викладених у ст. 182, ст. 183 СК України, для задоволення заявлених вимог позивача і в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідачки, яка буде стягуватись щомісяця, як аліменти на дітей, визначається у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, у розмірі 640 грн., а також судовий збір в дохід держави за пред'явлення позивачем вимог про стягнення аліментів, у розмірі 640 грн., від оплати якого останній звільнений.

Outcome: approved