Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

17 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідно до заповіту, посвідченого Корнієнківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської\~області від\~16.10.2012\~року за\~реєстровим №\~93,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~позивач прийняв\~спадщину. До складу спадкового майна увійшло право на земельну ділянку площею 5,30 га, відповідно до державного акту серії ІІ-ПЛ № 012536, зареєстрованого за № 404 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 29 грудня 1999 року. Але, у вищезазначеному державному акті була допущена помилка при зазначені площі земельної ділянки, що перешкоджало реєстрації права власності на дану земельну ділянку. Великобагачанським районним судом Полтавської області від 11 грудня 2017 року було ухвалено рішення, відповідно до якого державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 012536, виданий 29 грудня 1999 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Великобагачачнської районної державної адміністрації Полтавської області від 11 січня 1997 року № 8, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 404 визнано недійсним та визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,0000 га, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При ухваленні рішення судом встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095, на яку [PERSON] набула права власності згідно з вказаним державним актом, становить 4,0000 га, що підтверджується відповідною технічною документацією, тобто площа 5,30 га вказана помилково, але в зв`язку з тим, що на день розгляду справи судом державні акти на право власності на землю не виготовляються, не видаються і не реєструються, внести виправлення до державного акту не можливо і єдиним способом захисту права позивача є визнання цього акту недійсним та визнання права власності позивача на земельну ділянку з правильною площею 4,0000 га. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.01.2018 року, але відповідні зміни до заповіту внесені не були в зв`язку з тим, що [PERSON] не вважала це за необхідне, оскільки це була та сама ділянка, щодо якої вона вже зробила розпорядження на випадок смерті. Після смерті матері позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину і звернувся до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва у зв`язку з розбіжностями у відомостях, що зазначені в заповіті, посвідченому секретарем Корнієнківської сільської ради 16.10.2012 року, реєстровий номер № 93 та документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Іншим спадкоємцем, який не зазначений у заповіті, але який прийняв спадщину після [PERSON] є брат позивача [PERSON] . Оскільки він претендує на спадщину як спадкоємиць за законом, не визнаючи таким чином наявність заповіту щодо спадкового майна. Посилаючись на вищевикладене позивач просив здійснити тлумачення заповіту, а саме визнати, що волею заповідача [PERSON] , яка померла [INFO] , було передати у спадщину позивачу земельну ділянку площею 4,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095. Ухвалою суду від 27.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 20). Відповідач по справі [PERSON] 08.10.2021 року подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] в якому вказував на те, що немає заперечень проти позовних вимог позивача, так як їхня мати склала заповіт, який заповіла позивачу земельну ділянку. Але він також подав до приватного нотаріуса заву про прийняття спадщини, так як він на даний час є непрацездатним за віком та має право за законом на обов`язкову частку у спадщині (а.с. 35). 21 жовтня 2021 року позивач по справі [PERSON] подав до суду заяву з відповідними додатками про зміну предмету та підстав позову в якій просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095, яка розташована на території Білоцерківської (колишньої Корнієнківської) сільської ради Миргородського (колишнього Великобагачанського) району Полтавської області (а.с. 44 - 47). 27 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки (обов`язкову частку у спадковому майні), в якій просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/10 частку земельної ділянки загальною площею 4,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095, що складає 0,4000 га, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с.62-63). В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав (а.с. 48). Представник позивача адвокат Сидоренко Ю.В. в судовому засіданні підтримав змінені позовні вимоги позивача [PERSON] , посилався на обставини зазначені в позовній заяві та просив позовні вимоги позивача [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки (обов`язкову частку у спадковому майні) повідомив, що заперечень не має, та вважає, що зустрічну позовну заяву слід задовольнити, так як [PERSON] також є сином померлої [PERSON] та подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Отже, він також є спадкоємцем за законом після смерті матері. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав (а.с. 60). Представник відповідача адвокат Лисенко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги зустрічної позовної заяви підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини викладені в ній та просила зустрічні позовні вимоги відповідача [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0000 га, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320281800:00:004:0095 (а.с. 6-7). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16 жовтня 2020 року, після смерті якої відкрилася спадщина (а.с. 4). Відповідно до заповіту, посвідченого Корнієнківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області від 16.10.2012 року за реєстровим № 93, [PERSON] земельну ділянку, яка згідно державного акта серії ІІ-ПЛ № 012536 зареєстрованого за № 404 29.12.1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Після смерті спадкодавця у строк, встановлений законом, прийняли спадщину після померлого [PERSON] та [PERSON] , подавши заяви до органів нотаріату, інші особи, які б прийняли спадщину відсутні, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області (а.с. 49-56). Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 1958 року (а.с.\~36), на даний час [PERSON] , [INFO] є непрацездатною особою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] від 23.02.2018 року (а.с.\~37), а отже має право на обов`язкову частку, як спадкоємець за законом після смерті матері. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи вищезазначене, що відповідач [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову часку у спадковому майні спадкодавця [PERSON] , суд приходить до висновку, що зустрічну позовну заяву слід задовольнити. В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] , спадщину прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] позивач по справі та спадкоємець за законом [PERSON] відповідач по справі. Зважаючи на вищевикладене за позивачем слід визнати право на 9/10 вищезазначеної земельної ділянки, а за відповідачем визнати право на 1/10 земельної ділянки, що є обов`язковою часткою в спадковому майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved