Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

17 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію [PERSON] звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 30 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №15/КА/2008-980 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 210\~970,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20,7% річних з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості до 20 вересня 2013 року. Додатковою угодою №1 від 27 квітня 2012 року сторонами було продовжено строк дії кредитного договору до 20 вересня 2016 року. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 09 лютого 2015 рік його заборгованість по кредитному договору становить 172\~350,40 гривень з яких: 143\~308,42 гривень заборгованість по тілу кредиту; 12\~825,07 гривень заборгованість по відсотках; 9\~791,53 гривень нарахована пеня; 6\~425,38 гривень нарахований штраф відповідно до п.5.3 умов Договору. Також зазначено, що 30 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилася перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Сторонами договору поруки було визначено, що поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі за належне виконання Боржником умов кредитного довгому №15/КА/2008-980 від 30.09.2008 року і така відповідальність є солідарною. В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги були уточнені, та з урахуванням проведених відповідачем [PERSON] оплат в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором зазначено, що станом на 02 листопада 2015 рік заборгованість позичальника за кредитним договором становить 125\~951,68 гривень з яких: 85\~369,91 гривень заборгованість по тілу кредиту; 10\~559,43 гривень заборгованість по сплаті відсотків; 25\~927,44 гривень нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та 4\~094,90 гривень штраф за невиконання умов Додаткової угоди №1. За таких обставин, з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №15/КА/2008-980 від 30.09.2008 року станом на 02.11.2015 рік вищевказану суму заборгованості у розмірі 125\~951,68 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням поданих уточнень, підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] та його представник, позов визнали частково. Зазначили, що дійсно між Банком та [PERSON] 30 вересня 2008 року був укладений кредитний договір за яким останній отримав кредит у сумі 210\~970,00 гривень з оплатою відсотків за його користування у розмірі 20,7 % річних та з урахуванням укладеної у квітні 2012 року Додаткової угоди №1 до нього строком до 20.09.2016 року. Умови вказаного договору виконувалися належним чином до жовтня 2014 року, коли [PERSON] потрапив у ДТП внаслідок якої був пошкоджений автобус на якому працював останній та отримував дохід. У звязку з необхідністю проведення ремонту автобусу та відсутністю доходу і виникла вказана заборгованість. Разом з цим зазначив, що з часу подання позову ним було сплачено в рахунок погашення заборгованості у сумі 85\~000 гривень. За таких обставин, визнали заборгованість по тілу кредиту у сумі 85\~369,91 гривень та нараховані відсотки у сумі 10\~559,43 гривень. Разом з цим просили суд врахувати, що сума пені та нарахованого штрафу за неналежне виконання умов договору є непропорційно великим з збитками, у звязку з чим просили зменшити розмір пені та штрафу до 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суд не повідомила. Заяв про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності не надала. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. З матеріалів справи встановлено, що 30 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15/КА/2008-980 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 210\~970,00 гривень на придбання автотранспорту, строком до 20 вересня 2013 року та оплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20,7% річних. Також сторонами було обумовлено, що погашення Кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється відповідно до Графіку повернення Кредиту, який є невідємною частиною цього договору. 27 квітня 2012 року між [PERSON] та Банком був укладений Договір про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №15/КА/2008-980 від 30.09.2007 року за умовами якого сторонами було погоджено, що кінцевий термін повернення кредиту - 20.09.2016 року Також встановлено, що 30 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки №15/1 за умовами якого остання, як поручитель, поручилася перед Банком за належне виконання [PERSON]І взятих на себе зобовязань за кредитним договором №15/КА/2008-980 від 30.09.2008 року у повному обсязі, в тому числі за повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати можливих штрафних санкцій. 27 квітня 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений Договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки №15/1 від 30.09.2008 року за умовами якого остання поручилася перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №15/КА/2008-980 від 30.09.2008 року. Також сторонами визначено, що поручитель повинен виконати зобовязання в тому ж порядку, який встановлено до Позичальника Кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору. Згідно до\~статті 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З матеріалів справи встановлено, що позичальник [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, допустив прострочення сплати чергових платежів з погашення кредитної заборгованості та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, у звязку з чим, станом на 02 листопада 2015 рік його заборгованість становить 125\~951,68 гривень з яких: 85\~369,91 гривень заборгованість по тілу кредиту; 10\~559,43 гривень заборгованість по нарахованих відсотках, 25\~927,44 гривень нарахована пеня та 4\~094,90 гривень штраф. Вказана заборгованість підтверджена наданим позивачем розрахунком, правильність якого по суті відповідачем та його представником було визнано в судовому засіданні та не оспорювалося. Оскільки [PERSON], як позичальник, належним чином не виконував умови вищевказаного кредитного договору, несвоєчасно та не у повному обсязі погашала заборгованість за кредитним договором та сплачувала відсотки за його користування, в обумовлений строк не повернула взяті кредитні кошти та не сплатила відсотки за його користування у повному обсязі, позивач правомірно звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості яка виникла за кредитним договором, а також нарахованих пені та штрафу. Відповідно до приписів ч.1 ст.553 та ч.1 і 2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки [PERSON], як поручитель вязала на себе зобовязання за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №15/КА/2008-980 від 30.09.2008 року, та останній порушив взяті на себе зобовязання за цим кредитним договором, остання має нести відповідальність за неналежне виконання умов договору передбачену умовами договору поруки та з неї на користь Банку слід стягнути у солідарному порядку виниклу заборгованість у повному обсязі. Стосовно посилань відповідача та його представника на положення ст.551 ЦК України та зменшення розміру неустойки (штрафу та пені) до 1000 гривень з підстав неспівмірності її розміру з завданими Банку збитками суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже підставою для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України є сукупність двох обставин: розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та наявність інших обставин, які мають суттєве значення (зокрема ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, тощо). Як встановлено сукупний розмір збитків позивача становить 95929,34 гривень (заборгованість по тілу кредиту та нарахованих відсотках). В той час розмір сукупний розмір неустойки, яку просить стягнути позивач за неналежне виконання умов договору становить 30022,34 гривень, що є втричі меншим ніж завдані збитки. За таких обставин підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру неустойки судом не вбачається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 629,76 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved