overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 18 січня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 6 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 251. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 6 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 251, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

18 січня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 4279,00 грн., 3% річних у розмірі 118,77 грн., інфляційні втрати в сумі 516,04 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2015 року між ПАТ «АК «Київводоканал» (правонаступник ПрАТ «АК «Київводоканал») та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як зазначає позивач, він надавав належним чином та в повному обсязі послуги, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за вказаним договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість за період з 01.09.2015 року по 31.10.2018 року, яка становить: 4279,00 грн. - борг за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 118,77 грн. - 3% річних, інфляційні втрати в сумі - 516,04 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

18 січня 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] , що зареєстрований 20 грудня 2011 року. 07 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та розпочате підготовче провадження, що завершене 01 квітня 2019 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені з літа 2019 року, спільно не проживають та господарства не ведуть. Спільних дітей вони не мають, однак вирішити питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не надалось можливим. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу і примирення, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не надіслала, про дату та час судового засідання повідомлена належно (а.с.15, 20). За вказаного, відповідно до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2011 року, про що виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області здійснено актовий запис за №27. Під час реєстрації шлюбу відповідач - [PERSON] змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

18 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право проживання та користування житловим приміщенням. Позивач вказує, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] У житловому будинку за вищевказаною адресою крім самого позивача та його дружини зареєстрований їх син, відповідач [PERSON] [INFO] . У 2001 році відповідач виїхав із будинку який належить [PERSON] і з того часу в ньому не проживає, теперішнє його місце перебування позивачу не відоме. В теперішній час реєстрація відповідача у будинку який належить позивачу заважає останньому отримувати субсидію у розмірі, що відповідає фактичній кількості проживаючих у будинку осіб. Посилаючись на вищевикладене позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право проживання та користування належним йому житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у загальному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , на праві власності належить позивачу - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147852594 від 03.12.2018року. Відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований у вищевказаному будинку, як член сім`ї позивача. Як видно із довідки Новоодеської міської ради Миколаївської області №34973 від 22.11.2018року, копії будинкової книги та актів обстеження за фактом проживання від 22.11.2018року, відповідач зареєстрований, але не проживає у вищевказаному будинку з 2001року. З наведеного видно, що відповідач зареєстрований як член сім`ї власника будинку, але понад один рік фактично не проживає у будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач на протязі часу більше одного року не проживає в будинку, який належить позивачу то позов [PERSON] підлягає задоволенню Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

18 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 березня 2016 року. Від шлюбу дітей не має. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність характерів, різні погляди на життя, що призводило до сварок та суперечок. Відповідач не поважає її як жінку, ображає, зловживає спиртним, не працює. Як подружжя не проживають з грудня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності суду не направив. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 лютого 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 24 березня 2016 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №38, від якого дітей не мають. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, психологічну несумісність характерів, припинили сімейні відносини і спільне проживання з грудня 2018 року. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

18 січня 2019 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . 26.04.2019 позов [PERSON] задоволено, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] . Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 3,4\~ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2019 позов [PERSON] задоволено, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] . Згідно ч.1, ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При ухваленні рішення було встановлено, що позивач [PERSON] на користь якого ухвалено рішення, звільняється від сплати судового збору, як учасник бойових дій, відповідно до п.13, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», однак питання стягнення судового збору з відповідача на користь держави не вирішувалося. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн. 40 коп.) Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

18 січня 2019 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 жовтня 2014 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

18 січня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11.07.2012 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.07.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

18 січня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення, яким позов [PERSON] задоволено, визнано незаконним пункт перший Наказу № 87/01 від 13 червня 2018 року, виданий Тернопільською обласною дитячою клінічною лікарнею, в частині притягнення завідувача відділенням для дітей з ураженням нервової системи та порушенням психіки, лікаря невролога [PERSON] до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани). Судом встановлено, що при ухваленні рішення суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як слідує із квитанції № 4051581 від 13 вересня 2018 року, виданої Київським відділенням № 8 Акціонерного товариства «СВЕРБАНК», позивач [PERSON] сплатив судовий збір за подання позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у розмірі 704,80 грн. (платник [PERSON]). В судовому засіданні позивач заперечував те, що ним сплачувався судовий збір, згідно представленої квитанції, її присутність в матеріалах справи йому невідома. Незалежного від прийнятого судом рішення він відноситься до категорій громадян постраждалих від Чорнобильської катастрофи. Інші учасники справи вважають, що слід відхилити приєднану до справи квитанцію про сплату [PERSON] судового збору. За вказаних обставин суд вважає, що питання стягнення судового збору слід вирішити у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Такий висновок суду відповідає обставинам, які встановлено в даному судовому засіданні. Зокрема, позивач заперечує сплату ним судового збору, згідно квитанції № 4051581 від 13 вересня 2018 року, однак стверджує, що звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 10 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» За вказаних обставин, суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2019 року, яким стягнути з Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні на користь державного бюджету 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

18 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 листопада 2010 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23 листопада 2010 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №106 (а. с. 6). Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7, 8). Як вбачається із заяви позивача, основою розпаду сім`ї послугувало наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Відповідачка своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці необхідно залишити шлюбне прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просила. На підставі викладеного,

Outcome: approved