Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

17 вересня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 05 січня 2017 року, зареєстрований Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 02; після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] ; справу розглядати за її відсутності; у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вони з відповідачем з 05.01.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. У них відсутні спільні інтереси з чоловіком, різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив своє існування. На примирення позивач категорично не згодна За таких обставин збереження шлюбу та проживання однією родиною неможливе. Спір про поділ майна наразі відсутній. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про неможливість вручення судових повісток за місцем реєстрації відповідача по закінченню терміну зберігання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ухвалою суду від 18.10.2021 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 05 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що було зроблено актовий запис № 02 та цього ж дня видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, судом було встановлено, що дошлюбне прізвище позивача було [PERSON] , в той час, коли вона просить суд відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . При цьому доказів того, що позивач колись мала саме таке прізвище вона суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити вказану вимогу частково та відновити дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] . Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. Враховуючи, задоволення позову та той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору у зв`язку з інвалідністю, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial