Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

19.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Ноомосковського районного нотаріального округу [PERSON], в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд: - витребувати з чужого незаконного володіння земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,82 га, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523 та розміром 5,61 га, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381; - визнати за позивачем право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,82 га, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523 та розміром 5,61 га, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що були видані Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: розміром 4,82 га, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523 та розміром 5,61 га, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381. Після отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину нею були отримані державні акти про право власності на земельні ділянки серії ДП № 087549 від 14.01.2005 року на земельну ділянку площею 5,61 га та серії ДП № 063288 від 16.12.2003 року на земельну ділянку площею 4,82 га, які в подальшому нею були втрачені. Маючи всі передбачені законом права на земельні ділянки позивач у червні 2017 року виявила бажання передати їх в оренду, для чого був здійснений запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримані відповідні довідки № 91318865 від 06.07.2017 року та № 91313790 від 06.07.2017 року, у відповідності до яких позивачу стало відомо про реєстрацію права власності на зазначені вище земельні ділянки за [PERSON]. Рішення про державну реєстрацію права власності були вчинені приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] за № 34677434 від 07.04.2017 року та № 34677877 від 07.04.2017 року. Позивач вважає незаконною державну реєстрацію права власності за відповідачем, оскільки вона вчинена з порушенням діючого законодавства. Звернувшись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідним позовом, [PERSON] отримала постанову суду, якою визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] № 36477434 від 07.04.2017 року за № 34677877 від 04.04.2017 року про реєстрацію права власності за [PERSON] права власності на зазначені вище земельні ділянки. Посилаючись на п.10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», позивач просила суд витребувати зазначені земельні ділянки з чужого незаконного володіння та визнати за нею право власності. Ухвалою суду від 21 липня 2017 року відкрито провадження у справі. У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справи в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом, у звязку з чим, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судом відповідною ухвалою від 11 січня 2018 року призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 24.07.2015 року, у відповідності до якого [PERSON] являлася власником земельної ділянки, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523, площею 4,82 га, земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7-9). Також у відповідності витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 28.04.2015 року, [PERSON] являлася власником земельної ділянки, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381, площею 5,6100 га, земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10-11). На виконання ухали Новомосковського міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року про витребування доказів приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] надала суду фотокопії матеріалів реєстраційної справи, у відповідності до якої підставою для вчинення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381, площею 5,6100 га, стала ухвала Новомосковського міськрайонного суду від 10 березня 2005 року по справі № 2-212/2005, згідно якої за [PERSON] визнано право власності на зазначену земельну ділянку (а.с. 72-77). Суду надано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, сформовані 07.06.2017 року, у відповідності до яких право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381, площею 5,61 га, на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-212/2005 від 10.03.2005 року та на земельну ділянку, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523, площею 4,82 га, на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-212/2004 від 14.04.2004 року, виникло у [PERSON], номер запису 19870214 та 19869781 про право власності було вчинено державним реєстратором приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 34677434 та № 34677877 від 07.04.2017 року (а.с.14-15,16-17). Цими ж ухвалами припинене право власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON]. Між тим, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 року по справі № 804/5892/17 визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 34677434 та № 34677877 від 07.04.2017 року (а.с.59-61). Судом також зясовано, що в провадженні Новомосковського міського та Новомосковського районного суду Дніпропетровської області не перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.67), за номером 2-212/2005 та 2-212/2004 у Новомосковському міськрайонному суді зареєстровані інші цивільні справи (а.с.43). Аналіз поданих доказів свідчить про те, що земельні ділянки незаконно вибули від власника [PERSON]. У відповідності до правил, викладених у ст. 387 ЦК України, власник має витребувати майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Постановою Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» наголошується, що відповідно до статті 387 ЦК, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна,пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений ( п. 23 вказаної Постанови). Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність предявлених позовних вимог до [PERSON], яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа земельними ділянка позивача, а також про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування у відповідача з чужого незаконного володіння на користь позивача зазначеного нерухомого майна. Поновлення права власності позивача на нерухоме майно повинно здійснитися у спосіб, передбачений законом, а тому з урахуванням загальних вимог ЦК України, визначених ст.ст. 391, 392 цього кодексу, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,82 га, кадастровий номер 1223286000:01:033:0523 та розміром 5,61 га, кадастровий номер 1223286000:02:017:0381, які розташовані на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved