Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на дружину у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином трьох років. В обґрунтування позову зазначала, що з 23 листопада 2013 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею у гуртожитку та перебуває на її утриманні. Дитина часто хворіє, потребує придбання одягу, взуття, продуктів харчування. Відповідач проживає окремо від них, матеріальної допомоги синові він не надає. Відповідно до вимог закону [PERSON] зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також утримувати дружину до досягнення сином трьох років. Аліменти він нікому не платить, місце його роботи їй невідоме. З 01 вересня 2016 року дитина йде до дитячого садка, що потребує додаткових витрат. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду теж не зявився, подав заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги визнає повністю, просив суд розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 листопада 2013 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON]перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них, постійно матеріальної допомоги синові він не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком сторонами не досягнуто. За змістом положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно матеріальної допомоги малолітньому синові не надає, позовні вимоги щодо сплати аліментів на дитину і дружину у твердій грошовій сумі визнав повністю, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved