Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

19 жовтня 2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду та посилаючись на ст.ст. 510, 524, 533-535, 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] кошти у сумі 7450 грн. 00 коп. як інфляційних збитків та судові витрати по справі. Позивач посилаючись на ст.ст. 11, 509, 510, 625 ЦК України, позовні вимоги мотивує тим, що у вересні 2013 року позивачем на прохання відповідача було надано в борг кошти у сумі 10 000 гривень. Даний факт було визнано відповідачем та членами його родини в ході досудового слідства по кримінальному провадженню №12014200110002066 та викладено в Постанові про закриття кримінального провадження від 25.06.2015 року. На неодноразові усні вимоги позивача щодо повернення коштів відповідач не реагував, тому позивач звернувся до нього з письмовою вимогою щодо повернення коштів. У звязку із цим, повертати кошти відповідач почав лише 11.08.2015 року, а остаточно погасив борг 23.09.2015 року. У звязку із цим, відповідач на протязі двох років користувався коштами позивача. Враховуючи те, що індекс інфляцій за вказаний період (з вересня 2013 року по серпень 2015 року) складає - 1.745, тому підлягає стягненню з відповідача 7450 грн. 00 коп. інфляційного збільшення суми заборгованості (індекс інфляції), за невиконання боргового зобовязання. В обґрунтування позовних вимог позивач надав копію постанови про закриття кримінального провадження від 25.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копію вимоги від 23.07.2015 року, копію доказу відправлення та отримання вимоги, копію сторінок 1 та 12 паспорту [PERSON], копію виписки по картковому рахунку [PERSON] та квитанції, розрахунок інфляційного збільшення заборгованості, копію розрахунку інфляційного збільшення заборгованості. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, що направлялися рекомендованими листами від 23.10.2015 року, 24.10.2015 року, 06.11.205 року та від 07.11.2015 року. Заяв чи клопотань суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши позивача та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 25.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, позивачем на прохання відповідача було надано в борг кошти у сумі 10 000 гривень. Даний факт було визнано відповідачем та членами його родини в ході досудового слідства по вказаному кримінальному провадженню №12014200110002066. З копії вимоги вбачається, що 23 липня 2015 року позивач направим поштовим повідомленням відповідачу про повернення боргу, відправка вимоги підтверджується копію відправлення рекомендованим листом та отримання вимоги відповідачем, з копії виписки по картковому рахунку [PERSON] в ПАТ «Приватбанк» вбачається рух операції грошових коштів, з розрахунку інфляційного збільшення заборгованості та копії розрахунку інфляційного збільшення заборгованості вбачається, що розрахунок відповідає даним індексів інфляції Мінфіну України, а саме: - Загальна сума заборгованості 10 000 грн. - Індекс Інфляції за вказаний період (з 01 вересня 2013 року по 01 серпня 2015 року) складає - 1.745 заданими за даними Мінфіну України. - Інфляційне збільшення = 10 000 (Загальна сума заборгованості) х (Індекс інфляції за вказаний період) - (Загальна сума заборгованості), тобто, 10 000 х 1.745 - 10 000 - Отже, інфляційне збільшення заборгованості склало - 7450 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. При цьому, виходячи з аналізу вимог ст.ст. 524, 533-535 та ст. 625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зобов'язання виникає з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Положення ст.625 ЦК України застосовуються незалежно від вини боржника у разі невиконання ним грошового зобов'язання та безпосередньо за час прострочення такого виконання, яке є обов'язковим для відповідача і невиконання якого є підставою для відповідальності, встановленої законом. Крім того, слід враховувати практику Верховного суду України, а саме постанову від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс 12 про усунення розбіжностей у застосуванні ч.2 ст.625 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у вигляді інфляційних збитків за невиконання грошового зобовязання, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 60 ЦПК України щодо обов'язків доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved