Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

18 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить: стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів, присуджених рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2009 року, у розмірі 83 860,61 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2009 розірваний. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Через ухилення відповідача від виконання обов`язків по утриманню дитини, позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2009 року задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист та передано для примусового стягнення відділу державної виконавчої служби, однак, не зважаючи на заходи примусового стягнення аліментів, боржник ухилявся від їх сплати і, починаючи з 21 січня 2009 року, лише одного разу сплатив аліменти у лютому 2010 року в сумі 95 гривень. Через злісне ухилення від сплати аліментів у відповідача утворилась заборгованість, розмір якої за період з 21 січня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 83 860,61 гривень. Згідно розрахунку пені, здійсненого [PERSON] за формулою, наведеною у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/16-ц, пеня за несплату аліментів за вказаний період складає 152 497,23 гривень, однак через законодавчо вставлені обмеження максимального розміру пені, встановлені ст. 196 СК України, просить стягнути з [PERSON] пеню в розмірі заборгованості зі сплати аліментів, тобто 83 860,61 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 11 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17 квітня 2019 року на 10 годину 00 хвилин. 17 квітня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 травня 2019 року на 08 годину 55 хвилин. Ухвалою суду від 21 травня 2019 року судове засідання відкладене на 08 годину 30 хвилин 11 липня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін. Судове засідання, призначене на 08 годину 30 хвилин 11 липня 2019 року, ухвалою суду відкладене на 08 годину 30 хвилин 30 серпня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Харченко О.П. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. від 08 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, розпочато її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 05 листопада 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 05 листопада 2019 року, ухвалою суду відкладено на 11 годину 00 хвилин 27 листопада 2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року відкладено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 13 грудня 2019 року за клопотанням представника відповідача. 13 грудня 2019 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 13 годину 00 хвилин 16 січня 2020 року для надання можливості позивачу отримати відзив на позовну заяву та підготувати відповідь на нього. 02 січня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому вона зазначила, що не погоджується з розрахунком представника відповідача, наведеним у відзиві на позовну заяву, та вважає вірним розрахунок, здійснений нею у позові, оскільки він повність відповідає формулі обрахування пені, визначеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (а.с. 75-76). Ухвалою суду від 16 січня 2020 року оголошено у судовому засіданні перерву до 10 години 00 хвилин 30 січня 2020 року, у зв`язку з витребуванням виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом, виданим 30 січня 2009 року Артемівським міськрайонним судом по справі № 2-1031-2009 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З наданого у судовому засіданні 16 січня 2020 року представником відповідача відзиву вбачається, що остання не погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач має нести фінансову відповідальність за несплату аліментів, а також не погоджується з наведеним [PERSON] розрахунком пені. Так, позивач отримувала аліменти від [PERSON] увесь час, шляхом передання через його матір - [PERSON] , оскільки відносини між [PERSON] та відповідачем є неприязними. Після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач сплачує аліменти на утримання дочки виключно на розрахунковий рахунок виконавчої служби. Також представником відповідача у відзиві наведено свій розрахунок пені, здійснений за формулою, визначеною у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Згідно доданого [PERSON] до відзиву розрахунку заборгованість пені за період з 21 січня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 25 465,46 гривень (а.с. 83-84). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, додатково зазначивши, що з вересня 2019 року відповідач тричі сплатив аліменти на утримання дочки по 1000 гривень. Протягом 2017-2018 років мати [PERSON] дійсно надавала онуці гроші, однак не пояснювала, що це - аліменти від батька, а позивач вважає, що це особиста допомога бабусі. Також минулого року [PERSON] надавав 1000 гривень на лікування дочки, однак іншої матеріальної допомоги, крім зазначених коштів, та наданих у 2010 році аліментів в сумі 95 гривень, ним надано більше не було, не дивлячись на наявність рішення суду, про існування якого йому було достеменно відомо. Крім того, зазначила, що усної домовленості щодо утримання дитини між нею та відповідачем або його матір`ю не було. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що увесь час надавав аліменти на утримання дочки в різних сумах: від ста до трьохста гривень, які передавались його матір`ю дочці [PERSON] . Протягом 2019 року після двадцятого числа кожного місяця ним також шляхом передання через матір сплачувались аліменти на суми, не менше 500 гривень, а іноді і в розмірі 1200 гривень. Про наявність рішення суду, на підставі якого з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дочки, дізнався у серпні 2019 року, оскільки протягом останніх років до виконавчої служби його не викликали. Також зазначив, що у 2010-2012 роках він був у виконавчій службі, однак позивач писала відмову від вимог, оскільки вони досягли усної домовленості, у зв`язку з чим відповідач вважав, що виконавче провадження закрите. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених нею у відзиві на позовну заяву. Допитана у судовому засіданні, яке відбулось 13 грудня 2019 року, свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю відповідача та фізичною особою-підприємцем. Так, протягом останніх десяти років син їй надавав грошові кошти у розмірі, не меншому, ніж 500 гривень, які вона передавала онуці [PERSON] в якості аліментів, оскільки з позивачем у них була усна домовленість про це. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулось 13 грудня 2019 року, суду пояснила, що є рідною тіткою відповідача. Так, з 2014 року вона працює реалізатором на ринку, де поруч з нею працює також і свідок [PERSON] , яка кожного місяця передавала своїй онуці грошові кошти (у якій саме сумі, свідку невідомо) в рахунок сплати аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для їх розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 вересня 2002 року перебували у шлюбі, який рішенням Артемівського міськрайонного суду від 30 січня 2009 року розірвано (а.с. 12). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 травня 2004 року (а.с. 8). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2009 року по справі № 2-1031-2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії виконавчого листа, виданого 30 січня 2009 року (а.с. 11). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ Саленко Л.В. від 29 березня 2011 року відкрито виконавче провадження № 25518214 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1031, виданого 30 січня 2009 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 95). Копія вказаної постанови направлялась сторонам 29 березня 2001 року за вих. № 17634-35, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії супровідного листа (а.с. 95). З наявної в матеріалах виконавчого провадження № 25518214 підписки, підписаної 14 квітня 2011 року відповідачем, вбачається, що він зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , про існування центру зайнятості населення та статті 164 КК України повідомлений (а.с. 96). Згідно довідки від 30 січня 2019 року, виданої головою квартального комітету № 25 Пелюхановою Г.Е. , позивач разом з дочкою зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). З копії розрахунку заборгованості від 16 січня 2019 року, здійсненого старшим державним виконавцем Бахмутського МРВ ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Івановою С.О., вбачається, що розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , за період з 21 січня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 83 860,61 гривень. При цьому, з даного розрахунку також вбачається, що боржником добровільно сплачувались аліменти у лютому 2010 року - в сумі 95 гривень, у грудні 2010 року - в сумі 95 гривень, у грудні 2011 року - в сумі 200 гривень, у січні 2012 року - в сумі 200 гривень, у лютому 2012 року - в сумі 95 гривень (а.с. 3-6). Згідно наведеного позивачем у позові розрахунку пені, розмір заборгованості з пені становить 152 497,23 гривень та розрахований наступним чином: пеня з 21 січня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3632 днів х 1% х 136,61 гривень = 4961,68 гривень, пеня з 01 лютого 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3621 днів х 1% х 385 гривень = 13 940,85 гривень, пеня з 01 березня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3593 днів х 1% х 385 гривень = 13 833,05 гривень, пеня з 01 квітня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3562 днів х 1% х 364 гривень = 12 965,68 гривень, пеня з 01 травня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3532 днів х 1% х 364 гривень = 12 856,48 гривень, пеня з 01 червня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3501 днів х 1% х 364 гривень = 12 743,64 гривень, пеня з 01 липня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3471 днів х 1% х 377 гривень = 13 085,67 гривень, пеня з 01 серпня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3440 днів х 1% х 377 гривень = 12 968,80 гривень, пеня з 01 вересня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3409 днів х 1% х 377 гривень = 12 851,93 гривень, пеня з 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3379 днів х 1% х 421 гривень = 14 225,59 гривень, пеня з 01 листопада 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3348 днів х 1% х 421 гривень = 14 095,08 гривень, пеня з 01 грудня 2009 року по 01 січня 2019 року складає 3318 днів х 1% х 421 гривень = 13 968,78 гривень. Таким чином, враховуючи, що пеня за несплату аліментів за вказані періоди складає 152 497,23 гривень, що в 1,82 рази перевищує загальну заборгованість по аліментам, позивач вважає здійснення подальшого розрахунку пені недоцільним через законодавчо встановлені обмеження максимального розмірі пені, визначені статтею 196 СК України (а.с. 2). Згідно наданого представником відповідача розрахунку пені, за період з 21 січня 2009 року по 01 січня 2019 року загальна сума пені становить 25 465,46 гривень та розрахований шляхом помноження суми заборгованості на 1% пені та на кількість днів прострочення: за січень 2009 року - 13,66 гривень (136,61 х 1% х 10); за лютий 2009 року - 107 гривень (385 х 1% х 28); за березень 2009 року - 119,35 гривень (385 х 1% х 31); за квітень 2009 року - 109,20 гривень (364 х 1% х 30); за травень 2009 року - 112,84 гривень (364 х 1% х 31); за червень 2009 року - 109,20 гривень (364 х 1% х 30); за липень 2009 року - 116,87 гривень (377 х 1% х 31); за серпень 2009 року - 116,87 гривень (377 х 1% х 31); за вересень 2009 року - 113,10 гривень (377 х 1% х 30); за жовтень 2009 року - 130,51 гривень (421 х 1% х 31); за листопад 2009 року - 126,30 гривень (421 х 1% х 30); за грудень 2009 року - 130,51 гривень (421 х 1% х 31); за січень 2010 року - 137,64 гривень (444 х 1% х 31); за лютий 2010 року - 97,72 гривень (349 х 1% х 28); за березень 2010 року - 137,64 гривень (444 х 1% х 31); за квітень 2010 року - 133,20 гривень (444 х 1% х 30); за травень 2010 року - 137,64 гривень (444 х 1% х 31); за червень 2010 року - 129 гривень (430 х 1% х 30); за липень 2010 року - 133,30 гривень (430 х 1% х 31); за серпень 2010 року - 133,30 гривень (430 х 1% х 31); за вересень 2010 року - 129 гривень (430 х 1% х 30); за жовтень 2010 року - 137,64 гривень (444 х 1% х 31); за листопад 2010 року - 133,20 гривень (444 х 1% х 30); за грудень 2010 року - 108,19 гривень (349 х 1% х 31); за січень 2011 року - 150,47 гривень (485,40 х 1% х 31); за лютий 2011 року - 135,90 гривень (485,40 х 1% х 28); за березень 2011 року - 150,47 гривень (485,40 х 1% х 31); за квітень 2011 року - 145,62 гривень (485,40 х 1% х 30); за травень 2011 року - 150,47 гривень (485,40 х 1% х 31); за червень 2011 року - 145,62 гривень (485,40 х 1% х 30); за липень 2011 року - 150,47 гривень (485,40 х 1% х 31); за серпень 2011 року - 159,40 гривень (514,20 х 1% х 31); за вересень 2011 року - 154,26 гривень (514,20 х 1% х 30); за жовтень 2011 року - 159,40 гривень (514,20 х 1% х 31); за листопад 2011 року - 154,26 гривень (514,20 х 1% х 30); за грудень 2011 року - 97,40 гривень (314,20 х 1% х 31); за січень 2012 року - 97,40 гривень (314,20 х 1% х 31); за лютий 2012 року - 121,57 гривень (419,20 х 1% х 29); за березень 2012 року - 177,01 гривень (571 х 1% х 31); за квітень 2012 року - 171,30 гривень (571 х 1% х 30); за травень 2012 року - 177,01 гривень (571 х 1% х 31); за червень 2012 року - 171,30 гривень (571 х 1% х 30); за липень 2012 року - 177,01 гривень (571 х 1% х 31); за серпень 2012 року - 177,01 гривень (571 х 1% х 31); за вересень 2012 року - 171,30 гривень (571 х 1% х 30); за жовтень 2012 року - 186,93 гривень (603 х 1% х 31); за листопад 2012 року - 180,90 гривень (603 х 1% х 30); за грудень 2012 року - 186,30 гривень (603 х 1% х 31); за січень 2013 року - 196,23 гривень (633 х 1% х 31); за лютий 2013 року - 177,24 гривень (633 х 1% х 28); за березень 2013 року - 196,23 гривень (633 х 1% х 31); за квітень 2013 року - 191,10 гривень (637 х 1% х 30); за травень 2013 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за червень 2013 року - 191,10 гривень (637 х 1% х 30); за липень 2013 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за серпень 2013 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за вересень 2013 року - 191,10 гривень (637 х 1% х 30); за жовтень 2013 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за листопад 2013 року - 191,10 гривень (637 х 1% х 30); за грудень 2013 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за січень 2014 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за лютий 2014 року - 178,36 гривень (637 х 1% х 28); за березень 2014 року - 197,47 гривень (637 х 1% х 31); за квітень 2014 року - 204,72 гривень (682,40 х 1% х 30); за травень 2014 року - 211,54 гривень (682,40 х 1% х 31); за червень 2014 року - 204,72 гривень (682,40 х 1% х 30); за липень 2014 року - 211,54 гривень (682,40 х 1% х 31); за серпень 2014 року - 211,54 гривень (682,40 х 1% х 31); за вересень 2014 року - 204,72 гривень (682,40 х 1% х 30); за жовтень 2014 року - 227,23 гривень (733 х 1% х 31); за листопад 2014 року - 219,90 гривень (733 х 1% х 30); за грудень 2014 року - 227,23 гривень (733 х 1% х 31); за січень 2015 року - 227,23 гривень (733 х 1% х 31); за лютий 2015 року - 205,24 гривень (733 х 1% х 28); за березень 2015 року - 227,23 гривень (733 х 1% х 31); за квітень 2015 року - 219,90 гривень (733 х 1% х 30); за травень 2015 року - 227,23 гривень (733 х 1% х 31); за червень 2015 року - 219,23 гривень (733 х 1% х 30); за липень 2015 року - 217,37 гривень (701,20 х 1% х 31); за серпень 2015 року - 217,37 гривень (701,20 х 1% х 31); за вересень 2015 року - 210,36 гривень (701,20 х 1% х 30); за жовтень 2015 року - 221,77 гривень (715,40 х 1% х 31); за листопад 2015 року - 214,62 гривень (715,40 х 1% х 30); за грудень 2015 року - 221,77 гривень (715,40 х 1% х 31); за січень 2016 року - 234,86 гривень (757,60 х 1% х 31); за лютий 2016 року - 219,70 гривень (757,60 х 1% х 29); за березень 2016 року - 236,86 гривень (757,60 х 1% х 31); за квітень 2016 року - 240,72 гривень (802,40 х 1% х 30); за травень 2016 року - 248,74 гривень (802,40 х 1% х 31); за червень 2016 року - 240,72 гривень (802,40 х 1% х 30); за липень 2016 року - 260,65 гривень (840,80 х 1% х 31); за серпень 2016 року - 260,65 гривень (840,80 х 1% х 31); за вересень 2016 року - 252,24 гривень (840,80 х 1% х 30); за жовтень 2016 року - 274,97 гривень (887 х 1% х 31); за листопад 2016 року - 266,10 гривень (887 х 1% х 30); за грудень 2016 року - 274,97 гривень (887 х 1% х 31); за січень 2017 року - 287,93 гривень (928,80 х 1% х 31); за лютий 2017 року - 260,06 гривень (928,80 х 1% х 28); за березень 2017 року - 287,93 гривень (928,80 х 1% х 31); за квітень 2017 року - 267,84 гривень (892,80 х 1% х 30); за травень 2017 року - 276,76 гривень (892,80 х 1% х 31); за червень 2017 року - 267,84 гривень (892,80 х 1% х 30); за липень 2017 року - 326,86 гривень (1054,40 х 1% х 31); за серпень 2017 року - 326,86 гривень (1054,40 х 1% х 31); за вересень 2017 року - 316,32 гривень (1054,40 х 1% х 30); за жовтень 2017 року - 359,60 гривень (1160 х 1% х 31); за листопад 2017 року - 348 гривень (1160 х 1% х 30); за грудень 2017 року - 359,60 гривень (887 х 1% х 31); за січень 2018 року - 379,50 гривень (1224,20 х 1% х 31); за лютий 2018 року - 342,77 гривень (1224,40 х 1% х 28); за березень 2018 року - 379,50 гривень (1224,20 х 1% х 31); за квітень 2018 року - 388,74 гривень (1295,80 х 1% х 30); за травень 2018 року - 401,70 гривень (1295,80 х 1% х 31); за червень 2018 року - 388,74 гривень (1295,80 х 1% х 30); за липень 2018 року - 393,82 гривень (1270,40 х 1% х 31); за серпень 2018 року - 393,82 гривень (1270,40 х 1% х 31); за вересень 2018 року - 381,12 гривень (1270,40 х 1% х 30); за жовтень 2018 року - 393,82 гривень (1270,40 х 1% х 31); за листопад 2018 року - 381,82 гривень (1270,40 х 1% х 30); за грудень 2018 року - 439,27 гривень (1417 х 1% х 31) (а.с. 84). Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, висновки по яких суд у відповідності до частини 4 статті 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивач застосувала саме таке правило. Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи, що розрахунок загальної суми пені за несплату аліментів зроблений позивачем на підставі зазначеної вище формули, наведеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, а відповідачем доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо, не надано, суд вважає такий розрахунок вірним, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, з [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів саме в розмірі загальної заборгованості зі сплати аліментів в сумі 83 860,61 гривень, як і просить позивач. Ухвалюючи дане рішення, суд відхиляє наданий представником відповідача розрахунок пені, оскільки він здійснений за формулою, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів, що є помилковим, як зазначено у висновках, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Крім того, суд також вважає неспроможними та не підтвердженими аргументи відповідача щодо наявної між ним та позивачем усної домовленості щодо сплати аліментів на утримання дочки, а також щодо того, що передані грошові кошти через бабу онуці призначались саме в рахунок сплати аліментів на утримання останньої, оскільки належних та допустимих доказів, крім пояснень свідків, які є родичами відповідача та зацікавлені у вирішенні справи на користь [PERSON] , під час розгляду справи відповідачем не надано. При цьому, аргументи [PERSON] щодо того, що він вважав виконавче провадження про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дочки закритим, також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження № 25518214, в яких маються зазначені вище докази направлення [PERSON] копії постанови про відкриття виконавчого провадження та підписка, підпис у якій ним здійснено особисто. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved