Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

18 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подання позову та до досягнення сином двадцяти трьох років або до припинення ним навчання. Відповідач з позовом не погодився, надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що при розірванні шлюбу він домовився з позивачем, що залишає позивачу усе майно, набуто у період шлюбу, а позивач не буде звертатися до суду про стягнення аліментів на утримання дітей. Однак домовленостей позивач не виконав, звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Рішенням суду від 02.04.2012 р. з відповідача стягувались аліменти а утримання сина. Відповідач також вказує, що за час праці у шахті захворів та має 3 групу інвалідності, отримує пенсію, а також має на утриманні мати та дружину з її сином, який навчається на денної формі навчання. Відповідач зазначає, що оскільки позивач працює та має стабільну заробітну плату, а також працює старший син, то позивач в змозі самостійно утримати сина. На підставі наведеного просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення аналогічні викладеним, наполягав на задоволенні позову та вважав справедливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частині його доходів. Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, просила у задоволенні позову відмовити. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлено: Батьками [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень Авдіївського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Донецької області 9 листопада 1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 228. 5 липня 2001 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений відповідний запис за № 116. Рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 30.11.2012 р. зменшений розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], що стягуються з відповідача щомісячно до повноліття дитини на користь позивача на підставі рішення цього суду від 02.04.2012 р., з ? до 1/6 частин від усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На час звернення позивача до суду [PERSON] виповнилось 18 років та він навчається на першому курсі денного відділення Ясинуватського будівельного технікуму транспортного будівництва з 01.09.2013 р., строк закінчення закладу - 30.06.2016 р., що підтверджується довідкою технікуму від 17.09.2013 р. Проти цього факту сторона відповідача не заперечує. [PERSON] мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради від 17.10.2013 р. З товарних чеків встановлено, що щоденно повнолітній син [PERSON] потребує на харчування 30 грн., транспортні витрати на проїзд до місця навчання - 10 грн., спеціальний одяг на 6 місяців вартістю 240 грн., канцелярські товари - 289 грн., книги та інші товари - 170 грн. , тобто у середньому на день - 45 грн., а на місяць - 1 350, 00 грн. З пояснень позивача встановлено, що [PERSON] добре навчається та отримує стипендію у розмірі 470 грн. Враховуючі зазначені факти, судом встановлено, що [PERSON] додатково щомісяця потребує матеріальної допомоги у розмірі не менш ніж 880 грн. Відповідач, [INFO], знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідом 3 групи за списком № 1 в розмірі 786, 20 грн. у місяць за відрахуванням аліментів, що підтверджується довідкою УПФ від 27.11.2013 р. З пояснень сторони відповідача встановлено, що відповідач має на утриманні мати [PERSON], яка отримує пенсію за віком у розмірі 1 077, 65 грн. та потребує приймання ліків. У судовому засіданні позивач та сторона відповідача не заперечували той факт, що повнолітній син постійно мешкає з позивачем, позивач фактично утримує дитину. Також сторони не заперечували, що на час розгляду справи у суді відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав: На підставі ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Навчання повнолітнього [PERSON] є його основним заняттям про що свідчить форма навчання на денному відділенні технікуму. Суд вважає доведеним факт, що повнолітній син учасників справи у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Таку допомогу згідно ст. 199 СК України мають надавати батьки повнолітньої дитини. Суд, оцінюючи надані сторонами докази, приймаючи до уваги, що відповідач має постійних дохід у вигляді пенсії, 3 група інвалідності надає можливість 48-мі річному відповідачу працювати, відповідач раніш сплачував аліменти у розмірі 1/6 частині доходів на неповнолітнього [PERSON] при наявності тих же обставин, яки існують і після досягнення дитиною повноліття, вважає, що відповідач може надавати своєму сину матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на утримання дружини ї її дитиною як на підставу звільнення від виконання батьківського обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що разом з відповідачем обов'язок утримувати сина несе і позивач, приймає до уваги інвалідність та одночасно працездатність відповідача, постійний характер його доходів, утримання відповідачем своєї непрацездатної матері, стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, та з урахуванням вимог ст.ст. 182, 200 СК України вважає, що є справедливим визначити аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача, як просить [PERSON], суд має зазначити, що позивачем не враховано, що з урахуванням ст.ст. 179, 198, 199 СК України, ч. 3 п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» матері не належать на праві власності аліменти на повнолітнього сина, аліменти на таку дитину стягуються на користь повнолітнього сина (доньки). Разом з цим згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже на підставі зазначених правових норм суд вважає, що аліменти з відповідача слід стягнути на користь повнолітнього [PERSON]. В силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial