Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

19 листопада 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 11 вересня 2009 року, не підставі чого, банком було відкрито відповідачу картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом, в подальшому розмір якого був збільшений до 9 000 грн. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати основного боргу, відсотків та пені. Заборгованість станом на 05 жовтня 2020 року становить 19 337, 47 грн, з яких: 13 072, 80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 810, 74 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК; 3 453, 93 грн - заборгованість за пенею. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11 вересня 2009 року у розмірі - 19 337, 47 грн, а також 2 102 грн понесених судових витрат. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 січня 2021 року. 11 січня 2021 року на електронну адресу суду з електронної адреси [INFO] надійшла відсканована квитанція, від 05 січня 2021 року, з призначенням платежу: надходження готівки за платіжними картками, платник [PERSON] , на суму 19 337, 47 грн. При цьому зазначення, що оригінал направлений засобами поштового зв`язку та відомості щодо ЕЦП на вказаному документі - відсутні. Відсутність ЕЦП на вказаному листі, ненадходження оригіналу квитанції або відповідної заяви, підписаної власноручно відповідачем, не дають змоги переконатись, що отриманий лист був надісланий саме відповідачем, на обгрунтування його позиції в даній справі. 11 січня 2021 року, з підстав неявки в суд відповідача [PERSON] , судове засідання було відкладене на 03 лютого 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку (а.с. 68). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2009 року [PERSON] , з метою укладення договору з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», про надання банківських послуг, підписав заяву №б/н, відповідно до якої виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом в розмірі - 500 грн та базовою відсотковою ставкою за кредитом - 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с.17). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомилася та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Разом з заявою відповідач [PERSON] 11 вересня 2009 року, підписав довідку про Умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» відповідно до якої встановлена базова % ставка в місяць в розмірі 3% (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) та 4,5% нарахування на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка становить: пеня = пеня1 + пеня2, де пеня1 =(базова відсоткова ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту, або відсоткам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму більше 50 грн. (а.с. 18). За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції від 05 серпня 2008 року, чинній на момент виникнення правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт підписання [PERSON] вказаної заяви та довідки про умови кредитування відповідачем не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що 11 вересня 2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] , виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом та вказаними умовами кредитування, в тому числі, визначено порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та пені, у випадку невчасного погашення заборгованості. Як вбачається з довідки наданої позивачем, відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримував наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 11 вересня 2009 року, термін дії 06/13; № [NUMBER] , дата відкриття 16 вересня 2009 року, термін дії 06/13; № [NUMBER] , дата відкриття 08 квітня 2010 року, термін дії 01/14; № [NUMBER] , дата відкриття 13 квітня 2012 року, термін дії 04/15; № [NUMBER] , дата відкриття 30 серпня 2012 року, термін дії 08/16; № [NUMBER] , дата відкриття 12 грудня 2016 року, термін дії 07/20 (а.с. 14). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема його збільшення до 9 000 грн (а.с. 16). Також, позивачем додано до позову Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 19-28). Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] порушуються умови кредитування, банк нарахував останньому заборгованість, яка станом на 05 жовтня 2020 року становить - 19 337, 47 грн, з яких: 13 072, 80 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 810, 74 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК; 3 453, 93 грн - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за договором б/н від 11 вересня 2009 року (а.с. 5-13). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] користуватися кредитними коштами наданими АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача та наявністю такої заборгованості. Суд зважає, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки відповідач будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надав. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що свідчить про наявність заборгованості за кредитом, нарахованими відсотками на прострочений кредит та пені, на загальну суму 19 337, 47 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11 вересня 2009 року в розмірі - 19 337, 47 грн. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2 102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved