Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

19.05.2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області та уточнивши свої позовні вимоги просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування на частки в житловому будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: - за [PERSON] - 1/9 частину; - за [PERSON] - 2/9 частини. При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок станом на 14.04.1991 року відносився до колгоспного двору до складу якого входили [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] - позивачі по справі, тобто кожний придбав право власності на 1/3 частину житлового будинку. Після смерті [PERSON] його частку в будинку успадкували дружина та син, які прийняли спадщину, але постановою приватного нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивачі звернулися до суду з цім позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просять розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] ) та позивачі [PERSON] , [PERSON] . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частини будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою виконавчого комітету Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області №345 від 15.05.2020 року (а.с.20). Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.01.2013 року, виданого виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №4, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого майна, входить 1/3 частина в житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. При житті [PERSON] склав заповіти за яким: - від 28.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Агбун М.І. на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №5370 (а.с.58 на звороті); - від 11.06.2012 року, посвідченого секретарем Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області Гергі С.Д., на земельну ділянку, розміром 1.5 га, розташовану на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №10 (а.с.51 на звороті), спадкоємцем є дружина померлого - [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 16.04.1988 року Болградським райвідділом ЗАГС Одеської області (а.с.12), але своєю заявою від 29.06.2013 року № 258 прийняла спадщину за законом (а.с.61 на звороті). Спадкоємцями за законом окрім дружини є: - син померлого [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про народження №103 від 06.12.1970 року (а.с.10); - дочка померлого [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 29.07.1968 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про народження №58 від 29.07.1968 року (а.с.58) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.09.1987 року Московейською сільською радою Кагульського району МССР від 20.09.1987 року на підставі відповідного актового запису №27 (а.с.57 на звороті). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину фактом свого проживання та реєстрації зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Залізничненської сільської ради № 314 від 28.04.2020 року та паспортами громадянина України позивачки (а.с.21, 8-9, 11). Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Як вбачається з копії спадкової справи № 17/2013, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини звернулися: 22.02.2013 року № 32 - [PERSON] - позивачка по справі (а.с.46) та 16.05.2013 року №103 - [PERSON] - позивач по справі (а.с.52 на звороті). Донька померлого [PERSON] , заявою від 16.05.2013 року №102, поданою приватному нотаріусу [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька на користь брата (сина померлого) [PERSON] (а.с.52), тому спадщина розподілилась між спадкоємцями за законом першої черги по 1/3 частині, а так як [PERSON] , відмовилася від своєї частки на користь брата, то його частина в спадщині склала 2/3. Положеннями ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частинами 2 та 3 ст. 1275 ЦК України встановлено, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач призначив іншого спадкоємця. Позивачкою [PERSON] було подано нотаріусу заяву 29.06.2013 року №157 про те, що вона відкликає свою заяву від 22.03.2013 року про прийняття спадщини за заповітами після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.60). Та відразу ж подано нову заяву №158 про прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом (а.с.61 на звороті). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом (ст.1275 ч.5 ЦК України). Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітами, вона відповідно до вищеназваної вимоги закону є спадкоємицею за законом, тобто приймає спадщину на рівні і на умовах з іншими спадкоємцями за законом першої черги. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка (батька) [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. від 22.04.2020 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за померлим (а.с.32). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1223, 1236, 1254, 1261, 1268, 1270, 1274, 1275 ЦК України та

Outcome: approved