Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

19.12.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 20 травня 2002 року померла [PERSON], яка на час своєї смерті мала право на земельну частку (пай) розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Майорщинської сільської рад Гребінківського району Полтавської області, яку вона успадкувала після свого померлого 13.05.1999 року чоловіка [PERSON], шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте у звязку із смертю не оформила своїх спадкових прав. Вказана земельна частка (пай) належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0073773. На випадок своєї смерті [PERSON] залишала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, на що вона матиме право і що їй за законом буде належати на день смерті заповіла у власність [PERSON]. З метою переоформлення спадщини та отримання на своє імя свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та, яка належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0073773 померлому 13.05.1999 року [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі копії актового запису про смерть № 16 від 17.05.1999 року, складеного виконкомом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області /а.с. 28/ встановлено, що [PERSON] помер 13 травня 1999 року. Таким чином, на усі права та обовязки, що належали [PERSON] на цей момент, відкрилась спадщина. Відповідно п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набранння ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набранння чинності ЦК України. З письмового розяснння державного нотаріуса, в.о. завідувача [PERSON] ДНК за вих. № 360/01-16 від 31.05.2016 року спадкова справа на майно померлого 13 травня 1999 року [PERSON] в [PERSON] ДНК згідно алфавітної книги не відкривалася, заяви про прийняття чи про відмову від пийняття спадщини не подавалися, шляхом проживання спадщину прийняла дружина [PERSON], про інших спадкоємців не відомо. Згідно довідки виданої виконкомом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 603/02-33 від 27.11.2016 року /а.с. 13/ [PERSON] на час своєї смерті 13.05.1999 року був зареєстрований за адресою: с. Сліпорід Іванівка, Гребінківського району, Полтавської області, вул. Жовтнева, 1. Разом з ним на час його смерті та шість місяців потом за цією ж адресою була зареєстрована дружина [PERSON], яка померла 20.05.2002 року, яка згідно довідки виданої виконкомом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 24/02-35 від 18.01.2017 року /а.с. 50/ фактично прийняла спадщину після померлого 13.05.1999 року свого чоловіка [PERSON], шляхом управління та володіння спадковим житловим будинком в якому вони проживали. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON], шляхом вступу в управління та володіння майном, а тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 304267 встановлено, що [PERSON] померла 20 травня 2002 року /а.с. 7/. Відповідно п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набранння ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набранння чинності ЦК України. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42232302 від 25.11.2015 року /а.с. 8/ та письмового розяснння державного нотаріуса, в.о. завідувача [PERSON] ДНК за вих. № 360/01-16 від 31.05.2016 року, спадкова справа на майно померлої 20 травня 2002 року [PERSON] в [PERSON] ДНК відкрита 25.11.2015 року за № 320/2015 рік, відповідно матеріалів спадкової справи заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], про інших спадкоємців, які могли б прийняти спадщину або відмовитися від неї не відомо. На імя [PERSON], 26 листопада 2016 року, державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори в.о. завідувача [PERSON] ДНК на підставі заповіту посвідченого секретарем Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, 25 вересня 2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 160 було видано свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Дзержинського, с. Сліпорід Іванівка Гребінківського району Полтавської області, який належав померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0073772. На день смерті 20 травня 2002 року [PERSON] залишилось неоформлене спадкове право, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0073773 розміром 3,75 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Для оформлення спадкових прав на вищевказане майно спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ через його втрату /ас. 5/. Зважаючи на дату смерті спадкодавця та прийняття спадщини до спадкових відносин у даній справі підлягає застосуванню ЦК України 2004 року з наступними змінами та доповненнями. Згідно заповіту [PERSON] від 25 вересня 2001 року, посвідченого секретарем Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, 25 вересня 2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 160, вона заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що їй буде належати на день її смерті заповіла у власність [PERSON]. Як встановлено на підставі копії паспорту серії КН № 183476 /а.с. 6/ позивачу по справі. Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з відповідей на запити відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області № 87/0/21-15 від 08.12.2015 року /а.с. 11/, № 255 від 28.12.2016 року /а.с. 29/, № 28 від 30.01.2017 року /а.с. 51/ відповіді на запит відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області за вих. № 27 від 30.01.2017 року /а.с. 31/ померлий 13.05.1999 року [PERSON] отримав сертифікат серії ПЛ № 0073773 відповідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Ім. Дзержинського» згідно рішення [PERSON] РДА за № 351 від 06.11.1996 року. Згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) розмір земельної частки (паю) становить 3,75 умовних кадастрових гектарів, який знаходиться на території Майорщинської сільської ради та на даний час ніким не успадкована. Дублікат сертифіката на імя [PERSON] [PERSON] РДА не можливо видати в звязку з відсутністю бланків сертифікатів та смертю власника сертифіката. Відповідно до чинного на момент видачі сертифікату Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 сертифікат посвідчував право особи на відповідний пай. В силу частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на викладене, судом встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) було дійсним до його смерті. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а після смерті останньої спадщину за заповітом прийняла позивач, відповідно, визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР України, ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ч. 1 ст. 1223, п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95,

Outcome: approved