Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

17 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 18 серпня 2005 року помер його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 10.080 гектарів, яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетрвоської області, що належить [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Крім позивача спадкоємцем першої черги майна померлої є сестра позивача, відповідач [PERSON]. 03 квітня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини. До смерті матері позивач з відповідачем доглядали її, поховали, а після смерті [PERSON] та [PERSON] успадкували деякі домашні речі, в тому числі Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, який зберігався у позивача. 08 жовтня 2004 року ще за життя [PERSON], позивач розірвав шлюб зі своєю дружиною [PERSON], і став спів мешкати з іншою жінкою, з якою прожив до січня 2006 року, але потім перестали спів мешкати. Усе успадковане майно позивач зберігав за своїм місцем мешкання. Позивач мав намір подати заяву до Софіївської державної нотаріальної контори, але не зміг цього зробити так, як не знайшов Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. [PERSON] неодноразово звертався до співмешканки з проханням повернути речі в тому, числі Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на імя [PERSON], але вона йому відмовляла у цьому, і позивач змирився з втратою документу. В 2014 році співмешканка повернула Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на імя [PERSON], пославшись що вона його знайшла випадково. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка настала 18 серпня 2005 року. Позивач [PERSON] у судове засіданні не зявився просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, про що надав заяву до суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Софіївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області належним чином повідомлена, про місце, час та дату розгляду справи, у судове засідання представника не направила. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 18 серпня 2005 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.5), після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 10.080 гектарів, яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетрвоської області, що належить [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с. 4). Крім позивача спадкоємцем першої черги майна померлого є сестра позивача, відповідач [PERSON] (а.с. 6,7). 03 квітня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини (а. с. 14-15). Позивач мав намір подати заяву до Софіївської державної нотаріальної контори, але не зміг цього зробити так, як не знайшов Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. [PERSON] неодноразово звертався до співмешканки з проханням повернути речі в тому, числі Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на імя [PERSON], але вона йому відмовляла у цьому, і позивач змирився з втратою документу. В 2014 році співмешканка повернула Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222325, виданого 26 червня 2003 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на імя [PERSON], пославшись що вона його знайшла випадково . З наведеного випливає, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи те, що позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку, що необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved