Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

19.02.2014 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулися до суду з позовом до [PERSON], приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс», в якому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 150177,10 грн., та в солідарному порядку з ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 419973,89 грн. А також з відповідачів у солідарному порядку 3441 грн. витрат по сплаті судового збору. В заяві позивач зазначив, що 05.04.2007 року між ВАТ (на даний час ПАТ) «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №8Ф-80 строком до 04.04.2012 року на суму 35000 доларів США, зі сплатою 14 відсотків річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 05.04.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна. 05.04.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі Банк) та [PERSON], ТОВ «Алюр-Транс» було укладено договори поруки Б/н. Внаслідок невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору утворилась заборгованість, що стало підставою для звернення Банку 26.10.2009 року з позовом до суду. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва №2-1070 від 25.01.2011 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість, яка станом на 15.10.2009 року становила 304549,17 грн.. Однак вказане рішення суду до теперішнього часу не виконано. Ухвалою суду від 17.01.2011 року провадження по справі в частині позовних вимог Банку щодо стягнення заборгованості з приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» було закрито. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором та рішенням суду не виконує, у зв'язку з чим станом на 13.01.2014 року заборгованість становить 419973,89 грн, з яких: 27019,60 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 215967,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16864,06 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 134794,43 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 69211,80 грн. штрафні санкції. Посилаючись на викладені обставини, просили стягнути з [PERSON] різницю між стягнутою за рішенням суду сумою та заборгованістю за кредитним договором станом на 13.01.2014 року, у розмірі 16864,06 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 150177,10 грн., з яких 6734,54 долари США, що за курсом НБУ еквівалентно 80965,30 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 69211,80 грн. штрафні санкції. Стягнути у солідарному порядку з приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» заборгованість за кредитним договором станом на 13.01.2014 року у розмірі 419973,89 грн, з яких: 27019,60 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 215967,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16864,06 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 134794,43 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 69211,80 грн. штрафні санкції. Стягнути у солідарному порядку з відповідачів 3441 грн. судового збору. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просив провести розгляд справи за його відсутності. До судового засідання відповідач [PERSON] не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. В судовому засіданні представники відповідачів приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було пропущено строк для пред'явлення до приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» як поручителів вимоги про виконання зобов'язань [PERSON], який становить шість місяців, а отже їх порука відносно позичальника припинилася. Судом приймалось рішення за відсутності не з'явившихся сторін, на підставі наявних доказі по справі. Вислухавши пояснення представників приватного підприємця [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс», дослідивши письмові матеріали справи та матеріали цивільної справи №2-1070/11, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (на даний час ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №8Ф-80 (далі Кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 35000 доларів США, у строк до 04.04.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних на поточні потреби (А.с.15-19) В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором 05.04.2007 року між Банком та відповідачами ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-транс» було укладено договори поруки Б/Н (А.с.29-32). Крім цього 05.04.2007 року між Банком та ПП [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна (А.с.20-28). Свої зобов'язання перед [PERSON] банк виконав у повному обсязі шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний позичковий рахунок позичальника [NUMBER]. Згідно п.2.3. Кредитного договору [PERSON] повинен був щомісячно до дати встановленої в графіку, поновлювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу в сумі 585 доларів США. Однак боржником було порушено умови договору, свої зобов'язання він не виконав належним чином, погашення боргу та відсотків проводив не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 15.09.2009 року заборгованість становила 304549,17 грн. Вказану заборгованість було стягнуто з [PERSON] за рішенням суду від 25.01.2011 року. Вказане рішення суду до теперішнього часу відповідачем не виконано. Починаючи з 15.09.2009 року [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 13.01.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 419973,89 грн, з яких: 27019,60 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 215967,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16864,06 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 134794,43 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 69211,80 грн. штрафні санкції. У відповідності до умов договору та положень діючого законодавства [PERSON], за вихідним номером МК31/2-215 від 09.09.2009 року, за адресою зазначеною ним у кредитному договорі, заказною поштою було направлено досудову вимогу про погашення суми боргу (А.с.33). Однак заборгованість до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1054 - 1056 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору, так - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в частині стягнення з [PERSON] різниці між стягнутою за рішенням суду сумою та заборгованістю за кредитним договором станом на 13.01.2014 року, у розмірі 16864,06 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 150177,10 грн., з яких 6734,54 долари США, що за курсом НБУ еквівалентно 80965,30 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 69211,80 грн. штрафні санкції, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно заявлених позовних вимог до відповідачів ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-Транс» то суд виходить з наступного. Статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Підстави та обсяги відповідальності ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-Транс» встановлені розділами 2-9, укладених ними договорів поруки Б/Н. Стаття 559 п.4 ЦК України передбачає, що якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Відповідно до ст..ст.251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Вищезазначеними договорами поруки не передбачені строки закінчення їх дії, а умова дії поруки до повного виконання всіх умов кредитного договору (п.10 договору), не може бути встановленням строку дії поруки та суперечить приписам ст..252 ЦК України. Відповідно до положень ст..ст.1054, 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно до роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у пункті 24 Постанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, кредитор повинен був реалізувати своє право вимоги до поручителів, протягом шести місяців від настання встановленого кредитним договором, строку виконання основного зобов'язання [PERSON], тобто кінцевий строк пред'явлення такої вимоги 04.10.2012 року. Однак зазначеним правом Банк не скористався, а отже з 05.10.2012 року припинилися права Банку як кредитора стосовно ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-Транс», так і їх обов'язок відносно Банку як поручителів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з ПП [PERSON] та ТОВ «Алюр-Транс» слід відмовити. Згідно ст..88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1501,77 грн.

Outcome: partial