Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

18.06.2020 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім`ю. Протягом останнього часу стосунки між сторонами розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага. Відповідач зловживає спиртним, зароблені гроші витрачає лише для власних потреб. Тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, у зв`язку з чим шлюб існує лише формально. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 27.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 23. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), який проживає разом із позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, їх шлюб існує лише формально, взаємна згода на збереження шлюбу відсутня, тому причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , слід залишити на вихованні у матері. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прізвище позивачці за її вибором після розірвання шлюбу слід залишити « [PERSON] ». На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved