Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

18.11.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідача - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона з чоловіком має повнолітню дочку, яка навчається та проживає в м. Києві, тому вирішили взяти в свою родину дитину, яка залишилася без батьківської опіки та в червні 2013 року вони взяли в свою родину на умовах опіки малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Однак відповідачка, яка є матір'ю вказаної малолітньої дитини, не забезпечує матеріально в будь-який спосіб вказану дитину. Тому, посилаючись на відмову відповідачки добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання вищевказаної дитини, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини, що проживає разом з нею, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справі в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, не заперечувала проти позовних вимог [PERSON], посилаючись на достатність для цього підстав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) серії [NUMBER] від 18.04.2012 року, відповідачка [PERSON] являється матір'ю сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Заводського районного суду Миколаївської області від 19.02.2013 року у матері-одиначки [PERSON] відібрана без позбавлення батьківських прав неповнолітня дитина - [PERSON] та стягнено на користь органу опіки та піклування аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.03.2013 року за № 289 зазначеній дитині надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, а відповідно до розпорядження Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області від 05.06.2013 року за № 180-р створено прийомну сім?ю [PERSON] та [PERSON] та влаштований на спільне проживання і виховання неповнолітній [PERSON], [INFO], позбавлений батьківського піклування. Відтак, з червня 2013 року, як видно з акту про передачу дитину у сім'ю, вищезазначена неповнолітня дитина проживає у родині позивачки та знаходиться на її утриманні. Відповідно до положень ч. 4 ст. 256? СК України за прийомними дітьми зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до прийомної сім'ї. Відповідно до положень ч. 4 ст. 256? СК України прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Згідно ч. 3. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно обставин встановлених за рішенням Заводського районного суду Миколаївської області від 19.02.2013 року, неповнолітній [PERSON] перебував в Миколаївському міському будинку дитини за зверненням матері. За час перебування у закладі дитини, його мати [PERSON] двічі відвідувала його. В зв'язку з сімейно-побутовими та житловими труднощами та проблемами зі здоров'ям відповідача [PERSON] створилися загрози для здоров'я та належного виховання дитини, що стало приводом для відібрання малолітньої дитини у вищевказаної матері без позбавлення батьківських прав. При цьому, відповідачка добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідачки враховуючи положення, викладені у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved