Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

19.09.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві зазначала, що 13.07.2007 між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Під час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею, усі обов'язки щодо її утримання та виховання вона несе самостійно. Позивач вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач офіційно працює і може сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісяця. Просила суд стягнути на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 3 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2017 і до повноліття дитини. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти обовязку утримувати дитину не заперечує, однак зазначає, що має дохід, якого не вистачає на задоволення його власних потреб та потреб його батька, який є непрацездатним і якому відповідач також надає допомогу, а тому просив суд стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно або ? частину від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з викладеним, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 037712, виданим відділом Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 251 (а.с. 6). Судом встановлено і ніким не заперечується, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1ЖС № 090064, видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №340 (а.с. 4)). Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на утриманні останньої. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час, оскільки має значні витрати на дитину. Однак, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини [PERSON] та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу у достатньому розмірі позивачу [PERSON] на утримання цієї дитини, хоча має стабільний дохід на ПАТ «Запоріжсталь». Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, а відповідно, він має можливість надавати допомогу на дитину. Відповідно до загальних норм права, закріплених у ст.ст. 180, 181 СК України, обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України та розяснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] наполягала на визначенні розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 183, 184 СК України суд не погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки, як зазначила у позові позивач, і у запереченнях відповідач, і зазначене підтверджено довідкою ПАТ «Запоріжсталь», [PERSON] має стабільний дохід, офіційно працевлаштований, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частині від заробітку (доходу). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров'я, матеріального стану відповідача, який працевлаштований і який зобов'язаний утримувати дитину, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача, а також положення Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, і відповідач в змозі його виплачувати, так як, у цьому розмірі позов визнав і оскільки ця сума є незначною, вона може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивачки, яка була звільнена від сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. при подачі вищезазначеного позову до суду у цій справі, останній слід стягнути з відповідача у дохід держави за рішенням суду.

Outcome: partial