Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

18.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив розірвати угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 21.11.2004 року № 03-2/З/0402-2289КТ, стягнути з [PERSON] на свою користь 2900,00 грн. кредиту, 239,25 грн. відсотків за користування кредитом, 152,80 грн. пені та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2004 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено угоду № 03-2/З/0402-2289КТ про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Сума кредиту згідно розділу 1 становила 4683,00 гривень. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 399/ст. від 21.02.2007 року [PERSON] було присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» з 21 лютого 2007 року. Позивач зазначає, що відповідачем за угодою було сплачено 1783,00 гривень кредиту та 657,89 грн. відсотків за користування кредитом. Посилається, що відповідач виконував свої зобов'язання за угодою неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.03.2015 року виникла вищезазначена заборгованість. Позивач також зазначає, що на адресу відповідача були направлені попередження від 04.06.2009 року та від 31.07.2014 року, проте останньою погашення кредиту не здійснено. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує. Також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, просив стягнути з [PERSON] в сумі 420,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2004 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено угоду № 03-2/З/0402-2289КТ про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с.6). Сума кредиту згідно розділу 1 становила 4683,00 гривень. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 399/ст. від 21.02.2007 року [PERSON] було присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» з 21 лютого 2007 року, що підтверджується архівною довідкою № 35 від 20.02.2015 року (а.с.9). Відповідно до п. 4.2. Угоди, НАУ має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту. Згідно п.7.1. Угоди, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією Угодою, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до п.7.2. Угоди, у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту та відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує НАУ пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Відповідачем за угодою було сплачено 1783,00 гривень кредиту та 657,89 грн. відсотків за користування кредитом. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за угодою неналежним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 01.03.2015 року у останньої утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 2900,00 грн. - по кредиту; 239,25 грн. - по відсоткам за користування кредитом; 152,80 грн. - по пені. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 21.11.2004 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснила оплату кредиту згідно умов угоди. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за здійснення оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн., що підтверджуються наявною в справі квитанцією № ПН878 від 16.06.2015 року, як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону.

Outcome: approved