Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

17 вересня 2018 року представник позивача звернувся в суд з цим позовом, в якому просив збільшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що з 28.11.2006 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 16.10.2008 року, відповідно до рішення суду. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 210 гривень щомісячно, починаючи з 06.04.2009 року і до повноліття дитини. Представник позивача зазначив, що в зв'язку з підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки, засоби гігієни та комунальні послуги, змінилось матеріальне становище позивача, їй не вистачає коштів на утримання доньки, потреби якої на даний час збільшились та яка навчається у школі і сума аліментів в розмірі 210 грн. є недостатньою для її утримання. Відповідач добровільно відмовляється збільшити розмір аліментів, що стало причиною звернення з позовом до суду. Позивачу, яка є непрацездатною особою в зв'язку з другою групою інвалідності одній матеріально важко утримувати дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач часто перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, та в даний час приймає препарати, які їй необхідні для лікування. Враховуючи, що внаслідок досягнення донькою одинадцятирічного віку збільшився розмір прожиткового мінімуму на неї, з дня винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини збільшився розмір витрат на її забезпечення, погіршення матеріального становища позивача, погіршення стану її здоров'я, що є підставами для зміни розміру аліментів. 03.10.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулись на адресу суду, представник позивача [PERSON] 09.10.2018, позивач [PERSON] 12.10.2018, а відповідач [PERSON] 11.10.2018 отримали копії ухвали про відкриття провадження, та останній скористався своїм правом надання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 19.10.2018. Згідно відзиву, копія якого 17.10.2018 надіслана позивачу та представнику позивача, [PERSON] позов визнав частково на суму 1000 грн. В іншій частині позов не визнав, оскільки даний позов поданий з порушенням вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України, в поданому відзиві відповідач вказав, що 13.07.2014 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в даному шлюбі вони виховують трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказав, що його теперішня дружина на даний час не працює, його вкрай малих та нерегулярних доходів вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, відповідно призначення аліментів в розмірі 2000 гривень позбавить його та його сім'ю засобів існування. Крім того, позивач, як вбачається з позову є безробітною, а тому відповідно бажає перекласти обов'язки на майнове утримання дитини на нього. Також вважає, що стягнення аліментів повинно проводитись у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили, а не з часу звернення до суду з позовом. Зазначив також, що в порушення п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України в позовній заяві відсутні відомості про копію договору про надання правничої допомоги. В зв'язку з вищевикладеним просив позов задовольнити на суму 1000 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповіді на відзив не надійшло. Інших заяв та клопотань до суду не надійшло. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією спеціалізованої психіатричної МСЕК серії 12 ААА № 584759 [PERSON], [INFO], являється інвалідом 2 групи з дитинства безтерміново (а.с.7). Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2008 року позов задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 листопада 2006 року виконавчим комітетом Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №34 (а.с. 8), на підставі рішення видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки виданої виконкомом Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 18.12.2017 № 4913 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.11). Дочка [PERSON], [INFO] знаходиться біля матері та на її утриманні (а.с.12). Відповідно до копії виконавчого листа від 23.04.2009 року, виданого Жмеринським міськрайонним судом, справа № 2-362/2009, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 210 грн., щомісячно, починаючи з 06.04.2009 року і до повноліття дитини (а.с.13, 13 зворот,14). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 04.04.2018 року № 5308/15.22-25 борг відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], становить 1470,00 грн. (а.с.15). Як вбачається з довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області від 27.03.2018 року № 925 [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Жмеринському районному управлінні соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації і отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю в розмірі 1452,00 грн. в місяць. Допомога призначена по 31.12.2054 р. (а.с.16). Повний діагноз [PERSON], [INFO], адреса [ADDRESS] - епілептична хвороба, якою хворіє з раннього дитинства, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КУ «Жмеринська РМЦ ПМСД» від 16.04.2018 року (а.с.17). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта інформація за параметрами запиту [PERSON] - відсутня (а.с.18-19). Згідно копії довідки про склад сім'ї від 17.10.2018 року № 3623 до складу сім'ї [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS] входять: дочка [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; дружина [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; батько [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], [INFO] (а.с.40) 13.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу «Сірман», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 41). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.42-44). Відповідно до останнього запису з копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], 10.11.2017 звільнена з займаної посади за власним бажанням (а.с.46). Згідно останнього запису з копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.47 зворот). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що стан здоров'я позивача (матері дитини), матеріальне становище дитини та матеріальне становище платника аліментів (батька) змінилися, у платника аліментів наявні інші діти та дружина, яка на даний час ніде не працює. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 210 гривень, щомісячно, за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України. На час звернення з цим позовом до суду, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.07.2018 складає 1944 грн., а з 01.12.2018 - 2027 грн. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, враховуючи рівність прав та обов'язки щодо утримання батьками своєї дитини, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в інтересах дитини, з урахуванням гарантованого статтею 48 Конституцією України права батьків дитини на достатній життєвий рівень, матеріального становища платника аліментів, інших утриманців, працездатний відповідач зобов'язаний та може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 гривень щомісяця. Дана сума відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дитини. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів у новому розмірі з дня подачі позову до суду, дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В порушення вимог вищевказаної статті позивачем суду не представлено будь-яких доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а тому у стягненні таких витрат слід відмовити. Також не підлягає задоволенню вимога позивач щодо допущення рішення до негайного виконання, оскільки це не відповідає вимогам ст.. 430 ЦПК України. З урахуванням часткового задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial