Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

17 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 25 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В своїй заяві позивач зазначила, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заявою до суду прохала розглянути справу без її участі, вказала, що позов підтримує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач,який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 8 листопада 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавській області, актовий запис № 2, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2018 року. Як з`ясовано, сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Відповідач не надає допомоги на утримання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення ним повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 908 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved