Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

18 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що у період з 28 жовтня 2000 по 13 грудня 2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час остання є студенткою денної форми навчання Лебединського медичного училища імені професора М.І. Сітенка та потребує коштів на навчання, проїзд, одяг, харчування. Донька самостійного заробітку не має, доходи матері у повній мірі не забезпечують її потреби. Відповідач належним чином обов`язки щодо турботи за донькою та піклування про забезпечення її належного рівня проживання, не виконує. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до закінчення дитиною навчання чи досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 14-15). У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів заробітку підтримує (а. с. 19 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів заробітку не заперечує (а. с. 22 ). Третя особа - [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, надавши письмову заяву про підтримання заявлених позивачем вимог (а. с. 20 ). У зв`язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 жовтня 2000 року у відділі РАЦС Білопільського району Сумської області, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи. 13 грудня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище - [PERSON] , що ствержується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 5). [PERSON] є студенткою Лебединського медичного училища імені професора М.І. Сітенка - КЗ Сумської обласної ради з 01 вересня 2016 на денній формі навчання, з кінцевим терміном навчання до 30 червня 2020 року, що стверджується довідкою навчального закладу (а. с. 7). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із донькою - [PERSON] , 2001 року народження та матір`ю [PERSON] , 1949 року народження (а. с. 8). Таким чином, судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , 2001 року народження знаходиться на утриманні матері та не може самостійно заробляти собі на життя, так як здобуває освіту, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою та продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власного заробітку та перебуває на утриманні матері, а відповідач в свою чергу є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу та не заперечує проти цього, виходячи із спільного обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved