Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

17 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК») звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 серпня 2007 року між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 141 К-07, згідно якого для придбання житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Будьонного, 32 смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області [PERSON] отримала кредит в сумі 13000 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 15 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10 % річних та 0,25 % щомісячної комісії від залишку заборгованості, зобовязавшись згідно графіку своєчасно сплачувати кредит та проценти за користування кредитом, а забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON] перед банком згідно договору поруки від 30 серпня 2007 року № 141 К-07/п взяв на себе поручитель [PERSON] В подальшому, 15 серпня 2008 року за згодою сторін до кредитного договору № 141 К-07 від 30 серпня 2007 року було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої встановлено процентну ставку за користуванням кредитом в розмірі 15 % річних від залишку заборгованості, а також домовлено, що позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або безготівковій формі на відкритий банком позичковий рахунок ануїтетними платежами починаючи з вересня 2008 року в сумі 197,88 доларів США. Однак, відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконували, внаслідок чого заборгованість перед банком в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ станом на 12 серпня 2015 року (з розрахунку 100 доларів США = 2126,2951 грн.) становить 152870,63 грн., з яких 5441,17 доларів США (115695,33 грн.) заборгованість по кредиту, 841,12 доларів США (17884,69 грн.) заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 704,42 долари США (14978,05 грн.) пеня за прострочення сплати кредиту, 111,42 долари США (2369,12 грн.) пеня за прострочення сплати процентів, 80,27 доларів США (1706,78 грн.) 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 11,13 доларів США (236,66 грн.) 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках. В звязку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором. В судових засіданнях представники АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримали повністю, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 225), в судове засідання, яке відбулося 08 червня 2016 року, не зявилася без поважних причин, оскільки подані нею довідки Ямпільської амбулаторії загальної практики сімейної медицини (а.с. 230-231) не свідчать про неможливість явки до суду на визначену судом дату та час розгляду справи. При цьому, в судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2015 року, [PERSON] позовні вимоги визнала, однак, зазначила, що заявлена позивачем сума заборгованості на даний час є непосильною через складене матеріальне становище її сімї. Пояснила, що дійсно в 2007 році вона разом з чоловіком, співвідповідачем [PERSON], отримали в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» кредит для купівлі житлового будинку і до вересня 2014 року регулярно повертали основну суму боргу (тіло кредиту) та сплачували нараховані відсотки, однак, в звязку із збільшенням валютного курсу вони припинили повертати отримані кредитні кошти та виплачувати нараховані відсотки, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 223, 226), в судові засідання, які відбулися 20 травня 2016 року та 08 червня 2016 року, не зявився без поважних причин. В судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2015 року, [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначивши також, що в силу збільшення відсоткової ставки та курсу долара США відносно до національної валюти він з дружиною [PERSON] не мають змоги повернути банку отриманий кредит на придбання житла. Зазначив, що вони з дружиною зверталися до позивача із пропозицією реструктуризувати кредитний борг, однак банк на їхні умови не приступає і не бажає зменшити суму боргу. Представник відповідачів [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 203, 227), в судові засідання, які відбулися 20 травня 2016 року та 08 червня 2016 року, не зявився без поважних причин. В судовому засіданні, яке відбулося 27 січня 2016 року, представник позов не визнав з тих підстав, що кредит для [PERSON] був наданий в іноземній валюті, а «коливання» курсу долара США призвело до виникнення кредитного боргу. Зазначив, що [PERSON] договір поруки не підписував, а відтак не може нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] Крім того, пояснив, що додаткова угода від 15 серпня 2008 року підписана не [PERSON], а іншою особою, тому повернення кредитного боргу має відбуватися на тих умовах, які первинно були визначені кредитним договором. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 141 К-07 про надання останній споживчого кредиту для придбання житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Будьонного, 32 смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області в сумі 13000 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 15 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10 % річних та 0,25 % щомісячної комісії від залишку заборгованості, відповідно до умов якого банк передав відповідачеві грошові кошти, а відповідач [PERSON] зобовязалася в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом (а.с. 144-149, 235). У відповідності до п. 4.2 Договору позичальник зобовязаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. В разі прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад 2 (два) місяці кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором (п. 3.1.3 Договору). За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків виплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.1.1 цього договору, від суми простроченої заборгованості (п. 3.1.3 Договору). Виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором забезпечувалось укладеним з [PERSON] договором поруки від 30 серпня 2007 року № 141 К-07/п, відповідно до умов якого він, як поручитель, на добровільних засадах зобовязався перед АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відповідати солідарно з позичальником [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором від 30 серпня 2007 року № 141 К-07 (а.с. 150-152). Згідно п. 3.1 Договору поруки поручитель відповідає за зобовязаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків тощо. Крім того, за взаємною згодою сторін, 15 серпня 2008 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] до кредитного договору № 141 К-07 від 30 серпня 2007 року було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої встановлено процентну ставку за користуванням кредитом в розмірі 15 % річних від залишку заборгованості, а також домовлено, що позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок ануїтетними платежами починаючи з вересня 2008 року в сумі 197,88 доларів США, останній платіж в сумі 197,84 доларів США (а.с. 153). Поручитель [PERSON] надав згоду на внесення змін до додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 141 К-07 від 30 серпня 2007 року (а.с. 154). Відповідач [PERSON] належним чином свої обовязки за кредитним договором не виконувала, із серпня 2014 року не повертала кредит, не сплачувала відсотки за користування ним, таким чином не виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 12 серпня 2015 року виникла заборгованість перед банком в сумі 6282,29 доларів США, з яких 5441,17 доларів США заборгованість по кредиту, 841,12 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Крім того, станом на 12 серпня 2015 року (за курсом НБУ 100 доларів США = 2126,2951 грн.) позивачем нараховано, а відповідачем [PERSON] не сплачено 704,42 доларів США (14978,05 грн.) пені за прострочення сплати кредиту, 11,42 долари США (2369,12 грн.) пені за прострочення сплати процентів, 80,27 доларів США (1706,78 грн.) 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 11,13 доларів США (236,66 грн.) 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках. Дана заборгованість підтверджується довідкою АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 серпня 2015 року (а.с. 16-46). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частина 1 ст. 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В силу положень ст. ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також враховуючи наявність в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с. 127-129), основна сума боргу (тіло кредиту) та проценти за користування кредитом підлягають стягненню в іноземній валюті, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15 та від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15, які згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для врахування судами загальної юрисдикції. При цьому, позов в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати процентів, 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах, які позивач просить стягнути в іноземній валюті, а саме в доларах США, задоволенню не підлягає, оскільки не узгоджується з вищевикладеними правовими висновками Верховного Суду України, з яких вбачається, що вказані платежі стягуються виключно в національній валюті гривні. Офіційний курс НБУ станом на 08 червня 2016 року (час ухвалення рішення суду) становить 2496,1680 грн. за 100 доларів США (а.с. 237). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість по кредиту від 30 серпня 2007 року № 141 К-07, яка виникла станом на 12 серпня 2015 року, а саме: заборгованість по кредиту в сумі 5441,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08 червня 2016 року (2496,1680 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 135820,74 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 841,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08 червня 2016 року (2496,1680 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 20995,77 грн. Враховуючи, що суд в силу ст. 11 ЦПК України не вправі вийти за межі позовних вимог, пеню за прострочення сплати процентів, 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах необхідно стягнути в гривневому еквіваленті, виходячи із розрахунку, який наданий позивачем по кредитній заборгованості станом на 12 серпня 2015 року. Таким чином, з відповідачів на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», окрім заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом, підлягає стягненню в солідарному порядку пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 14978,05 грн., пеня за прострочення сплати процентів в сумі 2369,12 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в сумі 1706,78 грн. та 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах в сумі 236,66 грн. Що ж стосується посилання представника відповідачів на те, що [PERSON] договір поруки не підписував і не може нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON], а додаткова угода від 15 серпня 2008 року підписана не [PERSON] і тому повернення кредитного боргу має відбуватися на тих умовах, які первинно були визначені кредитним договором, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто законодавець розмежовує види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України, тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Заперечуючи проти позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник відповідачів [PERSON] посилався на те, що відповідач [PERSON] не підписував договір поруки від 30 серпня 2007 року № 141 К-07/п, а відповідач [PERSON] не підписувала додаткової угоди від 15 серпня 2008 року до кредитного договору від 30 серпня 2007 року № 141 К-07. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 23 березня 2016 року № 40 п підписи в позиції «Поручитель» на кожному аркуші в договорі поруки від 30 серпня 2007 року № 141 К-07/п виконані не [PERSON], а іншою особою, підпис в позиції «Позичальник» в додатковій угоді від 15 серпня 2008 року № 1 до кредитного договору від 30 серпня 2007 року № 141 К-07 виконано [PERSON] (а.с. 176-182). У відповідності до ст. 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч. 1 ст. 20 ЦК України). Разом з тим, слід зазначити, що позов про визнання договору поруки недійсним чи позов про визнання додаткової угоди недійсною із зазначених вище правових підстав у встановленому порядку відповідачами [PERSON] та [PERSON] або ж їхнім представником [PERSON] не заявлялися і предметом судового розгляду у цій справі не були, відсутні такі позови на день розгляду справи і в інших судових провадженнях. Враховуючи вищевикладені вимоги закону, суд може визнати недійсним договір у випадку звернення особи з таким позовом до суду. Натомість, даний договір поруки та додаткова угода до кредитного договору в силу ст. 204 ЦК України є правомірними, дійсними, а отже, взяте зобовязання по поверненню коштів за кредитним договором від 30 серпня 2007 року № 141 К-07 підлягає виконанню. Слід зазначити, що висловлена в судовому засіданні позиція відповідачів щодо необхідності реструктуризації кредиту може бути вирішена сторонами на будь-якій стадії цивільного процесу, в тому числі і на стадії виконання судового рішення. Згідно ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити наступним чином. У відповідності до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України від 23.02.2012 р. № 4452-V, що діяла на момент звернення позивача з позовом до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була звільнена від сплати судового збору. Таким чином, у відповідності до ст. 88 ЦПК України та положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в гривневому еквіваленті до курсу долара США в розмірі по 880,53 грн. з кожного (176107,12 грн. х 1 % = 1761,07 грн. : 2).

Outcome: partial