Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

18 січня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON], подана її представником адвокатом Кузнєцовою Оксаною Петрівною, до виконкому Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею 1,0000 га. кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, посилаючись на невідповідність відомостей викладених в правовстановлюючому документі на майно - Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.09.2010 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402288842016 від 02.12.2016 року. Зазначене змушує її звернутись до суду. В судове засідання позивачка, її представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Великоновосілківська селищна рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] в смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області померла [PERSON], у віці 49 років, про що в Книзі реєстрації смертей 2010 року листопада місяця 01 числа зроблено відповідний актовий запис за №159, про що виконкомом Великоновосілківської селищної ради Донецької області [INFO] було видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. З оглянутої в судовому засіданні, наданої на запит суду, копії спадкової справи заведеної Великоновосілківською державною нотаріальною конторою на спадкодавця [PERSON], померлу [INFO], вбачається, що позивачка спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 26336783, виданого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 10.03.2011 року, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. № 2015/02-14 від 21.12.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [INFO] матері [PERSON] в зв'язку тим, що кадастровий номер земельної ділянки у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402288842016 від 02.12.2016 року не відповідає номеру вказаному у правовстановлюючому документі на майно - Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданому 20.09.2010 року. Судом встановлено що спадкодавцю на день його смерті належала відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Великоновосілківською райдержадміністрацією та відділом Держкомзему у Великоновосілківському районі 20.09.2010 року на ім'я [PERSON], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-10-149-00337, [PERSON] на підставі розпорядження голови Великоновосілківської райдержадміністрації №310 від 27.08.2010 року є власником земельної ділянки площею 1,0000 га., кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402288842016 від 02.12.2016 року, [PERSON], громадянка України, податковий номер [NUMBER], зареєстрована [ADDRESS], є власником земельної ділянки площею 1,0000 га. кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. Відповідно до листа, адресованого державним кадастровим реєстратором Свістуновим Віктором Олександровичем на адресу Великоновосілківської державної нотаріальної контори, зазначається, що ним сформовано та надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.12.2016 року НВ-1402288842016 на ім'я [PERSON] з кадастровим номером [NUMBER] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.09.2010 року. При виготовленні у 2010 році вищевказаного державного акту, розробниками було допущено технічну помилку в кадастровому номері земельної ділянки, а саме замість [NUMBER] було вказано [NUMBER]. На теперішній час виправити вищевказану помилку в державному акті не має можливості оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України від 07.07.2011 року №3613-VІ «Про Державний земельний кадастр» відповідно до якого припинено видачу державних актів, як документів, що посвідчує право власності та їх дублікатів. Просив при вчинені правочинів вважати кадастровий номер [NUMBER] дійсним для державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.09.2010 року. Аналогічні відомості підтверджуються і скрін-шотом з Публічної кадастрової карти України (http://map.land.gov.ua|kadastrova-karta), відповідно до якого відомості про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] відсутні. Неможливість оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість виправити технічну помилку у правовстановлюючому документі на майно спадкодавця - Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.09.2010 року, не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу №1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через технічну помилку у правовстановлюючому документі на майно спадкодавця - Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.09.2010 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved