Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

17 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,09га. 04 вересня 2020 року шляхом подання письмової заяви позивач уточнила позовні вимоги в частині їх обґрунтування. Остаточні вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті матері позивача та відповідача [PERSON] залишилась спадкова земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,18га. Позивач та відповідач прийняли спадщину та отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку по 1/2 частині за кожною. На підставі виданих свідоцтв сторони у справі виготовили технічну документацію, здійснивши поділ успадкованої земельної ділянки на дві земельні ділянки площею 1,0900га кожна, з присвоєнням відповідних кадастрових номерів. Відповідач встигла зареєструвати своє право власності на належну їй земельну ділянку, а позивачу у цьому було відмовлено державним реєстратором з мотивів того, що розмір утвореної земельної ділянки 1,09га не відповідає розміру зазначеному в свідоцтві про спадщину 2,18га. В зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернулась за захистом своїх прав до суду та просила, в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на належну їй земельну ділянку площею 1,09га. Ухвалою суду від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справ та призначено дату підготовчого засідання. В підготовче засідання сторони не з`явились, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників судового розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 017036, виданого 20 вересня 2020 року Великоперевізькою сільською радою [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,18га (а.с. 45-46). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2020 (а.с.41). При вивченні спадкової справи № 221/2005 щодо майна померлої [PERSON] судом встановлено, що спадщину прийняли її доньки [PERSON] та [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендували на неї відсутні (а.с.39-54). Кожному зі спадкоємців держаним нотаріусом Голубицькою Н.І. видано свідоцтва про право на спадщину за законом яке складається з 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки (а.с.14-15). Спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] здійснено поділ спадкової ділянки та за їх замовленням виготовлено технічну документацію на утворені в порядку поділу земельні ділянки площею 1,09га кожна (а.с.16-21). Так, успадкованій [PERSON] земельній ділянці надано кадастровий номер 5325780800:00:007:0230, а успадкованій [PERSON] земельній ділянці - 5325780800:00:007:0231, що підтверджується довідкою відділу у Шишацькому районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області № 333/179-19 від 04.12.2019 (а.с.11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 222660497 та № 222660042 від 04.09.2020 [PERSON] зареєструвала своє право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5325780800:00:007:0230, а земельна ділянка з кадастровим номером 5325780800:00:007:0231 не зареєстрована за жодною особою (а.с. 59-61). Державний реєстратор ЦНАП Шишацької РДА своїм листом від 29.11.2018 року № 93/01-05 відмовив [PERSON] у реєстрації успадкованої нею земельної ділянки в зв`язку з тим, що її розмір 1,0900га, зазначений в технічні документації не відповідає її розміру, зазначеному в свідоцтві про право на спадщину 2,18га. При цьому реєстратором не взято до уваги, що свідоцтва про спадщину за законом кожному з двох спадкоємців видані на 1/2 частину спадкової земельної ділянки площею 2,18га, а отже 1/2 частина і складає 1,09га, що відповідає технічній документації. Таким чином має місце факт невизнання права власності позивача на спадкове майно особою, яка здійснює державну реєстрацію. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1-6, 12 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Одним з шляхів формування земельних ділянок є поділ раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи все вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги як законні та обґрунтовані. Судові витрати у справі становлять 840,80 грн. сплаченого позивачем судового збору. Відповідно до приписів ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу 50% сплаченого нею судового збору, оскільки позов визнано відповідачем до початку розгляду справи по суті. Враховуючи те, що позивач не наполягає на стягнення іншої частини судової збору з відповідача суд відносить вказані судові витрати на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved