overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

17.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON], [INFO], є донькою позивачки. На підставі рішення Краматорського міського суду від 18.12.2008 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Краматорської міської ради позивачку призначено опікуном над неповнолітньою [PERSON]. Дитина знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вимоги позивачки підтверджуються копією рішення від 18.12.2008 року про позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 9), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 21.01.2009 року № 28 про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 11), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 04.03.2009 року № 170 про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 11), довідкою з місця мешкання (а.с. 2). Крім того, рішенням Краматорського міського суду від 18.12.2008 року з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки доходу [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: Шульгатої анастасії Русланівни, [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 14.11.2008 року та до повноліття старшої дитини, тобто до 28.12.2015 року. На теперішній час стягнення аліментів припинено. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 17.11.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

17.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 10.10.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок відмови чоловіка від подружніх відносин. Останній створив нову сімю, розвитком та вихованням спільної дитини не займається. З цих причин шлюбні відносини фактично було припинено 09.03.2016 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна, місця проживання дитини немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з нього на її користь судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 10 жовтня 2009 року, актовий запис № 133. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 09.03.2016 року через втрату взаємоповаги, взаєморозуміння, небажання чоловіка приймати участь у вихованні дитини. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату нею судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Вказана сума підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

17.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 26.12.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок зловживання чоловіком алкогольними напоями, несумісності характерів, відсутності спільних поглядів на життя, втрати почуттів любові та поваги, а також небажання чоловіка матеріально забезпечувати свою сімю, що породжувало виникнення сварок та конфліктів, які негативно впливали на їх взаємовідносини, правильне виховання та повноцінний розвиток дитини. З цих причин шлюбні відносини фактично припинено з жовтня 2016 року. На даний час проживають в одному будинку у звязку з відсутністю окремого житла, проте спільного господарства не ведуть. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з нього на її користь судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує, не заперечує проти виненсення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Гриньківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 26 грудня 2011 року, актовий запис № 3. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з жовтня 2016 року через втрату взаємоповаги, взаєморозуміння, почуття поваги та любові, небажання чоловіка приймати участь у матеріальному забезпеченні сімї. Проживають за однією адресою, проте спільного господарства та бюджету не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату нею судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Вказана сума підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

17.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 27 грудня 2003 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя не склалося. Через різні погляди на шлюб та сімю, втрату почуття любові та поваги, стосунки почали поступово погіршуватися та призвели до виникнення неприязні один до одного. З цих причин шлюбні відносини були припинені з 2005 року, спільне господарство не ведеться. Чоловік створив нову сімю та має дітей. Збереження шлюбу за викладених обставин, примирення вона вважає неможливим. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON], не зявилися. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує на ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не направив. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих письмових доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27.12.2003 року зареєстрували шлюб у Словянській сільській раді Роздольненського району, Автономна Республіка Крим, Україна, актовий запис № 09. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки з 2005 року не підтримують через втрату взаємних почуттів та різні погляди на життя. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Проживають в різних населених пунктах. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач, як доказ, надала банківську квитанцію про сплату нею судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

17.11.2016 року директор Городнянського психоневрологічного інтернату звернувся до суду з уточненою заявою, в якій просив визнати недієздатною громадянку [PERSON], [INFO], та встановити над нею опіку. Вимоги заяви мотивовані тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання і постійно потребує стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, проживає в цьому інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні. В судовому засіданні представник заявника вимоги уточненої заяви підтримала, просила уточнені вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання надав заяву, в якій проти задоволення вимог не заперечував, підтримав подання Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області про встановлення над [PERSON] опіки. До призначення [PERSON] опікуна виконання його обов'язків на час перебування [PERSON] в Городнянському психоневрологічному інтернаті просив покласти на директора цього інтернату. (а.с. 102-103). Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Дослідженням висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 201 від 20.10.2016 року встановлено, що [PERSON] на даний час страждає на органічний розлад особистості та за своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними./а.с.92-96/ Дослідженням довідки Городнянського психоневрологічного інтернату /а.с.2/ встановлено, що [PERSON] проживає в інтернаті з 20 жовтня 2015 року і знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно приписів ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна. За правилами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, не встановлено опіку або не призначено опікуна, опіку над нею здійснює цей заклад. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Тому уточнені вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

17.11.2016 року заявник звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт належності [PERSON] Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № [NUMBER] від 29 липня 1996 року № 330 як члену КСГП ім. Фрунзе розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах, що знаходитися на території Слабинської сільської ради Чернігівського району та області, який зареєстровано 04.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 349, виданого з помилкою на ім'я «[PERSON]». Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2009 року [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON] (а.с.6). [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № [NUMBER] від 29 липня 1996 року № 330 як члену КСГП ім. Фрунзе розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах, що знаходитися на території Слабинської сільської ради Чернігівського району та області, який зареєстровано 04.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 349, проте видано з помилкою на ім'я «[PERSON]». Проте, з досліджуваних у судовому засіданні документів вбачається, що прізвище [PERSON] значиться як «[PERSON]». Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставинах, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

17.11.2016 року заявник звернулась до суду з заявою , в якій просила встановити факт смерті . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , у м . Вуглегірськ , яка народилась ,[INFO] у с. Троїцьке Ліскинського району Воронізької області . Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть , посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть та отримання спадщини так як [PERSON] склала заповіт 9.03.2010 року на користь заявника . У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала , на задоволенні заяви наполягала по підставах , викладених у заяві . Представник зацікавленої особи - Головне територіальне управління юстиції у Донецької області в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої зацікавленої особи до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення заявника,свідка , вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України , суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається із лікарняного свідоцтва про смерть від 22.06.2016 року , [PERSON] померла [INFO] у віці 93 років у м . Вуглегірськ Донецької області , причина смерті - інтоксикація злоякісне утворення лівої нирки . Суд вважає , що факт смерті [INFO] у м. Вуглегірськ Донецької області, [PERSON] , яка народилась [INFO] у с Троїцьке ,Ліскинського району,Воронізької області в певний час і при певних обставинах підтверджений як показаннями представника заявника , так і письмовими матеріалами справи : довідкою про причину смерті (арк.с.10). свідоцтвом про смерть (арк.с.12) картками зображення місця поховання (арк.с.13,14 ) Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції від 9.11.2016 року , не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину так як померлою залишено заповіт на ім'я заявника . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

17.11.2016 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON], [INFO] сумісно проживала однією сім'єю з 29.12.2009 року по день смерті 02.03.2016 року, тобто на протязі понад пяти років із спадкодавцем, [PERSON]. Мотивуючи її тим, що 02.03.2016 року помер її вітчим, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину їй не може та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю не менше ніж пять років з померлим, у звязку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] сумісно проживали з вітчимом [PERSON] однією сімєю понад пяти років до дня його смерті, тобто до 02.03.2016 року. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), довідками Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (а.с. 6-7), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8), паспорта [PERSON] (а.с. 9), відмови Любашівської районної ДНК (а.с. 10), свідоцтва про народження (а.с. 11), свідоцтва про одруження (а.с. 12), паспорта заявника (а.с. 13). Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження того, що заявниця дійсно з 29.12.2009 року постійно проживала з [PERSON] однією сім'єю по день його смерті 02.03.2016 року, тобто більше п'яти років, а тому заява підлягає задоволенню.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

17.11.2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з її мамою [PERSON], у зв»язку з помилкою в імені матері в свідоцтві про народження на ім»я [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявника з її матір»ю [PERSON] необхідне для отримання спадщини після смерті останньої. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та прохала задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] щодо задоволення заяви не заперечувала. Від представника заінтересованої особи Четвертої Полтавської державої нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Вислухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого Октябрським від ділом державної реєстрації актів цивільного стану [INFO] року. У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на належне їй майно у відповідності з вимогами ст. 1220 ЦК України. За життя [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт на користь своїх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Заповіт посвідчений 16.08.1996 року [PERSON], секретарем виконкому Климівської сільської ради і зареєстрований у реєстрі за № 55. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області. [PERSON], у відповідності з вимогами ст. 1273 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] Бажаючи прийняти спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмолено через те, що у свідоцтві про народження на ім'я [PERSON] ім'я матері записане «Ялосовета». Згідно витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - дошлюбне прізвище заявниці [PERSON]. Факт, що, [PERSON] являюся дочкою померлої [INFO] року [PERSON] підтверджується заповітом від 16.08.1996 рокута вказані обставини також підтвердила заінтересована особа [PERSON] та, допита в судовому засіданні, свідок [PERSON] Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved