Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

18.09.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, свої вимоги мотивувала наступним. 11.07.2017 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду, провадження № 2/742/865/17,єдиний унікальний № 742/1497/17 позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном задоволений. Встановлено порядок користування автомобілем марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ наступним чином: передати в користування [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ у перший тиждень після набрання законної сили рішення; - передати в користування [PERSON] автомобіль маркиVolkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ у наступний тиждень за поперднім ; - в подальшому користуватися [PERSON] і [PERSON] автомобілем марки марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ почергово,з передачею транспортного засобу щотижня. Рішення набрало законної сили 24 липня 2017 року, позивачкою отримано виконачий лист та пред»явлено до виконання в Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.Рішення суду від 11.07.2017 року відповідач не виконував, тому позивачка вимушена була звернутися до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про порушення кримінального провадження щодо невиконання відповідачем судового рішення. На підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 07.02.2018 року заява позивачки була внесена до ЄРДР за номером 12018270210000149. На неодноразові звернення позивачки до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області та до Прилуцької місцевої прокуратури, відповідач ухилявся від виконання рішення суду. Позивачка вказує, що відповідач добровільно рішення суду не виконує, тому вона також звернулась до ДВС для примусового виконання рішення. Після відкриття виконавчого провадження боржнику неодноразово направлялись виклики та призначалися виконавчі дії з передачі транспортного засобу та виконання умови про примусове входження,складено акт,що боржник [PERSON] на передачу автомобіля не з»явився, направлялася постанова про розшук автомобіля та подання до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за невиконання рішення суду та умисне перешкодження його виконанню. Позивачка являється інвалідом другої групи та потребує сторонньої допомоги, змушена наймати транспортні засоби для відвідування лікарів маючи право користуватися автомобілем. Позивачка вказує, що такими протиправними діями відповідача їй завдано значної моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона будучі інвалідом, вимушена приклада значні зусилля для виконання рішення, щодо користування автомобілем, що спричиняє їй моральні страждання, порушений нормальний уклад її життя, вимушена додавати зусиль для організації свого побуту, обмежена в отриманні елементарних побутових зручностей. Відповідач ігнорує свій обов»язок, умисно не збирається виконувати рішення суду, про що прямо заявив позивачці, і відповідно так і вчиняє, чим фактично знущається над позивачкою. Розмір завданої моральної шкоди позивачка оцінює в 50000 грн. та просить її стягнути з відповідача на її користь, що була вчинена їй невиконанням рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11 липня 2017 року , а також покласти судові витрати на відповідача В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, подали письмовий відзив (а.с. 31-34). Зазначили, що під моральною шкодою Пленум Верховного Суду розуміє втрати немайного характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань , або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, розуміються втрати немайнового характеру, що настали у зв»язку з приниженням її ділової репутації,посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку,розголошенням комерційної таємниці,а також вчиненням дій,спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності, але позивачка належних та допустимих доказів у підтвердження соєї правової позиції не навела. Позивачка не надала суду складових моральної шкоди,яка повинна визначати її розмір з урахуванням характеру правопорушення. Розмір відшкодування,що присуджується, не може бути надмірним . Відповідач вважає, що позивачкою не доведено факт завдання їй моральної шкоди, відсутній причинний зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою. Посилання позиваки на ст. 319 ЦК не містять ніякого підгрунття адже право власності у [PERSON] на автомобіль Volkswagen Тransporter, ніколи не було і протилежного вона не може довести, тому просять суд повністю відмовити [PERSON] у задовленні позовних вимог, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на правову допомогу у сумі 3500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 11.07.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування задоволені. Встановлено порядок користування автомобілем марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ наступним чином: передати в користування [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ у перший тиждень після набрання законної сили рішення; - передати в користування [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ у наступний тиждень за поперднім ; - в подальшому користуватися [PERSON] і [PERSON] автомобілем марки марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ почергово,з передачею транспортного засобу щотижня (а.с. 14). Свідок [PERSON] донька сторін по справі, суду пояснила, що позивачка її мама. З лютого по травень 2017 року вона перебувала на лікуванні в зв»язку з переломом ключиці. [PERSON] приходила до [PERSON] та просила машину,щоб перевезти її з м. Львова коли вона поламала ключицю , але він відмовив, в зв»язку з чим наймали автомобіль. [PERSON] інвалід 2 групи весь час перебуває на заспокійливих припаратах і автомобіль їй потрібен для поїздок до лікарні, поїздок в м.Прилуки до суду,поліції,ДВС. Відповідач її весь час ображає,навіть зламав палець при виконанні рішення суду, вона несе душевні страждання внаслідок невиконання рішення суду. \~ \~ \~ \~ Згідно листа Прилуцького міськрайонного відділу ДВС від 17.10.2018 року № 18-43/7959/7/14.15/25502 вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 54764280 щодо виконання виконавчого листа про усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном (2/742/865/17) Виконавчі дії організовано та проводилися відповідносто до ст. 60 Заккону України про виконавче провадження та зазначено рух виконавчого провадження( а.с.57-58). \~ \~ \~ \~Як вбачається із актів державного виконавця від 19.02.2018 року та 02.04.2018 року автомобільVolkswagen Тransporter, державний номерний знак СВ 5734ВВ на подвір»ї за адресою смт. Ладан вул. Удайська 4 відсутній. Боржник [PERSON] на передачу автомобіля не з»явився. Працівники Прилуцького ВУ ГУНП на виконання постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ не з»явилися. (а.с. 23,24) Таким чином, судом встановлено, що рішення суду від 11.07.2017 року про усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування автомобілем марки Volkswagen Тransporter, 1993 року випуску,державний номерний знак СВ 5734ВВ фактично не виконувалось відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] підтвердила доказами, що вона неодноразово зверталась до боржника [PERSON] та до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з приводу виконання вище вказаного рішення суду. Та обставина, що відповідач [PERSON] з 24 липня 2017 року по 23 квітня 2018 року не виконував рішення суду ні в добровільному, ні в примусовому порядку, підтверджується також повідомленнями з ДВС, з яких вбачається, що боржник [PERSON] не з»являвся на неодноразові виклики державного виконавця, не реагував на попередження державного виконавця, оголошувався розшук автомобіля та направлено повідомлення до органу досудового розслідування (а.с. 48.49). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, майже протягом року не виконував рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11.07.2017 року про усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування транспортним засобом Відповідач не довів належними доказами, що причини невиконання рішення суду були поважними. Зазначені неправомірні дії відповідача спричинили позивачці моральну шкоду, яка полягає у її душевних стражданнях з приводу того, що вона захистивши свої порушені права в суді, не змогла своєчасно отримати належне виконання рішення суду, та була тривалий час обмежена в належному користуванні транспортним засобом. У звязку з цим змінився звичний уклад її життя, вона вимушена неодноразово звертатися до відповідача, до державної виконавчої служби, до поліції, суду з приводу відновлення її порушеного права. При цьому суд вважає, що позивачкою не обґрунтовано належними доказами розмір моральної шкоди 50000 грн. При визначенні розміру грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, те, що позивачка є інвалідом 2 групи, тривалість її порушеного права та обсяг, перенесених нею душевних страждань, та визначає її у розмірі 10000 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., від сплати якого була звільнена позивач, як інвалід другої групи.

Outcome: partial