Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

17 серпня 2016 року позивач звернувся з позовом до Кобеляцького районного суду Полтавської області, голови Кобеляцького районного суду Полтавської області [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними дій, які полягають в порушенні основоположних і конституційних прав людини. В позовній заяві просив: -визнати недостовірною інформацію, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, поширену Кобеляцьким районним судом Полтавської області у перших реченнях першого і другого абзаців статті «Мітинг» від 19 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» - «14 квітня 2016 року в Кобеляцькому районному суді Полтавської області вирішувалось питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених у вбивстві мера Кременчука [PERSON] Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді над вбивцями»; -визнати недостовірною інформацію, та такою, що порушує презумпцію його невинуватості, поширену Кобеляцьким районним судом Полтавської області у перших реченнях першого і другого абзаців статті «Мітинг» від 19 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини»; -визнати незаконними дії Кобеляцького районного суду Полтавської області, які полягають в поширенні недостовірної інформації у перших реченнях першого і другого абзаців статті «Мітинг» від 19 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини», та такої, що порушує честь, гідність, ділову репутацію та презумпцію його невинуватості; -зобовязати Кобеляцький районний суд Полтавської області в особі голови Кобеляцького районного суду Полтавської області [PERSON] підкликати статтю «Мітинг» віл 19 квітня 2016 року та спростування до статті «Мітинг» від 01 серпня 2016 року, які були опубліковані на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини», шляхом їх видалення. Позивач в режимі відеоконференції у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав, вказав на неприпустимість з боку органів судової влади допускати такого роду твердження, які свідчать про формування думки громадськості про винність осіб, стосовно яких тільки розглядається кримінальне провадження, тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Кобеляцького районного суду Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 05-17/6477/16 від 10.11.2016 року про розгляд справи без його участі. Відповідач голова Кобеляцького районного суду Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву від 10.11.2016 року про розгляд справи без її участі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши доводи позовної заяви та її вимоги, а також дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи. У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 379, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України, [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 44, 45). На сайті Кобеляцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» 19 квітня 2016 року о 08:27 годині було розміщено інформацію наступного змісту «14 квітня 2016 року в Кобеляцькому районному суді Полтавської області вирішувалось питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених у вбивстві мера Кременчука [PERSON] Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді над вбивцями. Загальна кількість громадян, що прийшли виразити свою позицію була приблизно 100 чоловік. Люди різних професій, статі та віку. На охорону громадського порядку були задіяні працівники Кобеляцького відділу поліції. Слід зазначити, що мітинг відбувся цивілізовано, без жодних порушень громадського порядку, за присутності представників ЗМІ.» (а.с. 46-48). 01 серпня 2016 року на сайті Кобеляцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» була розміщена інформація наступного змісту «Кобеляцький районний суд Полтавської області спростовує недостовірну інформацію у першому реченні другого абзацу статті «Мітинг» від 14 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» - «Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді над вбивцями». Словосполучення «над вбивцями» є недостовірною інформацією, внаслідок чого вважати правильним речення «Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді.»(а.с. 49). Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтованим з наступних підстав. Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Частиною 4 ст. 32 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Згідно статті 62 Конституції України, статті 6 Європейської Конвенції, кожний обвинувачений у скоєнні злочину вважається невинним до тих пір поки його винність не буде встановлена законним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Як розяснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У п. 18 зазначеної Постанови вказано, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Пунктом 19 Постанови розяснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Провівши ретельний аналіз публікації розміщеної на сайті Кобеляцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» 19 квітня 2016 року, суд приходить до висновку, що у діях Кобеляцького районного суду стосовно розміщення недостовірної інформації відсутній юридичний склад правопорушення, який може бути підставою для задоволення позову. А саме позивач, прохає визнати недостовірною інформацію, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, поширену Кобеляцьким районним судом Полтавської області у перших реченнях першого і другого абзаців статті «Мітинг» від 19 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини» - «14 квітня 2016 року в Кобеляцькому районному суді Полтавської області вирішувалось питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених у вбивстві мера Кременчука [PERSON] Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді над вбивцями». Стосовно частини першого речення першого абзацу «вирішувалось питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених у вбивстві мера Кременчука [PERSON]», то дана інформація, враховуючи її характер, є фактичним твердженням і відповідає дійсності, а отже не є недостовірною, та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію та принцип презумпції невинуватості, а тому відповідно не підлягає спростуванню. Щодо другого абзацу статті, а саме по тексту: «Біля будівлі суду відбувся мітинг небайдужих громадян міста Кременчука, зацікавлених в справедливому суді над вбивцями», то з його змісту неможливо встановити, що твердження «вбивці» стосується саме позивача та порушує його особисті немайнові права. Оскільки, як вбачається зі змісту речення небайдужі громадяни, мають зацікавленість у справедливому суді, який має бути незалежним, неупередженим та створеним на підставі закону, і має не лише обвинувальний характер, а і виправдувальний. Твердження «вбивці» в даному контексті має оціночний, але беззаперечний характер, оскільки дійсно було скоєно злочин, від якого насильницькою смертю загинуло дві особи, і у свідомості розсудливої, поміркованої, законослухняної особи, людина, яка спричинила смерть іншій людині, є вбивцею. Але таке розуміння та трактування жодним чином не має звязку з позивачем [PERSON], а відображає прагнення громадян міста Кременчука, щоб відбувся справедливий суд і особи, визнані винними, понесли покарання. Тому суд приходить до висновку, що таке висловлювання стосовно громадянської позиції небайдужих осіб не містить негативних наслідків для позивача. Таким чином, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні всіх позовних вимог, оскільки позов ґрунтується на хибному тлумаченні змісту статті «Мітинг» від 19 квітня 2016 року, яка була опублікована на офіційному веб-порталі «Судова влада» у рубриці «Новини». Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як відповідач є інвалідом другої групи і згідно Закону «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі до суду позовної заяви, суд вважає, що судовий збір слід віднести на рахунок держави, так як сторони по справі звільнені від сплати судового збору.

Outcome: dismissed