Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

18.11.2019 [PERSON] звернулась до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який визначений рішенням Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2016 у справі №2-78/06, стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2005 р.н. в твердій грошовій сумі - 5000 грн, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину відповідного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2006 і до досягнення нею повноліття. Вважає, що оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину змінився у бік збільшення до 50% і матеріальне становище відповідача значно покращилося, зважаючи, що відповідач працює за межами України, щомісячно отримує нерегулярний мінливий дохід у сумі близько 30-40 тисяч грн на місяць, здійснює регулярні поїздки за кордон, придбаває та продає транспортні засоби, є молодою, працездатною, фізично здоровою людиною, інвалідності або інших важких хронічних захворювань не має, а відтак має всі можливості для регулярного, щомісячного виділення коштів на утримання їхньої неповнолітньої дочки. 26.12.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій вказав про часткове визнання позову, а саме на суму 2000 грн аліментів, в решті позовних вимог просив відмовити. 16.01.2020 позивач подала відповідь на відзив, вказавши на обґрунтованість заявлених нею вимог. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 04.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Канарєєв І.О. в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що сторони перебували у шлюбі до 05.05.2006. Від даного шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач з народження дитини ухилявся від утримання дитини, не виконував своїх батьківських обов`язків. внаслідок чого позивач звернулася до суду, де було винесено рішення, яким з відповідача вирішено стягувати щомісячно аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.01.2006 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач має нерегулярний мінливий дохід, який отримує за межами України і такий, з його слів, складає 30-40 тисяч гривень на місяць. Окрім цього, відповідач придбав два автомобілі, які в подальшому продав, зокрема один автомобіль продав за 166 197 грн., а отже отримав дохід. Вважає, що відповідач матеріально має змогу утримувати дитину і сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, а саме 5000 грн. Доводи відповідача про те, що в нього на утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу, вважає необґрунтованими, оскільки згідно з довідкою сільської ради його дочка [PERSON] , 1991 р.н., знаходиться на утриманні матері [PERSON] . У випадку, якщо така сума буде надмірною для відповідача, тоді позивач погоджується на рекомендований законом розмір аліментів, що становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Квак В.В. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. Зазначив, що розмір аліментів в розмірі 5000 грн є надмірним для відповідача і поставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він не має постійного заробітку, має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу та непрацюючу дружину. Покликання позивача та його представника на отримання доходу відповідачем за межами України є голослівними, а кошти отримані від продажу транспортного засобу були спрямовані відповідачем на погашення заборгованості за сплати аліментів, що вказує на матеріальні труднощі відпоавідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з рішенням Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2006 з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного вище рішення суду відкрито виконавче провадження ВП № 60047860 від 12.09.2019 (арк. справи 10). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.05.2006, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.05.2006 р. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (арк. справи 6) З довідки, виданої Турківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 09.07.2019 № 992/16.34-06-25 видно, що [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] (арк. справи 9). [PERSON] 15.07.2006 зареєструвала шлюб з [PERSON] (арк. справи 7), та змінила прізвище на [PERSON] . Як підтверджується довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області від 03.07.2019 №1744, з [PERSON] проживає її дочка неповнолітня дочка [PERSON] (арк. справи 15). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.10.2016, в подружжя [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 40, 41) народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою № 220/20 від 01.09.2020, виданої ВСП Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості Національного Університету харчових технологій, [PERSON] є студенткою 1 курсу економіко-технологічного відділення денної форми навчання на спеціальності «Маркетинг» на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2020 до 30.06.2023. Позивач, покликаючись на положення ст. 180, 182, 184, 192 ЦПК України, просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які визначені рішенням суду. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів та способу їх присудження, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Так, ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи доводи позивача на обґрунтування позовних вимог та доводи відповідача на їх заперечення, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача щодо права змінити спосіб стягнення аліментів з визначеного рішенням суду у частці від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму. Водночас, вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. З аналізу правових норм ст. 182, 183, 184, 192 СК України видно, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Так, відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач, в обґрунтування збільшення розміру аліментів на утримання дитини, покликається на отримання відповідачем нерегулярного та мінливого доходу від заробітків, отриманих за межами України, однак належних та допустимих доказів цього суду не надала. Також, суд вважає неспроможними доводи позивача щодо перетинів відповідачем кордону України, придбання та продажу транспортних засобів, як підтвердження його матеріальних можливостей, витрат, оскільки такі також суду не підтвердженні належними доказами і є припущеннями позивача. Водночас, суд бере до уваги те, що відповідач також є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу з [PERSON] (арк. справи 41,42), і довідка Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 03.01.2020 № 34 про перебування дитин на утриманні матері [PERSON] , на яку покликається позивач, сама по собі не спростовує факту перебування дитини і на утриманні батька - [PERSON] . Щодо доводів відповідача про те, що на його утриманні є непрацююча дружина, то суд такі відхиляє як необґрунтовані та недоведені жодними доказами у справі. Відтак, беручи до уваги те, що позивачем не надано суду доказів зміни матеріального стану відповідача, який би свідчив про підставність вимог позивача щодо стягнення аліментів в розмірі 5000 грн, беручи до уваги наявність у відповідача на утриманні іншої дитини, часткове визнання ним позову, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти в розмірі 2000 грн і такий розмір аліментів з урахуванням визначеного законом мінімального його розміру є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо можливого, за вимогами позивача, визначення розміру аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі на одну дитину, який відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то такий за приписами вказаної статті може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, чого в свою чергу, не було встановлено та доведено в ході розгляду справи. А відтак, така вимога позивача є недоведеною. З урахуванням викладеного, позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати у цій справі складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме - витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому такий, визначений в мінімальному розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Щодо витрат на професійну правничу правову допомогу, які представник позивача просив стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог з урахуванням їх розміру 7 000 грн, з яких 1000 грн. - за надання п`яти юридичних консультацій, 1000 грн - за підготовку цивільного позову, 5 000 грн. за представництво інтересів у суді першої інстанції, то вирішуючи такі, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, квитанцією адвоката Канарєєва І.О., описом наданих послуг, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, договором про надання правової (правничої) допомоги від 05.07.2019. А з урахуванням часткового задоволення позову, такі підлягають задоволенню пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2800 грн.

Outcome: partial