Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

18.10.2018\~року директор\~ТОВ «ФК\~є гроші»\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~і просить\~суд стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~договором №3421915777-003572\~від 09.05.2018\~року про\~надання позики,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~у сумі\~17\~166,51\~грн.,\~що складається\~з заборгованості\~за кредитом\~ 2300,00\~грн.,\~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитом\~ 6448,51\~грн.,\~заборгованість за\~пенею \~8418,00\~грн.,\~а також\~судові витрати:\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~сумі 1\~762\~грн.\~та витрати\~за юридичні\~послуги в\~сумі 1500\~грн.,\~мотивуючи тим,\~що з\~відповідачем\~ [PERSON]\~\~09.05.2018\~\~року\~\~ був\~\~укладений\~\~ договір\~№3421915777-003572\~про надання\~позики,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту.\~ Цей\~договір було\~укладено в\~електронному вигляді\~шляхом реєстрації\~відповідача на\~Інтернет сайті\~https://e-groshi.com\~і виконання\~ним певних\~дій,\~які свідчать\~про укладення\~Договору.\~Позивач свої\~зобовязання за\~договором виконав\~ в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~позику у\~розмірі,\~встановленому договором,\~а саме\~перерахував на\~картковий рахунок\~відповідача №\~5168742708021369\~позику у\~розмірі 2300,00\~грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день строком на 31 день, тобто до 23:00 години 08.06.2018 року. Але відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань щодо повернення позики, тому станом на 08.10.2018 року утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 17\~166,51 грн. Представник позивача директор ТОВ «ФК є гроші» [PERSON] надала клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач\~ [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З кредитного договору № 3421915777-003572 від 09.05.2018 та повідомлення вбачається, що в цей день між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено в електронному вигляді договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 2 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день з кінцевою датою повернення позики не пізніше 23:00 години 08.06.2018 включно (а.с.15-21). Відповідно до п.п.2.1, 10.1.3 договору Позикодавець на умовах цього договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а Позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Відповідно до п.4.1 договору, позика вважається наданою в момент отримання Позичальником коштів в касі Позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером та/або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника. Факт надання позики підтверджується повідомлення від 26.09.2018 року (а.с.14) 09.05.2018 року через систему прийому платежів «Platon» було проведено успішно видачу займу на суму 2300 грн. на картковий рахунок відповідача 516874******1369. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року (а.с.23-24). Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 08.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 17\~166,51 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2300 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6448,51 грн., заборгованість за пенею 8418,00 грн. (а.с.8-13). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 130665, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно 10.1.3 договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання\~\~зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений\~\~договором. Так як відповідач не виконала зобов'язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Що стосується судових витрат позивача за юридичні послуги, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. П.1 ч.2 ст.137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Таким чином, Цивільним процесуальним кодексом України передбачений розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката. Разом з тим, доказів того, що особа, яка надавала позивачу допомогу при складанні позовної заяви [PERSON], є адвокатом (ордер адвоката, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю), та належних і відповідних доказів щодо виконання неї юридичної роботи, позивачем, в порушення ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Тому підстави для розподілу зазначених витрат позивача між сторонами відсутні, у зв'язку з чим в задоволенні зазначеної вимоги позивачу слід відмовити. На підставі викладеного та відповідно до статей\~526,\~527,\~530,\~549-552,\~1050,\~105 ЦК України, статтями\~2,\~19,\~141,\~263,\~265,\~280-284 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial