Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

18 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 червня 1997 року померла його мати [PERSON]. З метою успадкування її майна, позивач в усному порядку звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори, однак отримав відмову, оскільки було виявлено розбіжності в прізвищі та імені померлої, а саме : у свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження позивача зазначено «Сивирин Парасковія Сафронівна», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229980 прізвище матері вказано « Северин Параска Сафронівна», що вважається невірним. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на отримання земельної ділянки. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має. В звязку з цим, позивач [PERSON] просить поновити строк для звернення до суду за захистом права та визнати за ним право на земельну частку (пай). В відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації та Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у відсутність представників відповідачів, проти заявлених позовних вимог не заперечували. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 083006 виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області [PERSON] померла 20 червня 1997 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 4,5 умовних кадастрових гектарів, на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, згідно сертифікату на права на земельну частку (пай) серії ХР № 0229980 [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Факт того що [PERSON] є сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії ГД № 585163 виданого 18 жовтня 1957 року [PERSON] бюро ЗАГС, де в графі мати зазначено [PERSON]. Позивач має намір успадкувати майно. Інші особи, які б мали право на звернення за отриманням спадщини, у встановлені законом строки до уповноважених державних органів не звернулись, що підтверджується відповіддю завідувача Харківським обласним державним нотаріальним округом № 2423/01-21 від 17.09.2015 року та інформаційними довідками № 41491910 та № 41491927 від 14.09.2015 року виданими Харківським обласним держаним нотаріальним округом. Відповідно до\~ст. 524 ЦК Української РСР\~(в ред. 1963 року)\~\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно\~ст. 529 ЦК Української РСР\~позивач являється спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON]. Відповідно до ч.1\~ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229980 виникли з вини працівника органу, який видав вищевказаний правовстановлюючий документ. Ці розбіжності усунені поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які надали суду пояснення щодо споріднення позивача та [PERSON] На підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановлення ж факту, що має юридичне значення проводиться в порядку окремого, а не позовного провадження, а також є недоцільним з урахуванням викладених вище обставин. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Дослідивши причини його пропуску, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України він підлягає поновленню. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial