Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

19.12.2018 [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповіла батькові позивачки [PERSON]. [PERSON] спадщину за заповітом не прийняв, [INFO] помер. Вона є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON], однак пропустила визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що на час відкриття спадщини тяжко хворіла, не знала правил і порядку прийняття спадщини, просить суд визначити її додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. Документи про хворобу втрачені внаслідок стихійного лиха, яке зруйнувало будинок у [ADDRESS], де вона проживала та була зареєстрована. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та про повну підтримку позовних вимог. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради . Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В.О. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Ухвалою суду від 22.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 17.01.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 30.01.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] була бабою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про народження її батька [PERSON] (а.с. 9,11). Згідно з заповітом, посвідченим 20.10.1999, секретарем виконкому Орлівської сільської ради Куликівського району, [PERSON] все свої майно заповіла сину [PERSON] (а.с. 8) [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10) Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась за наявності чинного заповіту. Згідно з довідкою Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 478 від 26.11.2012 року [PERSON], яка померла [INFO], на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.7). Таким чином, позивачка дійсно є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом п'ятої черги, оскільки спадкоємець за заповітом та за законом першої черги - син померлої [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам , свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Посилання позивачки на ту обставину, що вона хворіла на тяжку хворобу відповідачем не спростовані, факт раптової руйнації будинку в [ADDRESS], є загальновідомим, підтверджений публікаціями в засобах масової інформації (а.с.16-17) Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved