Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

17 лютого 2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишину А.Ю. [PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 29 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис про шлюб № 98. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року відносини між нею та відповідачем [PERSON] погіршились, причиною стало те, що [PERSON] став зневажливо ставитись до неї, в нетверезому стані поводив себе агресивно, застосовував фізичне насилля. Подружжя не могло найти порозуміння щодо ведення домашнього господарства та виховання дітей. Відповідач продовжував вживати спиртні напої, на зауваження та прохання позивачки не реагував. У присутності дітей [PERSON] принижував позивачку, ображав та застосовував фізичне насилля, у зв`язку з чим, [PERSON] зверталась з заявою до відділу поліції. Усе це негативно впливало на розвиток та стан здоров`я дітей. В січні 2021 року позивачка настояла на тому, щоб [PERSON] залишив домівку, що він і зробив. В теперішній час подружжя проживає окремо. Сім`я розпалася і кожен з них живе своїм життям. [PERSON] втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам дітей. На думку позивачки одруження з відповідачем виявилось невдалим, поновлювати шлюбні стосунки з ним наміру не має. У зв`язку з вищевказаним позивачка просить суд задовольнити заяву та розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 16.03.2021 року о 09:00 год. Позивачка у судове засідання 16.03.2021 року не з`явилась, подала15.03.2021 року до Березівського районного суду Одеської області заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 01.03.2021 року надіслав до Березівського районного суду Одеської області заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивачки, визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис про шлюб № 98. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року відносини між позивачкою та відповідачем погіршились, причиною стало те, що [PERSON] став зневажливо ставитись до неї, в нетверезому стані поводив себе агресивно, застосовував фізичне насилля. Подружжя не могло найти порозуміння щодо ведення домашнього господарства та виховання дітей. Усе це негативно впливало на розвиток та стан здоров`я дітей. З січня 2021 року позивачка та відповідач припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. В теперішній час подружжя проживає окремо. Фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, так як сторони не проживають разом,не ведуть спільне господарство, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Спір про поділ майна та місце проживання дітей - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved