Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 01 березня 2009 року зареєстрували шлюб, мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Шлюбні відносини припинили з 16 лютого 2020 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] », визначити місце проживання дітей з нею. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з матір`ю. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Установлено, що сторони 01 березня 2009 року зареєстрували шлюб в Великоканівецькій сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 03, мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили в лютому місяці 2020 року із-за різних поглядів на життя, сімейні відносини та обов`язки, які призвели до втрати почуттів поваги та любовіі не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] » та визначити місце проживання дітей з нею.

Outcome: approved