overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

19.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, , мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON], який помер 10.07.2005 року і після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 4,52 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON]у судове засідання не зявилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої відповідачпозов визнає. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту\~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 09.02.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 27349,42 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 09.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 28.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 27349,42 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2822,81 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 19848,07 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1278,54 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 14.02.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 11758,08 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 14.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 28.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 11758,08 гривень, а саме борг за тілом кредиту 759,50 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 7762,48 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2200,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 536,10 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, фактично шлюбно - сімейні відносини припинені у середині 2016 року. Відповідач звернувся до суду з заявою з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, зазначив, що шлюбно - сімейні стосунки припинені з середини 2016 року. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з середини 2016 року у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сім'я існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області Україна, за актовим записом № 268, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не прибув про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; від надання судом строку на примирення з відповідачем категорично відмовився. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.07.2014 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. В квітні 2017 року сторони припинили сімейні відносини і з цього часу вони не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 08.12.2010 року в сумі 12450 грн 56 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 08.12.2010 року сторони уклали договір кредиту (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту - Договір, а. с. 12-47). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24.01.2017 року становить 12450 грн 56 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 3377 грн 70 грн, заборгованість по сплаті відсотків - 2405 грн 61 коп., пеня - 5598 грн 18 коп., штраф - 1069 грн 07 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 10 зв.), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 9353 грн. 00 коп. та судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для суб'єктів усіх форм власності, у тому числі і для споживача за адресою: [ADDRESS]. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В порушення вимог чинного законодавства відповідач не здійснював оплату наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 9353 грн. 00 коп. за період з 01.11.2012 року по 31.12.2016 року. Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

19.04.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 червня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

19.04.2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 26.08.2006 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату,час та місце слухання справи повідомлявся скудо належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 26 серпня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

19.04.2017 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 09.06.2012 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Починаючи з вересня 2013 року і до цього часу вони проживають окремо і їх шлюб існує тільки формально, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, просить такі задоволити та не надавати терміну для примирення. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 09.06.2017 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають з вересня 2013 року, не підтримують жодних стосунків, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

19.04.2017 р. позивач звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], який повністю перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги від батька. Батьком дитини є [PERSON] - відповідач у справі. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач здатен сплачувати аліменти, адже аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться,у шлюб після розлучення не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Просила стягувати аліменти у розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно. 22.05.2017 р. позивач надала до суду уточнену позовну заяву, котрою просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що [PERSON] не має постійного джерела доходу, що в майбутньому відповідно ускладнить виконання рішення суду (а.с. 22). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав (а.с. 21, 27).

Outcome: approved