Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

18 травня 2015 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини, та аліменти для утримання дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовним вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем, [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які вони не реєстрували в органах реєстрації актів цивільного стану. Від даного шлюбу у неї з відповідачем є спільна малолітня дитина, син - [PERSON], [INFO], який реєстрований та постійно проживає з матір'ю. На сьогодні, як зазначає позивач, з відповідачем вони мешкають окремо близько десяти місяців. Зі сторони відповідача відсутня будь-яка матеріальна допомога на утримання спільної неповнолітньої дитини. Погляди між позивачем та відповідачем на утримання та виховування малолітнього сина - [PERSON], різняться, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Окрім того, згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) позивач має право одержувати утримання від чоловіка ? батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, яким і планує скористуватися. Відповідач на своєму утриманні не має інших осіб та аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнавав в повному обсязі, але згоден платити аліменти згідно з позовними вимогами. У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд, в тому числі, може дати згоду на сплату аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані до суду докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. В них є спільна малолітня дитина, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області від 12 лютого 2014 року, де зазначено що батьками [PERSON], [INFO], є мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (а.с. 7). [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області від 20.03.2015 №452 (а.с. 8). Також в якості доказів суду надано: копія паспорту громадянина України на ім'я позивача (а.с. 5); копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача (а.с. 6); копія довідки про доходи [PERSON] № 26/01/2015-3 від 26.01.2015, який працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕХЕКС-БУД» (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] та зобов'язаний їх утримувати, але свої зобов'язання по утриманню дитини не виконує, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що малолітній син проживають з матір'ю, яка і несе основний тягар щодо забезпечення їх утримання, а відповідач, який проживає окремо, не надав доказів, які б свідчили про те, що він постійно утримує своїх малолітніх дітей. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина суд задовольняє в повному обсязі. Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд приходить до наступного. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77, 79, 80 СК України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка ? батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільним з відповідачем малолітнім сином, якому ще не виповнилось три роки. Відповідно до ст. 84 СК України, має право на утримання від чоловіка ? батька дітей до досягнення дитиною трьох років, тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання як дружини, яка здійснює догляд за дитиною, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працевлаштований та має стабільний заробіток. На підставі викладеного суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved