Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

18 жовтня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якій просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2008 року, з 200 грн. щомісяця на ј частину заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2008 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 200, 00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, постійно мешкає з позивачем по справі та знаходиться на її повному утриманні. Починаючи з 2018 року дитина перебуває на диспанцерному обліку у окуліста та потребує постійного лікування, окулярної корекції. На теперішній час позивач офіційно не працює та не має змоги у достатньому розмірі забезпечувати належний розвиток та матеріальне утримання дитини. Оскільки розмір стягуваних аліментів є мізерним та не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини його нормального розвитку, у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з позовною заяво про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Позивачв судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, судом було встановлено, що сторони перебували у шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова 29 березня 2005 року. (а.с. 5) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2008 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , що народився в м. Харкові, працюючого приватним підприємцем, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 20 травня 2008 року до її повноліття. (а.с. 6) Позивач зазначає, що вказане рішення відповідач належним чином не виконує, час від часу за ним обліковується заборгованість по аліментам. (а.с. 14, 15-16) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 443. (а.с. 7) Позивач зазначає, що на теперішній час [PERSON] , [INFO] , проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.10.2019 року. (а.с. 17) Починаючи з 2018 року дитина перебуває на диспанцерному обліку у окуліста та потребує постійного лікування, окулярної корекції, що підтверджується відповідними довідками. (а.с. 8, 9, 10, 11, 12) Позивач не теперішній час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Враховуючи те, що на теперішній час [PERSON] , [INFO] , потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з тим, що у нього збільшуються потреби в навчанні, лікуванні, утриманні, то, на думку позивача, кошти, які стягнуті рішенням суду є недостатніми для забезпечення нормального рівня життя дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень Отже, судом було встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , на теперішній проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів які стягнуті рішенням суду є недостатньо для забезпечення нормального життя дитини, оскільки позивач наразі офіційно не працює, а її дитина починаючи з 2018 року потребує постійної медичної допомоги. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обидва батьки зобов`язані утримувати дитину, суд приходить до висновку щодо необхідності зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 200, 00 грн. до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а її позов було задоволено частково, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved