Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

18 серпня 2015 р. Товариство звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 04.06.2013 р. між ними та [PERSON]М укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів А1/1390177, відповідно до якого у період з 05.06.2014 р. по 04.06.2015 р. забезпечувалася його цивільно-правова відповідальність. Зазначили, що 12.09.2014 р., близько 12.00 год., на вул. Дзержинського у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК», державний реєстраційний номер К4597ОТ, під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Вказали, що виплатили страхове відшкодування потерпілій особі у сумі 8\~268,26 грн, а тому мають право на стягнення цих грошових коштів у порядку регресу з відповідача, оскільки той у порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика у встановлені законом строки про настання страхового випадку. Посилаючись на ці обставини просили стягнути з відповідача зазначену вище грошову суму. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 06 червня 2014 р. між Товариством та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АI/1390177), а саме, автомобіля «Москвич 21412», державний реєстраційний номер К4597ОТ, строком на 12 місяців, з лімітом відповідальності за завдану шкоду в сумі 50\~000 грн. 15 жовтня 2014 р. постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вищезгаданої постанови випливає, що 12 вересня 2014 р., [PERSON] керуючи автомобілем «АЗЛК», державний реєстраційний номер К4597ОТ, та рухаючись по вул. Дзержинського в м. Миколаєві, виїхавши на перехрестя з вул. Скороходова не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України і не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі вул. Скороходова, внаслідок чого допустив контактування з цим автомобілем, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказана постанова в апеляційній інстанції сторонами не оскаржувалась. За правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За такого вина [PERSON] у вчиненні цього ДТП доведена, а вищезгадана постанова має преюдиціальне значення для суду, що розглядає цивільну справу. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. За правилами п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки передбачені ст.. 33 цього Закону. З положень пункту 33.1.4 ст. 33 цього Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), воді транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Судом зясовано, що водій [PERSON] не виконав вищезгаданої вимоги Закону. Товариство виплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8\~268,26 грн. За такого, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь Товариства у порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 8\~268,26 грн. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved