Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави, а саме автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з. [NUMBER], рік випуску - 2000, що належить відповідачу на праві власності, а також комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0809/59 від 20.10.2008 року, в сумі 111104,74 доларів США, що складає 888060,19 грн., - звернути стягнення на раніше вказаний предмет застави, шляхом продажу автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 23.09.2008 року, укладеного між [PERSON] та банком, останній надав позичальнику кредит у розмірі 30000 доларів США, на умовах сплати за користування кредитом 17% річних, з кінцевим терміном повернення 17.09.2013 року. Позичальник порушив умови договору і не погасив заборгованість по кредиту вчасно. Станом на 06.11.2013 року заборгованість по кредитному договору становить 111104,74 доларів США і складається із заборгованості за кредитом у розмірі 28115,45 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом - 38783,01 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 16953,30 доларів США, пені за несвоєчасність повернення кредиту - 21932,49 доларів США та штрафу: 31,28 доларів США фіксована частина і 5289,21 доларів США процентна складова. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір застави автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з. [NUMBER], що належав позичальнику на праві власності. Не дивлячись на порушення позичальником умов кредитного договору, [PERSON] не передав банку предмет застави - відповідно до умов договору застави. Тому позивач ставить обґрунтовану вимогу про виконання зазначеного зобов'язання внатурі. В ході здійснення моніторингу кредитного договору було встановлено, що 18.05.2013 року, в порушення умов договору застави, без згоди банку, [PERSON] реалізував заставний автомобіль [PERSON] Згідно чинного законодавства, застава зберігає силу і заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставного майна. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов. При цьому представник позивача долучив до матеріалів справи копію рішення Демидівського районного суду Рівненьської області, яким звернуто стягнення на спірний автомобіль (предмет застави), а також постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання даного рішення. Зазначені документи, на думку представника позивача, додатково свідчать про необхідність вилучення автомобіля у [PERSON] і передачу його банку. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, посилаючись на письмове пояснення, яке міститься в матеріалах справи. Окрім того, представник відповідача зазначив, що банк зобов'язаний перевіряти предмет застави і слідкувати за виконанням умов договору застави заставодавцем. В письмовому поясненні відповідач зазначив, що спірний автомобіль перебував в заставі на підставі договору від 17.07.2008 року, укладеного між [PERSON] та Рівненьською філією ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. Договір застави із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено пізніше, на момент укладення договору, обтяження існувало. 13.02.2012 року, заочним рішенням Демидівського районного суду Рівненьської області, звернено стягнення на спірний автомобіль, як предмет застави. Рішення набрало законної сили. На момент винесення рішення, автомобіль було зареєстровано за [PERSON] Відповідач зазначив, що на момент купівлі автомобіля, йому не було відомо, що останній є предметом застави, авто було перевірено на факт обтяжень співробітниками ДАІ і такі не виявлено. На думку відповідача, банк зобов'язаний був надати інформацію ДАІ та нотаріусам про встановлене обтяження, проте не виконав такого обов'язку, що спричинило купівлю заставного авто. Відповідач зазначає, що він є добросовісним набувачем, а також що зобов'язань перед банком він не має, а автомобіль на даний час ним продано. Заслухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №0809/59. (а.с. 18-23) Позивач є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», що вбачається з долученого до матеріалів справи статуту. (а.с. 60-66) Згідно кредитного договору, [PERSON] отримав від банку кредит на суму 30000 доларів США, який зобов'язався повернути щомісячними платежами до 17.09.2013 року. (а.с. 18-23) Розрахунок заборгованості за договором №0809/59, свідчить про неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно розрахунку, станом на 16.11.2013 року, заборгованість по договору становила 111104,74 доларів США. (а.с. 8-10) Згідно п. 3.1 кредитного договору, його виконання забезпечене в тому числі і договором застави. (а.с. 20) Такий договір застави міститься в матеріалах справи. (а.с. 26-29) Згідно з умовами договору застави, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0809/59 від 23.09.2008 року, [PERSON] надав у заставу транспортні засоби, в тому числі і автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 26) Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про заставу» та ст. 572 ЦК України - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ч. 1 ст. 20 вказаного Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, що також передбачено статтями 589-590 ЦК. Згідно з ч. 1 статті 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави відбувається за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або Законом. З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2010 року Демидівським районним судом Рівненської області, було винесено рішення, яким звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з. [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0809/59 від 23.09.2008 року. Суд вирішив: звернути стягнення на предмет застави, шляхом укладення договору купівлі-продажу автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк», зі зняттям автомобіля з обліку в ДАІ та наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. (а.с. 185-186) На виконання рішення відкрито виконавче провадження. (а.с. 187-188) Таким чином, банком було реалізовано його право, як заставодержателя, на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» - зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, застава є чинною, якщо вона не була припинена з підстав передбачених ст. 28 ЗУ «Про заставу» та ст. 593 ЦК України. Повторне звернення стягнення на той самий предмет застави, в рахунок погашення заборгованості за тим самим договором, - необґрунтоване, оскільки судове рішення, що набрало законної сили є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України. Згідно зі статтями 10-11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Способи захисту цивільного права чи інтересу, визначені в статті 16 ЦК України і обираються стороною на власний розсуд. Заява позивача містить посилання на п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК - примусове виконання обов'язку в натурі. Звертаючись до суду з позовом, позивач послався на те, що власник автомобіля змінився, договір купівлі-продажу укладено без згоди банку, відчуження відбулося не в порядку п. 2 ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», тому застава зберегла свою силу для нового власника і банк має право звернути стягнення на предмет застави, власником якого є [PERSON] До матеріалів справи долучено лист та відомості про направлення такого [PERSON], в якому банк повідомляє останнього, а також [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором і необхідність погашення такої. (а.с. 12-17) Враховуючи раніше винесене рішення суду, зазначені дії банку необґрунтовані. Вимог про передачу предмета застави, у зв'язку із винесеним рішенням, лист не містить. Інші відомості про те, що банк (або державний виконавець, враховуючи відкрите виконавче провадження) звернувся до [PERSON] в процесі виконання рішення суду - в матеріалах справи відсутні. Так само відсутні відомості про те, що [PERSON] перешкоджає виконанню рішення (реалізації предмета застави). Суду не було надано жодних відомостей про хід виконавчого провадження відкритого 20.04.2011 року. Докази того, що процедура звернення стягнення не припинена/закінчена в матеріалах справи відсутні. Відповідних пояснень представник позивача в судовому засідання не надав. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2013 року Демидівським районним судом було винесено іще одне рішення про звернення стягнення на цей самий предмет застави, проте в рахунок погашення заборгованості за іншим договором. Стягувачем (позивачем) за рішенням є інша особа - ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 104-106). З витягу з Державного реєстру обтяжень вбачається, що дана застава була зареєстрована раніше (а.с. 31-47). Відомості про хід виконання даного рішення в матеріалах справи відсутні. При цьому, з мотивувальної частини рішення вбачається, що на момент його винесення власником заставного автомобіля був [PERSON] (а.с. 104-106) Сторонами не заперечується, що заставний автомобіль було придбано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, проте жодна зі сторін не надала суду належних доказів укладення такого договору. Враховуючи вищенаведене, суд не має підстав вважати [PERSON] недобросовісним набувачем. При цьому суд враховує, що виходячи із зазначених сторонами обставин, автомобіль було придбано [PERSON] після винесення рішення від 20.10.2010 року і після відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного рішення, яким банку було надано право реалізації автомобіля, зі зняттям його з реєстраційного обліку в ДАІ. Банк не ставить вимогу про розірвання договорів купівлі-продажу, визнання їх недійсними, витребування майна у недобросовісного набувача чи інші. Зазначені позивачем підстави вилучення автомобіля - у зв'язку зі зверненням стягнення, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] - необґрунтовані, а інші підстави для вилучення, в судовому засіданні не доводились. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю. Судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed