overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

18.04.2016 року Татарбунарським районним судом постановлено заочне рішення за вищевказаним позовом. У заяві позивачка ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при ухваленні зазначеного рішення суд не врахував та не стягнув з відповідача на користь позивачки витрати на оплату правової допомоги. В судове засідання сторони не прибули. Дослідивши матеріали справи, суд заяву задовольняє з наступних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як регламентовано ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються з відповідача позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.04.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задоволено повністю. Адвокат Фєтєско М.В. надавала позивачці правову допомогу у даній справі, що стверджується угодою №5 про надання правової допомоги від 15.03.2015року, квитанцією №4 від 16.03.2016 року та розрахунком витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката від 16.01.2016 року (а.с.25-28). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

18.04.2016 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 29.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 79, і проживала з ним до 01.02.2016 р. Від спільного подружжя дітей не мають, спільного господарства не ведуть. Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в звязку з несумісністю характерів та через зраду відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. В судовому засіданні позивачка підтвердила вищевикладене та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дані факти підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією картки платника податків [PERSON] (а.с.3); копією паспорта позивачки (а.с.4); копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] від 29.04.2015 р. (а.с. 5); копією довідки про склад сімї № 1475 від 15.04.2016 р. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки позивачка намірів не має, на примирення не згодна, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

18.04.2017 Голопристанський районним судом Херсонської області винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, але у резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення судового збору. В судове засідання сторони не з'явились, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.04.2017 року позовні вимоги [PERSON], задоволено повністю: стягнуто з [PERSON], [INFO]., ІПН [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO]., на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO]., сина [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2017 року і до повноліття кожної дитини. Але не вирішено питання про стягнення судового збору. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення, яким Стягнути з [PERSON], [INFO]., ІПН [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS], судовий збір на користь держави у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

18.04.2017 до суду надійшла заява [PERSON], в якій заявник зазначив, що він звернувся до уповноваженого органу Пенсійного Фонду України для отримання пенсії за віком. Проте, йому повідомили, що його трудовий стаж не може бути йому зараховано, так як у трудовій книжці зазначено його рік народження як 1956, в той час як він народився [INFO]. За таких обставин [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з метою визнання факту належності йому трудової книжки. В судовому засіданні заявник [PERSON] просив заяву задовольнити. Надав для огляду оригінали документів, доданих до заяви в копіях та пояснив, що можливо у трудовій книжці, яка була йому видана 26.08.1974 у Зачепилівському міжколгоспному дорожньо - будівельному управлінні рік його народження було зазначено як 1956 тому, що на момент його прийняття на роботу шофером автомобіля ГАЗ-93 йому не виповнилось 18 років. Таким чином, працівник відділу кадрів управління певним чином перестрахувався. На цю дату він ніколи не звертав уваги, аж допоки не звернувся за призначенням йому пенсії за віком. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась. 24.04.2017 надійшло клопотання від заінтересованої особи про розгляд справи без її представника. Проти задоволення заяви заперечень не має. Суд дослідив матеріали справи в копіях (та оригінали, надані заявником): -квитанцію про сплату судового збору (а.с.1); -заяву (а.с.2); -паспорт та РНОКПП [PERSON] (а.с.3,4); -трудову книжку [PERSON], видану 26.08.1974(а.с.5); -заяву представника заінтересованої особи від 24.04.2017. При вирішенні справи суд керується положеннями ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України: «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». Суд вважає, що надані суду докази дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що трудова книжка, видана 26.08.1974 у Зачепилівському міжколгоспному дорожньо - будівельному управлінні [PERSON] [INFO], в якій рік його народження було зазначено як 1956 тому, дійсно належить останньому і жодних доказів, які б викликали сумнів у даному факті, судом не встановлено. Встановлення даного факту необхідно заявникові для отримання пенсії за віком. Тому, суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

18.04.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 27.04.1996 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, спору про поділ спільного майна не має, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 25.07.2017 до суду надійшла заява представника позивача, в якій зазначено, що позивач на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим, у зв'язку з чим доказами про отримання ним повісток про судовий виклик суд не володіє, проте враховуючи вжиття судом усіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає його належним чином повідомленим і за згоди позивача, викладеній у заяві, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996. Дітей від даного шлюбу сторони не мають. Як зазначила [PERSON], шлюбні відносини с [PERSON] припинені, вони окремо проживають, не ведуть спільного господарства і подальше збереження сім'ї не можливе. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідачем не представлено жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

18.04.2017 р. заявник звернувся до суду з даною заявою. На обґрунтування вимог зазначив, що 11.05.1975 р. заявника було прийнято на роботу до Об'єднаної автобази треста «Одестрансстрой», в його трудовій книжці, серії [NUMBER] від 10 липня 1977 року помилково було зроблено запис його прізвища як російською «[PERSON]» замість російською «[PERSON]». В паспорті заявника російською мовою його прізвище записано «[PERSON]». Оскільки встановлення факту належності заявнику трудової книжки тягне для нього юридичні наслідки, пов'язані з нарахуванням пенсії, [PERSON] просить суд встановити факт належності йому зазначеної трудової книжки. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. (а.с.13) Вислухавши доводи заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є дружиною заявника та [PERSON], яка є донькою заявника, [PERSON] дійсно було прийнято на роботу до Об'єднаної автобази треста «Одестрансстрой», чому в його трудовій книжці було зроблено помилково запис його прізвища як російською «[PERSON]» замість російською «[PERSON]» їм невідомо. В паспорті заявника (а.с.3) його фамілія вказана як російською так і українською мовою «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказана трудова книжка серії [NUMBER] від 10 липня 1977 року належить [PERSON] оскільки у ній помилково було зроблено запис його прізвища як російською «[PERSON]» замість російською «[PERSON]». В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту належності заявнику даної трудової книжки тягне для нього юридичні наслідки у вигляді нарахування пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.12.1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №568. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Приблизно з 2005 року відповідач стала їздити в Росію на заробітки, тривалий час проживала окремо, з цієї причини між ними виникали сварки. З травня 2016 року відповідач проживає окремо. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовльнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнала та просила відмовити у його задовленні. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.12.1995 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 16.04.2010 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, на протязі тривалого часу мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 14.06.2003 року уклала шлюб із [PERSON], від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. У 2007 році вона та її чоловік поїхали на заробітки в Італійську Республіку. В квітні 2009 року її чоловік ввечері вийшов по господарським справам та зник, не повернувшись. З цього часу будь-який звязок з ним втрачено, він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Вона та його родичі намагались встановити його місце знаходження, з цією метою звертались до правоохоронних органів Італійської Республіки, в результаті чого суд міста Локрі, Італійської Республіки своїм рішенням визнав [PERSON] безвісно відсутнім. Оскільки вона утримує та виховує доньку одна, то має право на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім, у звязку з чим вимушена звернутись до суду з даною заявою. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] уклала 14.06.2003 року шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням суду м. Локрі Італійської Республіки від 25.11.2011 року оголошено [PERSON], уродженця [INFO], що проживав у м. Боваліно, безвісно відсутнім. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 19.11.2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано відділом РАЦС сектору Ришкань м. Кишинева, Республіка Молдова. У період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти сторони придбали квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу посвідчений на [PERSON]. У вказаному договорі зазначено, що дружина (Цема Ю.О.) надала згоду чоловіку ([PERSON].) на придбання цього нерухомого майна, що свідчить про те, що майно було придбано в шлюбі за спільні кошти подружжя. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку поділити спільне майно, виникла необхідність для звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання, призначені на 23.05.2017 року та на 07.06.2017 року не з'явився, судом направлено на адресу відповідача, за якою останній зареєстрованний та фактично проживає судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», з невідомих суду причин, відповідач не з'явився за її отриманням. В зв'язку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

18.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року, але шлюбні відносини на даний час фактично припинені. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має, проживає окремо від позивача. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.\~180,\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст.\~182,\~183,\~\~Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав в повному обсязі, обставини, викладені позивачем в якості обґрунтування вимог, не оспорював, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 640 грн., оскільки позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат. \~

Outcome: approved