Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про поділ спадкового майна. В позовній заяві посилалися на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2007 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства. Інша частина квартира належить їм по 1/3 частині за кожним. Вони та їх неповнолітня сестра [PERSON] є спадкоємцями померлої. Інших спадкоємців немає. Рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 11.12.2012 року [PERSON] призначений опікуном [PERSON] Вони звернулися до Другої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, їм надано відповідь, що не мають права видати свідоцтво про право на спадщину, так як право власності за [PERSON] не зареєстровано у встановленому законом порядку. Як спадкоємець [PERSON] буде мати 1/9 частину квартири, а кожна з них по 4/9 частини. Спірна квартира є неподільною річчю, тому бажають спалатити вартість спадкового майна [PERSON] Просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Вказав, що кошти від позивачів отримав в повному обсязі. Представник Київської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з»явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення осіб, які з»явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2007 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON]- 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина. [INFO] померла [PERSON] Як вбачається із спадкової справи, спадкоємцями померлої є її доньки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка на даний час є неповнолітньою. Відповідно рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 11.12.2012 року №618, призначено [PERSON] піклувальником над неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та опікуном над малолітньою [PERSON] Також вирішено забезпечити захист житлового права [PERSON], [PERSON], встановивши опіку над дитячими частками 2-кімнатної квартири [ADDRESS], які належать неповнолітнім в особі [PERSON] Зберегти за малолітньою [PERSON] право користування житловою площею, де вона зареєстрована у 2-кімнатній квартирі [ADDRESS]. Покладено відповідальність за збереження права користування житловою площею малолітньою [PERSON] на опікуна [PERSON] та зобов»язати його у визначений законом термін вирішити питання про успадкування неповнолітніми 1/3 частини квартири після померлої матері. Як вбачається з повідомлення Другої полтавської державної нотаріальної контори, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за 2013 рік. В зв»язку з тим, що документ, що підтверджує право власності на ім»я спадкодавця , не зареєстрований у встановленому законом порядку, на спадкове майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав. Відповідно копії спадкової справи [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме грошові заощадження з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться у відділеннях банків. Спадкова справа не містить в наявності заяви спадкоємців про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, яка належала спадкодавцю та не містить постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] Процедура прийняття спадщини визначена ст. 1269 ЦК України - шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до п.п. 214, 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов»язково вимагається подання відповідних документів. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на прохання фізичних чи юридичних осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій, нотаріуси мають право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення цих нотаріальних дій. Як вбачається із копії спадкової справи, з проханням витребування інформації та документів, необхідних для вчинення цих нотаріальних дій, спадкоємці до нотаріуса не зверталася. Згідно повідомлення ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 13.08.2014 року, станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на 1/3 частини, [PERSON] на 1/3 частину та за [PERSON] на 1/3 частину. Враховуючи викладене, посилання позивачів на ту, обставину, що на момент смерті [PERSON], за нею не було зареєстрано в установленому законом порядку право власності на 1/3 частину квартири не заслуговують на увагу. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому чинним законодавством не передбачено, що спадкоємець, який не одержав правовстановлюючі документи на спадкове майно, позбавляється права на спадкове майно. У відповідності до ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіту сам не розподілив спадшину між ними. Позивачі, посилаючись на ст. 365 ЦК України, вказують, що спірна квартира є неподільною річчю, тому бажають сплатити вартість частки відповідачу, чим фактично просять припинити право на частку у спільному майні неповнолітньої [PERSON] Також, в судовому засіданні позивач та представник позивачів вказали, що відповідач отримав кошти в розмірі вартості частки в спадковому майні. Даний факт не заперечив відповідач. Однак, згідно ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачами кошти в розмірі вартості частки в спадковому майні [PERSON] на депозитний рахунок суду на час розгляду справи внесені не були. Крім того, суд враховує ту обставину, що [PERSON] не зважаючи на рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтави ради фактично не заперечує проти припинення права власності на частку квартири неповнолітньої [PERSON] Частиною 1 ст.321 ЦК України також передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789- ХІІ від 27.02.1991 року Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про поділ спадкового майна.

Outcome: dismissed