Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

18.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею майнові права на однокімнатну квартиру № 144 1-го поверху 5-ї секції житлового будинку по вул. Шевченка, 418 в м. Львові та зобовязати відповідача зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи, необхідні для реєстрації прав власності на вищевказану квартиру, а саме: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції та документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2010р. між нею та [PERSON] «Ірокс» було укладено договір № 35/5 підряду у будівництві, згідно якого підрядник зобовязався виконати роботи по будівництву для неї однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м. та передати обєкт у власність замовника. Остаточна вартість квартири із подальшими змінами становила 293 485,00 грн. та була повністю оплачена нею декількома частинами. 10.07.14р. ДАБІ зареєструвало декларацію про готовність обєкта до експлуатації, яка внесена до єдиного реєстру про готовність обєкта до експлуатації за № ЛВ 143141910418. Однак відповідач по сьогоднішній день так і не зареєстрував в державному реєстрі речових прав документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру, як це вимагає «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений Постановою Кабміну № 1127. Позивач вважає, що повністю виконала свої зобов'язання по договору, крім того провела у квартирі оздоблювальні роботи і проживає в ній. Однак відповідач [PERSON] «Ірокс» не виконує свої зобовязання щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, у звязку з чим в неї немає правовстановлюючого документу щодо права власності на дану квартиру, внаслідок чого змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні що у заяві. Додатково пояснили, що невиконання відповідачем належним чином своїх обовязків призводить до порушення законних прав позивача. Вона неодноразово зверталась письмово до відповідача з питання виконання умов договору, проте не отримала навіть відповіді на звернення. Тому вважає неприйнятними умови мирової угоди,запропоновані представником відповідача. Представник відповідача [PERSON] подала письмові заперечення на позов та підтримала їх в судовому засіданні. Зокрема, зазначила ,що права позивача жодним чином не порушенні. Вважає, що майнові права є відмінними від права власності, і позивач не вказала, які саме її майнові права порушенні (право володіння, розпорядження, користування). Також вважає, що в контексті ч.2 ст. 331 ЦК України, визнання майнових прав є можливим тільки до введення обєкта в експлуатацію. Крім того, вважає безпідставною вимогу про зобовязання [PERSON] «Ірокс» зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи, згідно заявленим переліком, оскільки стверджує, що такі були скеровані на адресу позивача поштовим відправленням. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2010р. між [PERSON] та [PERSON] «Ірокс» було укладено договір № 35/5 підряду у будівництві. Згідно умов договору, позивач [PERSON] передає, а відповідач [PERSON] «Ірокс» приймає пай для його подальшого залучення у будівництво обєкту інвестування однокімнатної квартири № 144 (5 секція), загальною проектною площею 51,0 кв.м., 1-го житлового поверху по вул. Шевченка, 418 в м. Львові. Пунктом 1 договору передбачено, що за умови виконання позивачем інвестиційних зобовязань у повному обсязі, вона отримує право власності на обєкт інвестування вищевказану квартиру. Остаточна вартість квартири була встановлена у сумі 293 485,00 грн., яка була повністю оплачена позивачем, що стверджується копіями квитанцій та довідкою [PERSON] «Ірокс» про підтвердження повної оплати вартості обєкту будівництва в матеріалах справи Таким чином, позивач [PERSON] повністю виконала свої зобов'язання по договору, провела у квартирі оздоблювальні роботи, встановила необхідне для проживання обладнання, проживає в квартирі та оплачує вартість комунальних послуг. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Так, 10.07.2014р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Львівській обл. зареєстровано «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» четвертої черги будівництва (секції 1-2, 5, 6, 7-8) багатоквартирного житлового будинку у м. Львові по вул. Шевченка, 418, яка внесена до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 143141910418. У відповідності з ч. 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України. Як встановлено, [PERSON] «Ірокс» не виконує своїх обов'язків, передбачених пунктом 77 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., а також не надає позивачу у відповідності з абзацами 7-11 пункту 78 вказаної постанови копій документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції; відомості про зареєстровані речові права на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна. Відтак, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи, необхідні для реєстрації права власності на квартиру № 144 в житловому будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові. Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. [PERSON] власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Так, відповідно до підпункту 9 пункту 1 ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Разом з цим, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що запитувані позивачем документи для реєстрації права власності на квартиру скеровані на його адресу поштовим відправленням, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. А згідно ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved