Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], які втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на норми ст.405 ЦК України. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що спірна квартира [ADDRESS] на праві власності належить їй та її чоловіку [PERSON] Відповідно до особового рахунку в квартирі крім неї зареєстровані її чоловік [PERSON], її доньки [PERSON], відповідачка по справі та її неповнолітній син [PERSON], а також донька [PERSON], та внуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син з 2008 року в спірній квартирі не проживають, будь-які витрати по утриманню житла не несе, комунальні платежі не здійснює, особистих речей відповідачів в спірній квартирі не має. Той факт, що до цього часу відповідачі зареєстровані в спірній квартирі суттєво обмежує власника у повною мірою здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Більш того, відповідачі залишаючись зареєстрованими у спірній квартирі порушують його законі права та інтереси, так як він несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просила визнати [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняти їх з реєстрації за даною адресою. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що відповідачка по справі її рідна донька, яка разом із неповнолітньою дитиною на протязі шості років не проживає в спірній квартирі, а проживає разом зі своїм чоловіком [ADDRESS], комунальні платежі не платить. Просить визнати відповідачів, такими що втратили право користування квартирою [ADDRESS], задовольнив її позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, пояснив, що в спірній квартирі не проживає багато років, до позивачки, яка є її матір'ю приходить тільки у гості. З моменту народження дитини сина [PERSON] проживає за місцем проживання свого чоловіка, саме за його місцем проживання перебуває на обліку в УПСЗН в Приморському районі де отримує допомогу по догляду за дитиною. Після того, як суд визнає її та дитину, такими що втратили право користування спірній квартирою, то вона зареєструється разом із дитиною за місцем реєстрації свого чоловіка [ADDRESS], саме за цією адресою знаходиться її та дитини особисті речи, вона разом із чоловіком оплачує комунальні послуги. Представник третьої особи Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Халайджян К.А. проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідачка по справі його дружина, вони мають спільну дитину сина [PERSON] і разом з березня 2011 року проживають за адресою [ADDRESS]. Відповідачка саме за цією адресою перебуває на обліку в УПСЗН Приморському районі, де отримує допомогу по догляду за дитиною і за цією адресою він має намір зареєструвати відповідачку та сина. Вказував, що в спірній квартирі речей відповідачки не має, вона не має ключів від даної квартири і до матері приходить тільки в гості. Заслухавши у судовому засіданні сторін по справі, свідка, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 липня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний номер 3876) та право власності зареєстровано в БТІ міста Маріуполя 01.09.1999 року за № 38347. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 30 грудня 1999 року, актовий запис № 389. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка -[PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно особового рахунку [NUMBER] в спірній квартирі зареєстровані позивачка по справі [PERSON], її чоловік [PERSON], [PERSON], відповідачка по справі та її неповнолітній син [PERSON], а також донька [PERSON], та внуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO] році, в графі батьки вказані: батько [PERSON], мати [PERSON], про що свідчить актовий запис № 734 від 07.08.2012 року. Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Як вбачається із акту від 23.04.2014 року, складеного працівниками ПП «Альянс-Гіс», на підставі опитування сусідів [PERSON] (проживає [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає [ADDRESS]), відповідачка [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] не проживає в спірній квартирі з 2008 року по цей час (а.с.6). Об'єктивно вказані обставини підтвердила у судовому засіданні сама відповідачка, яка не заперечує, що саме з цього часу не проживає в спірній квартирі разом із неповнолітнім сином, та не збирається повертатися в спірну квартиру. Більш того, з боку відповідачки суду була надана довідка комітету самоорганізації населення «Меотида», згідно якої [PERSON] фактично проживає за адресою [ADDRESS], що підтверджують сусіді із квартири 40 даного будинку [PERSON] та [PERSON] На підтвердження того факту, що відповідачка проживає саме за адресою [ADDRESS] з боку відповідачки суду була надана довідка із УПСЗН в Приморському районі про отримання [PERSON] за даною адресою допомоги по догляду за дитиною. Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз'яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачки та її неповнолітнього сина, такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], тим самим по суті в даній частині задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі, крім іншого, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Під час судового розгляду позивач не навів ніяких обставин, які б свідчили про порушення його прав Відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, та не надавши цьому доказів. Таким чином, як недоведені та передчасні, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання ВДІРФО Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ зняти з реєстраційного обліку відповідачку [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS], відповідно в даній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial