Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

19.03.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання із його матірю [PERSON], померлою 23.07.2017 року, з 2012 року по час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що з 2012 року він проживав разом зі своєю матірю [PERSON] в будинку №7-А по вулиці Пілотів в м. Кременчук Полтавської області. 06.07.2017 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось заповіла [PERSON] 27.07.2017 року [PERSON] померла, відкрилась її спадщина. 05.03.2018 року [PERSON], як спадкоємець після померлої [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності реєстрації спадкоємця разом з померлою за однією адресою на час відкриття спадщини, тому [PERSON] був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити в повному обсязі з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд вислухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, за необхідне заяву [PERSON] задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серія ІV-УР №1996179, виданим 05.05.1962 року міським бюро ЗАГС. [PERSON] померла 23.07.2017 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-КЕ №356858, виданим 24.07.2017 року [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. За час життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06.07.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], яким усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] Актом виданим 13.03.2018 року ТОВ «Місто для людей», підтверджено що [PERSON] з 2012 року по теперішній час проживає в [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] зазначили, що [PERSON] останні 6 років проживав разом зі своєю матірю [PERSON], за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Пілотів, буд. 7А. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на ? частину житлового будинку №7-А по вулиці Пілотів в м. Кременчук Полтавської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 29.05.2001 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори. Крім того, відкрилась спадщина після померлої [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га по вулиці Пілотів, 7-А в м. Кременчук Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №744039, виданого 28.10.2009 року . [PERSON] державна нотаріальна контора постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2018 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], померлої 23.07.2017 року, у звязку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності реєстрації разом з померлою за однією адресою на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи досліджені в судому засіданні докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, в звязку з чим заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved