Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

18.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] У квартирі крім позивача зареєстрований її брат - [PERSON], який більше 10 років за місцем реєстрації не проживає, відповідач є громадянином Канади, постійно проживає в даній країні. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі позивача створює останній перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, остання позбавлена можливості продати квартиру. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Також пояснили, що фактично просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялася в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 78,3 кв. м., житловою площею 52,0 кв. м. Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.07.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №841 (а. с. 5), витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕС №979721 від 22.07.2015 року (а. с. 6). Відповідно до карточки прописки (а. с. 7), [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 05.08.2016 року (а. с. 17). Відповідач за місцем реєстрації не проживає більше 10 років, що підтверджується листом Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 13.04.2016 року №2703/125/03-2016, довідкою ЖБК «Індикатор - 2» №23 від 17.02.2016 року, заявами сусідів (а. с. 11 - 14). Відповідач, відповідно до паспорту серії [NUMBER] від 14.07.2012 року (а. с. 10), є громадянином Канади. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснено в пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в житловому приміщення за адресою [ADDRESS], проте більше 10 років за адресою реєстрації не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов'язаних з утриманням квартири в належному технічному стані, не сплачує послуг за житлово-комунальні послуги, що фактично створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved