Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

19 грудня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з останньої в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. та 500 грн. витрат з оплати судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазаначає, що в результаті ДТП, яке мало місце 19.08.2011 року було пошкоджено автомобіль «Hyundai» д.р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] На виконання вимог ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. 00 коп. Оскільки у скоєнні ДТП, яке відбулося 19.08.2011 року, винним визнано [PERSON] позивач з посиланням на ст. 1191 ЦК України та на ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що він має право на відшкодування в порядку регресу понесених ним фактичних витрат, а тому просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у заяві, яка надійшла на адресу суду 26.01.2015 року, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 22-23). Відповідач в судове засідання не з»явився, судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, повернулася з поштовою відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 56) Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яке бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідачки [PERSON], яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2011 року [PERSON] керувала автомобілем марки Chevrolet Aveo SF, реєстраційний номер [NUMBER], по вулиці Харківських Дивізій в м. Харкові в районі будинку № 29, де не врахувала дорожню обстановку, а саме: не обрала безпечну швидкість руху, в наслідок чого не впоралася з керуванням і здійснила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винною у вказаній ДТП згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року визнано [PERSON] (а.с. 4). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON], сам делікт та причинно-наслідковий з»язок між винними діями відповідачки та настанням шкоди встановлені та не підлягають доказуванню. На виконання вимог ст. 22 ЗУ 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. (а.с. 25). Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». За ст. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, оскільки законодавством передбачено право страховика після виплати відшкодування звернутись до суду з регресним позовом до особи, відповідальної за завдані збитки, суд приходить до висновку, що позов моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved