Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

19.05.2015 року [PERSON] звернулась в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє, як повнолітньої дитини на час навчання, до закінчення нею навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком. Шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу вона проживає разом із матірю. З 01.09.2014 року вона навчається у Донбаському Інституті техніки та менеджменту ВПНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка [PERSON]», є студенткою другого курсу, денної форми навчання, строком навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. Форма навчання платна. Матір не може надавати їй матеріальну допомогу в достатньому розмірі, оскільки змушена годувати, та сплачувати комунальні витрати. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частку від усіх видів доходу щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки на період її навчання в розмірі 1/4 частку від доходу щомісячно, оскільки вже сплачував аліменти на її утримування до досягненням нею повноліття. Також він сплачує комунальні послуги щомісячно, і у нього на утриманні перебувають похилого віку батьки. На даний час він працює, але його заробітної плати з урахуванням всіх витрат не вистачить для його більш-менш нормального проживання. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 СК України, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 СК України. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно довідки про навчання від 18.05.2015р., [PERSON] навчається у Донбаському Інституті техніки та менеджменту ВПНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка [PERSON]», є студенткою другого курсу, денної форми навчання, строком навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. Форма навчання платна. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є відповідач [PERSON]. Як убачається з позову відповідач, матеріальну допомогу на утримання доньки надавав до її повноліття, на теперішній час допомоги не надає. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину. Аналізуючи матеріальне становище позивачки, виходячи з наданих суд позивачкою доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги батька. Платник аліментів, а саме [PERSON] надав суду довідку про відрахування з нього аліментів на утримання дитини до досягненням нею повноліття, довідку про доходи, довідку з місця роботи, довідки з пенсійного фонду про перебування на обліку, як пенсіонерів його похилого віку батьків та розмір отримуваною ними пенсії, але будь-яких відомостей про свій стан здоровя суду не надав, суд вважає, що він може надавати допомогу своїй доньці. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини від його доходу, до закінчення нею навчання. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу батька буде сприяти забезпеченню потреб доньки. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки повинен бути з 19.05.2015 року, тобто з дня предявлення позову /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а позивачка при предявленні позову була звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved