Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що 13 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Оскільки відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2020 року і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. \~ \~ \~ \~Від відповідача відзив на позов до суду не надходив. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просила провести розгляд за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~За таких обставин, розгляд справи буде проводитись на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 13 вересня 2013 року сторони уклали шлюб (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.7). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Дитина проживає разом з матір`ю (а.с.9). Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст.\~189\~цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати щомісячно з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2020 року і до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~держави судовий\~збір в\~сумі 840,80\~грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved