Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 19 вересня 1998 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, про що зроблено запис №946. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 27.12.2018 року. У судове засідання 27.12.2018 року відповідач не з'явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання 11 лютого 2019 року втретє не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомив.Клопотань про відкладання розгляду справи до суду не надійшло, заяв з проханням розглядати справу у відсутність відповідача до суду також не подано. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 вересня 1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, про що зроблено запис №946 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3-4). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved