overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

17.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

17.12.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], що народилась [INFO] в розмірі 1\\6 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах протягом 7 років і [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Відповідач допомоги їй на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження (а.с.4) видно, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень проти позовних вимог відповідача, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

17.12.2014 року представник за довіреністю ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» Супрун Наталія Сергіївна звернулася в суд із клопотанням про участь в режимі відеоконференції представника позивача у судовому засіданні по розгляду цивільної справи за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості ( у подальшому тексті - Клопотання). Дослідивши Клопотання суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задволенню, з наступних підстав: клопотання подано в порушення вимог ч.2 ст.158-1 ЦПК України, в частині визначеного вказаною нормою процесуального закону строку подання клопотання; судом прийнято рішення про обов'язкову участь представника позивача в судовому засіданні, для доведення обставин, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог (повний та всебічний розгляд, за фактичних обставин, неможливий без дослідження оригіналів банківських документів). На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

17.12.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором сумі 6543 грн.87 коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09.06.2011 року ПАТ «ДельтаБанк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта») та відповідач по справі уклали угоду № 006-14110-090611. Відповідно до умов угоди позивач взяті на себе зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії 4900 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 29.09.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 6543 грн.87 коп. яка складається з тіла кредиту 2948 грн. 81 коп, простроченого тіла кредиту 1208 грн. 43 коп., заборгованість за комісіями 2386 грн.63 коп. В судове засідання представник позивача не з'явися, про слухання справи повідомлений належним чином, в позові зазначив, що просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, заперечень щодо позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09.06.2011 року між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» з одного боку та відповідачем [PERSON] з іншого боку був укладений кредитний договір № 006-14110-090611 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки із встановленим лімітом кредитної лінії 4900 грн. Згідно зазначеного договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки зазначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією та сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Згідно розрахунку станом на 29.09.2014 року заборгованість за кредитним договором склала 6543 грн.87 коп. в тому числі: тіло кредиту 2948 грн.81 грн., прострочене тіло кредиту 1208 грн.43 коп., заборгованість за комісіями 2386 грн. 63 коп. Положенням ст.526 ЦК України передбачено зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За такого, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

17.12.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 04.11.1995 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З травня 2012 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 04.11.1995р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З травня 2012 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

17.12.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 23.11.2002 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З 13.11.2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність, на заявлених вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2002р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З 13.11.2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що після надання сторонам строку на примирення, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

17.12.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 20.04.2012 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З липня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 20.04.2012р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З липня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

17.12.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 30.07.2004 р. по 06.11.2014 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо один від одного. Донька знаходиться на утриманні позивачки. Але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з вищезазначеним позовом. Позивачка, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 30.07.2004 р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2014 р., шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо один від одного, донька мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання доньки не надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з наданими суду даними, відповідач є здоровою людиною, працездатний, має нерегулярний мінливий заробіток, аліментів на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що маються підстави для задоволення позову. При подачі позовної заяви судовий збір не сплачено, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

17.12.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2011 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №288. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.06.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4 . Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], а. с.- 5. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

17.12.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

17.12.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 25 серпня 2007 року, який був зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 50. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. З 10 травня 2015 року вони припинили спільне проживання, в звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 серпня 2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 50, - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; - судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 50 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження сторони неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що з 10 травня 2015 року шлюбні відносини позивачки та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місяця проживання спільної дитини немає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved