Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

18 червня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку і порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 22.03.2013 року померла її мати [PERSON]. За життя вона була власником земельної ділянки, кадастровий №0520682500:01:006:0038, площею 1,8242 га, що розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що крім неї, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON] та батько [PERSON] Її сестра [PERSON], після смерті матері подала в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини на користь її , а її батько [PERSON], помер 05.06.2013 року. Зазначає , що звернувшись до Вінницької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, нотаріус листом №Г-152/02-17 від 21 грудня 2013 року відмовив у видачі вище зазначеного свідоцтва так, як нею не подано оригінал правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Також, в свідоцтві про смерть її матері вказане імя «Марина», а в свідоцтві про її народження імя матері значиться як «Марія». Тому вона вимушена звернутись до суду із дійсним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідач також в судове засідання не зявився та надав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує. Третя особа [PERSON], також до суду не зявився , надавши заяву про розгляд даної справи у її відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що спадкодавець [PERSON] померла 22 березня 2013 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №255425 (а.с.9). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджено копіями : свідоцтва про народження серії І-АМ №352318, видане 08 березня 1973 року Ксаверівською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.11); випискою із по господарської книги по Ксаверівській сільській раді (а.с.19-22), з якої вбачається, що позивачка [PERSON], значиться дочкою [PERSON] та [PERSON]; довідкою виконкому Ксаверівської сільради від 15.06.2015 року за №313, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являлась однією і тією ж особою; довідкою №652 від 12.12.2013 року виданою виконкомом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.25); довідкою №313 від 15.06.2015 року виданою виконкомом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.26). Також судом встановлено , що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є крім позивача , її сестра [PERSON] та батько [PERSON] Але [PERSON], після смерті матері подала в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON], що підтверджується листом Державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04 грудня 2014 року за №2831/02-14., а батько позивача- Грузевич В.А., помер 05.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії І-АМ №263075, виданий виконкомом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 05.06.2013 року. ( а.с.10) Згідно довідки виданою виконкомом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №61 від 04.02.2015 року вбачається що, дійсно [PERSON] являється спадкоємицею першої черги за законом на момент смерті своєї матері 22.03.2013 року [PERSON] (а.с.9) та смерті батька 05.06.2013 року [PERSON] (а.с.10), так як сестра позивачки [PERSON] після смерті матері подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] до Державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори що підтверджується листом № 2831/02-14 від 04 грудня 2014 року (а.с.18). При житті спадкодавцю на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий №0520682500:01:006:0038, площею 1,8242 га, що розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативною грошовою оцінкою 31980 грн., виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №310 від 15 квітня 2004 року (а.с.12) та витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, але оригінал державного акту на землю був втрачений. (а.с.13). З відповіді державного нотаріуса (а.с.17), вбачається, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], подавши в строк відповідну заяву, а також нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно позивачем не було подано до Вінницької районної державної нотаріальної контори що вбачається з листа Державного нотаріуса №Г-152/02-17 від 21 грудня 2013 року (а.с.17). З копії спадкової справи № 331/2013 від 22 березня 2013 року, заведеної після смерті [PERSON], вбачається , що позивач єдина спадкоємиця після смерті спадкодавця яка прийняла спадщину . Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичним особами. Судом встановлено, що при житті [PERSON] була власником земельної ділянки, кадастровий №0520682500:01:006:0038, площею 1,8242 га, що розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оригінал якого був втрачений, та являється матірю позивача, в свою чергу [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, яка прийняла спадщину, а тому у суду є всі законі підстави встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №0520682500:01:006:0038, площею 1,8242 га, що належала померлій 22 березня 2013 року [PERSON]

Outcome: approved