Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

17 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на 2/3 частини земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. В обгрунування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності КСП «Нова Зоря», у розмірі 8,98 кадастрових гектари в с .В.Балаклея Шевченківського району Харківської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку. Спадкоємцями після смерті батька є він та друга дружина [PERSON] В встановлений законом строк він та [PERSON] звернулись з заявою про прийняття спадщини до Шевченківської державної нотаріальної контори. 09 грудня 2008 року [PERSON] прийняла спадщину у розмірі 1/3 частини права на земельну частку (пай) і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом . Не маючи змоги прибути до Шевченківської державної нотаріальної контори 09 грудня 2008 року, за ним залишилися 2/3 частини права на земельну частку (пай) відкритими для оформлення. Через проживання за межами Шевченківського району Харківської області, він не мав змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в Шевченківській державній нотаріальній конторі Харківської області до 2015 року. В березні 2015 року, звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області за свідоцтвом про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду. На підставі викладеного, звернувся до суду та просить суд поновити строк подачі позовної заяви до суду, та визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідач [PERSON], в судові засідання не з'явилась, про місце, час, та дату проведення судових засідань повідомлялась належним чином. Поважної причину неявки суду не повідомила. Згідно адресної довідки зареєстрована в [ADDRESS]. Судові виклики повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. За правилами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі ,зобов'язані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження). У разі не повідомлення про зміну місця проживання або місця знаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає та не находиться. За таких обставин суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності відповідача,яка вважається належно повідомленою. В судове засідання представник Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області також не з'явився, але надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження (серії [NUMBER] виданого Іванівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області від 31 березня 1988 року) батьками [PERSON] вказано відповідно: [PERSON], мати: [PERSON]. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER], виданого відділом РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області від 04 березня 2003 року) батько позивача - [PERSON], помер [INFO]. При житті [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай), (серія [NUMBER]) розміром 8.98 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2008 року вбачається, що дружина померлого, а відповідач по справі - [PERSON] прийняла спадщину у розмірі 1/3 частини права на земельну частку (пай), а 2/3 частини - залишились відкритими для оформлення [PERSON] Довідкою №1753 відділу Держземагентства у Шевченківському районі Харківської області від 10 липня 2015 року, зазначено, що на ім'я [PERSON] було зареєстровано сертифікат серія [NUMBER], згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 12 лютого 1997 року, про що є підпис власника про отримання. У 2008 році до вищезазначеного сертифікату на земельну частку (пай) було внесено зміни, в зв'язку зі смертю власника та оформленням права спадщини на 1/3 частини сертифіката [PERSON]. Сертифікат було видано новому власнику для виготовлення державного акту на 1/3 частину земельної ділянки на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківького району Харківської області. Після видачі державного акту [PERSON] Шевченківським районним відділом Харківської регіональної філії ДП ЦДЗК сертифікат до відділу земельних ресурсів не повертався. Також роз'яснено, що в разі реалізації сертифікату не на всю площу повернення сертифікату до відділу земельних ресурсів є необов'язковим. Тому для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. З відповіді №303/01-08 виконуючої обов'язки Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 01 липня 2015 року вбачається , що видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) необхідно надати оригінал сертифікату , в зв'язку з його відсутністю позивачу ,для вирішення даного питання позивачу запропоновано звернутися до суду. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права Статтею 41 Конституції України передбачено ,що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він- фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні , відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, оцінивши зібрані докази та давши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved