Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

17 березня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтувала тим, що 24 вересня 2014 року вона одружилася з відповідачем по справі [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області було зроблено актовий запис за номером 26. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище « [PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що в справі є належні докази. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і наданих суду доказах, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 4 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Позивач [PERSON] в своєму позові просить винести рішення, яким розірвати шлюбу, укладений між нею [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 24 вересня 2014 року в Піщанській сільській раді Полтавської області, актовий запис № 26. При цьому позивач не надала суду свідоцтво про укладення шлюбу, на підтвердження викладених обставин. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона не надала і не ставила питання про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed