Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

19 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Позов мотивувала тим, що 05 листопада 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. У шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач ніде не працює. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 листопада 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 11. У шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з червня 2016 року, внаслідок чого проживають окремо. Позивачка [PERSON] проживає за адресою: в [ADDRESS], разом з донькою [PERSON], яка перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо в [ADDRESS], допомогу на утримання доньки в натуральній чи грошовій формі не надає. Відповідач постійного місця роботи та доходів не має, інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей на утриманні немає, аліменти нікому не платить. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина та матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, непрацездатних батьків, інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей на утриманні немає, аліменти нікому не платить, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved