Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] , яка проживає в с. Смоляне, Овруцького району Житомирської області, звернулася з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,7650 га та 1,7076 га (кадастрові номери 1824282200:13:000:0258 та 1824282200:07:000:0012), що розташовані на території Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому [INFO] [PERSON] , на підставі державних актів на право власності на землю серії ЖТ №042618 та №042617, виданих 23 грудня 2002 року Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №315 від 05.11.2002 року. Мотивує це тим, що є спадкоємцем померлого, при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що державні акти на земельну ділянку видані не за життя, а після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 квітня 1997 року (а.с.5). З довідок виданої виконавчим комітетом Овруцької міської ради Житомирської області від 12.11.2019 року №№ 205, 206, видно, що [PERSON] , 1963 року народження (нині покійний) дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] . [PERSON] , 1969 року народження, фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON] , а саме вела догляд а будинком та обробляла присадибну ділянку біля будинку (а.с.7,8). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,7650 га та 1,7076 га (кадастрові номери 1824282200:13:000:0258 та 1824282200:07:000:0012), що розташовані на території Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому, на підставі державних актів на право власності на землю серії ЖТ №042618 та №042617, виданих 23 грудня 2002 року Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №315 від 05.11.2002 року. Позивач є дружиною та спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 05 липня 1986 року та постановою Овруцької державної нотаріальної контори від 28.11.2019 року №4159/02-14 (а.с.15). Постановою нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори №4159/02-31 від 28.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані не за життя, а після смерті спадкодавця (а.с.15). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до інформаційних довідок №192092778 та №192091508 від 09.12.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824282200:13:000:0258 та 1824282200:07:000:0012 відсутні. З повідомлення нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року №4327/02-14, видно, що після померлого [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини, до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved