overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

18.05.2017 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 17.05.2017 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря психіатра Мукачівської ЦРЛ [PERSON], у звязку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що 17.05.2017 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на маніакальний епізод, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, яка вважала за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів №1231 від 17 травня 2017 року, страждає на маніакальний епізод, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

18.05.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району до [PERSON], третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вимоги обґрунтовано тим, що на профілактичному обліку у відділі по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР з вересня 2015 року перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (виховується в родині, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків). Підставою для взяття родини на профілактичний облік було звернення бабусі дитини - [PERSON], яка повідомила, що батьки дівчинки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Спеціалістом відділу з питань профілактичної роботи було неодноразово проведено бесіди з матір'ю - [PERSON], які спрямовано на забезпечення здобуття дитиною освіти, попередження бродяжництва, дитячої бездоглядності, алкоголізму в сім'ї, їй було роз'яснено правові наслідки у разі невиконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньки. У ході проведення профілактичної роботи з сім'єю встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, які передбачено чинним законодавством, не працює, зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги вихованню малолітньої дитини, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У зв'язку із вищевикладеним, в інтересах дитини, районна адміністрація ЗМР по Комунарському району змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача до зали судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести заочний розгляд справи у разі повторною неявки відповідача по справі, а також долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судові засідання, призначені на 13.06.2017 року та на 22.08.2017 року відповідач по справі [PERSON] не з'явилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована та фактично мешкає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за не запитом». У зв'язку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи. Третя особа [PERSON] до зали судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

18.05.2017 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 16.03.2013 між ними був укладений шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немрівського РУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 17. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На протязі тривалого часу подружнього життя в сімї складалися відносини при яких подальше спільне проживання стало неможливим, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння, в сімї постійні сварки суперечки, сімя фактично розпалась та вони проживають окремо одне від одного, примирення між ними не можливе. Збереження сімї з відповідачем суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. \~\~\~\~\~ Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сімя фактично розпалась і подальше її збереження неможливе.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшла заява лікаря 14 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON], заява обґрунтована тим, що 17.05.2017 року о 13 год. 45 хв., за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні та заявою опікуна [PERSON], був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу». У звязку з чим, просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася. Просила слухати справу за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не був доставлений в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря [PERSON], прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2017 року о 13 год. 45 хв. за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні та заявою опікуна [PERSON], був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу». 17.05.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу, стан загострення. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра 3-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON], заява обґрунтована тим, що 17.05.2017 року о 13 год. 35 хв., за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні та заявою опікуна [PERSON], був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, що потребують лікування, агресивними діями». У звязку з чим, просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявився. Просив слухати справу за його відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не був доставлений в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря [PERSON], прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 17.05.2017 року о 13 год. 35 хв., за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні та заявою опікуна [PERSON], був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, що потребують лікування, агресивними діями». 18.05.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: помірна розумова відсталість з порушеннями емоцій та поведінки, які потребують лікувальних заходів, агресивними діями. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями, на яких працівники поштового зв'язку зазначають, що відповідач не отримує направленої йому судом поштою кореспонденції. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.12.2005 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 30 відсотків усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: за час подружнього життя гарної та дружньої родини не створили, втратили кохання та повагу один до одного; шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, фактично сімейні відносини припинені вже 3 місяці, проживають окремо, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 9), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 16), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, поважності причин неявки не убачається, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 19 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 118 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, відповідач часто стала влаштовувала скандали, що ображало честь і гідність позивача; шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, проживають окремо та фактичні сімейні відносини припинені з 2007 року; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

18.05.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: стали виникати сварки через розходження поглядів на сімейні відносини та ведення домашнього господарства; втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного; фактично сімейні відносини припинені вже 1 рік; проживають окремо; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 18.05.2017 року заявник\~ звернувся\~ до суду з заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу, а саме встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 19 серпня 1993 року виданого виконавчим комітетом Деснянської районної ради народних депутатів. Заявник в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради в судове засідання не зявився,подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Деснянської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня року виконавчим комітетом Деснянської районної ради народних депутатів було видане свідоцтво про те, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. (а.с. 8). В даному свідоцтві помилково зазначено прізвище заявника «Рускова», замість «Русскова». Зазначена обставина перешкоджає заявнику реалізувати своє право власника квартири. 02.02.2017 року померла [PERSON]. (а.с. 10) Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заявник звернулася за свідоцтвом про право на спадщину та виявила помилку у правовстановлюючому документі. Як вбачається з копії паспорту громадянина України прізвище заявника значиться як «Русскова» (а.с.5). Таким чином, враховуючи те, що в свідоцтві про право власності на житло помилково зазначено прізвище заявника як «Рускова», замість «Русскова»,\~ що позбавляє заявника скористатись її правом на спадщину, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

18.05.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 18 грудня 1996 року є його матір»ю. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з матір»ю, що створює йому перешкоди в оформленні права на спадщину, оскільки в різних документах по-різному вказано прізвище матері заявника. У судове засідання заявник не зявився, при цьому просив розглянути справу без його участі. Заяву підтримує. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження заявника (серія 1-ЕЛ № 187557) прізвище його матері «Терех». Зі свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 278299) вбачається, що прізвище матері заявника «Ерошенко». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 07 червня 2017 року прізвище матері заявника вказано «Терех» (прізвище до державної реєстрації шлюбу «Єрошенко»). Згідно довідки виданої Нехаївським старостинським округом Коропської селищної ради Коропського району, Чернігівської області № 684 від 06.06.2017 року [PERSON], яка померла 18 грудня 1996 року була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] де і померла. [PERSON] дійсно була матір»ю [PERSON], [INFO] Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявника та його матері [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявника документального підтвердження родинних відносин з матір»ю створює перешкоди в оформленні ним права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявника у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved