overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

19.09.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2015 року /актовий запис № 125/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через різні погляди на життя, постійні сварки, миритися не бажають. В підготовче засідання позивач [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов повністю визнав та просив розірвати шлюб з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 05 вересня 2015 року /актовий запис № 125/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 120064 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Сім`я розпалася через різні погляди на життя, постійні сварки. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Марченко» на «Михайлюк» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

19.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 08.06.2010 року. У шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дочку просить залишити на виховання їй та бажає зберегти прізвище «Пасєка». В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився також. Надіслав до суду, заяву в якій просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 08.06.2010 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], яка\~ згідно довідки ОСББ «ЖБК-1» від 14.09.2018 року проживає разом з матірю [ADDRESS] (а.с. 6,8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дочки визначити разом з матірю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Пасєка». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

19.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 11.08.2007 року. У шлюбі мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити на виховання їй та бажає зберегти прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився також. До суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Просив не надавати строк на примирення. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 11.08.2007 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які згідно довідки №3465 КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 14.09.2018 року проживають разом з матір'ю по [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання синів визначити разом з матір'ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «[PERSON]». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

19.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 25.08.2015 року. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить після розірвання шлюбу - зберегти прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала зберегти прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився також. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Просив постановити рішення у підготовчому судовому засіданні та не надавати строк на примирення. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 25.08.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем [ADDRESS] (а.с. 6). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував проти його розірвання, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 160 СК України суд вважає доцільним подальше проживання неповнолітньої доньки визначити разом з матір'ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим зберегти прізвище «[PERSON]». Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

19.09.2018 року позивач\~ звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, що знаходиться по [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги покликається на те, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не проживають у вказаній квартирі з 2015 року, не сплачують комунальних платежів, в утриманні квартири жодної участі не беруть, особистих речей останніх у квартирі не має. Формальна реєстрація відповідачів у квартирі перешкоджає їй у здійсненні права власності, зокрема права користування та розпорядження таким. Зважаючи на викладені вище обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

19.09.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 27.09.2012 року. У даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалось через непорозуміння з приводу побутових питань та утримання сім'ї. Відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, коштів на утримання сім'ї не надавав. Близько пів року вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб існує формально. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Тому просить позов задовольнити. 03.10.2018 року по справі було відкрито провадження. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. 05.11.2018 року через канцелярію суду сторони подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

19.09.2019 [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття ним спадщини батька - [PERSON] , який помер [INFO] і на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначив, що на момент смерті батька він постійно проживав разом із батьком і надавав сторонню допомогу, якої батько потребував за станом свого здоров`я. Необхідність встановлення факту прийняття спадщини заявник пояснює тим, що він проживав разом із батьком без офіційної реєстрації свого місця постійного проживання, а в подальшому своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину як особа, яка фактично постійно проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав і наполягав на задоволенні; представник заінтересованої особи не з`явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення законного рішення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу положень частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач звернувся до суду із заявою як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і який за приписом частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з положень частини третьої статті 1268 Кодексу, для реалізації права на спадкування, заявник як спадкоємець майна померлого батька для реалізації права на спадщину повинен документально довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а за відсутності таких доказів - встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку. Встановлення судом факту прийняття спадкодавцем спадщини чинним законодавством України не передбачено; крім того, встановлення цього факту відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України не породжує для заявника виникнення спадкових прав. За таких обставин, подана заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

19.09.2019 [PERSON] (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на втрату свідоцтва про народження, а також на допущення в актовому запису про народження помилок в написанні її власного імені та по батькові - « [PERSON] » замість « [PERSON] » та в написанні дати народження - « [INFO] замість « [INFO] », що натепер є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину матері в нотаріальній конторі. У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав і наполягав на задоволенні; будучи допитаним судом в якості свідка підтвердив, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявниці, яка є його дружиною. Представники заінтересованих осіб не з`явилися, при цьому надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи і показаннями свідка [PERSON] , які в сукупності узгоджуються між собою, підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявниці. Втім, заявниця втратила свідоцтво про народження, а в актовому записі про народження заявниці допущено помилки в написанні її власного імені та по батькові - « [PERSON] » замість « [PERSON] » та в написанні дати народження - « [INFO] » замість « [INFO] », що створює заявниці перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину матері в нотаріальній конторі. За таких обставин, права заявниці підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

19.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні відповідач позов визнала повністю. Позивач не з`явився, а його представник подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.05.2014, при цьому мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON] , 2009 року народження та сина [PERSON] , 2012 року народження. Як убачається з позовної заяви і пояснень відповідача, сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

19.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; від надання судом строку на примирення з відповідачем відмовився. Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27.04.2007, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , 2007 року народження. Як убачається з позовної заяви і пояснень позивача, з жовтня 2009 сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved