overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

19.05.2017 позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2004, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне сімейне життя не склалось, у зв'язку відсутністю взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Позивач, яка повідомлялась судом належним чином, в судове засідання не з'явилась, через загальну канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав заяву в якій проти позову не заперечував, слухання справи просив проводити без його участі. Суд, оголосивши заяву позивача та заяву відповідача, визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 01.12.2004 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2884. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право на проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1992 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1994 року йому на праві власності належить житловий будинок № 7 по вул. Залізняка в м. Луцьку Волинської області. В даному будинку з 13.06.1997 року зареєстрований відповідач [PERSON], який більше 13 років в ньому не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON]А таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком № 7 по вул. Залізняка в м. Луцьку Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1992 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1994 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 7 по вул. Залізняка в м. Луцьку Волинської області (а.с. 4, 5). З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 13.06.1997 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 7-10). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше 13 років в ній не проживає, що підтверджується листом Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 22.12.2016 року за № 3/2590 (а.с. 11). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком № 7 по вул. Залізняка в м. Луцьку Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дитини належним чином не займається. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 16.05.2014 року по 15.05.2017 рік сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП СКП «Гуртожиток» від 19.05.2017 року. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, працює неофіційно. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на місяць починаючи з 19.05.2017 року. Надані суду докази свідчать, що відповідач, буде в змозі сплачувати визначену суму аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.08.2003 року, зареєстрованим у відділі реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №592. Від шлюбу є малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2003 року, шлюб зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №592 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5, 6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 17.02.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач вживає спиртні напої, у зв`язку з чим вони припинили сімейні відносини. Матеріально не допомагає виховувати дитину, тому просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму дна дитину відповідного віку, починаючи з 19.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Пояснила, що відповідач ухиляється від судового розгляду, заявивши, що батьківство не заперечує, але до суду не прийде. Відповідач [PERSON] в період з 19.05.2017 року по 07.06.2017 року в судове засідання не з`явився і не повідомив про поважність причин неявки, незважаючи на те, що був повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечення на позовну заяву не надав, тому суд вважає його неявку ухиленням від судового розгляду. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17.02.2009 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком в свідоцтві про народження дитини вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорює, є працездатним, аліменти не сплачує, тому суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки у зазначеному позивачкою розмірі, починаючи з 19.05.2017 року до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги про стягнення аліментів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір 640 гривень, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 2500 грн. на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], від утримання якого [PERSON] ухиляється. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши клопотання про розгляд позову без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 232846. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження І-СГ № 432121 відповідач зазначений батьком дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання ЛКП «Під Зуброю» від 12.04.2017 року, актом ЛКП «Під Зуброю» від 12.04.2017 року та довідкою ДНЗ № 179 від 11.04.2017 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Таким чином, утримувати дитину повинні і мати і батько дитини. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 184 СК України в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано доказів наявності у нього джерела постійного заробітку, суд вважає за доцільне визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи всі передбачені статтею 182 СК України обставини, а також цінові реалії сьогодення, суд вважає, що запропонований позивачкою розмір аліментів є обєктивним та достатнім для задоволення потреб дитини. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави. Тобто, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №70. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини. Відповідач не дорожить сімейними цінностями, матеріально сім'ю не забезпечує, шлюбних відносин не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір на даний час відсутній.Діти проживатимуть з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. З позовними вимогами позивача погодився. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], актовий запис №3, та сина - [PERSON], [INFO], актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с.8,9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дітейміж сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

19.05.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 20.11.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб в виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 04.05.2016 року, що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «Сагайдак», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

19.05.2017 року до суду звернувся [PERSON] з заявою, в якій просить встановити факт належності його матері [PERSON], яка померла 21.01.2017 року свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14 квітня 1999 року: на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. Набережна в с. Чорнотичі, Сосницького району, Чернігівської області, яке видане виконкомом Чорнотицької міської Ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Чорнотицької міської Ради депутатів трудящих №25 від 14 квітня 1999 року, де її прізвище записано [PERSON] та встановити факт належності [PERSON], яка померла 21.01.2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 липня 1999 року серії АВВ №768422, яке посвідчене державним нотаріусом Сосницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №670, де її прізвище записано [PERSON]. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Чорнотицької сільської ради у судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.01.2017 року померла мати заявника [PERSON]. 14.04.1999 року [PERSON] отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з приналежними до нього спорудами в с. Чорнотичі, вул. Набережна, де її прізвище вказано «Бібик». 21.07.1999 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВВ №768422, яке посвідчене державним нотаріусом Сосницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №670, в якому її прізвище вказано «Бібик». З матеріалів справи, а саме: з копії свідоцтва про смерть, копії паспорту вбачається прізвище матері заявника «Бибик». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Ч. 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином судом достовірно встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 14 квітня 1999 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 липня 1999 року серії АВВ №768422, видані [PERSON], з помилкою в написанні її прізвища, належать [PERSON].

Outcome: approved