Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

18 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 15 лютого 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 30. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO].. Позивач зазначає в заяві, що вона не підтримує з відповідачем сімейні відносини, шлюб між нею та відповідачем розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2013 року, діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 13 частини заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 15 лютого 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 30, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2013 року, діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.ст. 180 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання двох дітей повинен становити 13 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved