Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

19.10.2018 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення заборгованості по аліментам до відповідача [PERSON] 19.11.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 21.01.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 11 листопада 2008 року з твердої грошової суми в розмірі 750 грн. до 3000 грн., \~ щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 2015 рік. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року шлюб між ними був розірваний. В період шлюбу в них народися син [PERSON], [INFO]. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року по цивільній справі № 173/196/16-ц з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 750.00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує та аліменти на у тримання дитини не сплачує в повному обсязі. На даний час збільшився мінімальний розмір стягнення аліментів. Проте відповідач добровільно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному проваджені без виклику сторін. Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 2015 рік. Шлюб між сторонами був розірваний 12.10.2015 року, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 11 квітня 2016 року з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 750.00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення стягуваних аліментів до 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України - Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в незначному розмірі, цей розмір аліментів на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини даного віку та не є достатнім для її гармонійного розвитку, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини відповідно до способу захисту порушених прав, обраних позивачем. Оцінюючи надані суду докази, та вирішуючи питання про розмір збільшення аліментів, суд

Outcome: partial