overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

18.02.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка до суду не з`явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлення про час та місце розгляду справи вручалось йому належним чином. (а.с. а.с. 17, 19). З урахуванням позиції позивачки та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1200 грн. на місяць, яка підлягає індексації відповідно до закону, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.10.2003 р., за яким [INFO] р. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8); - довідкою виконавчого комітету Чечелівської сільської ради Гайсинського району № 176 від 17.02.2016 р., за якою син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с. 6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

18.02.2016 р. до суду подано позов, в якому позивачка вказала, що в день смерті її сестри [PERSON], 16.12.2014 р. в м.Сочі, відкрилася спадщина, зокрема, на належну покійній 1/2 частину квартири [ADDRESS], спадкоємцями цієї спадщини за законом є [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовився на користь позивачки [PERSON], яка не подала заяву про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище, в звязку з чим нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити повністю (а.с. 29). [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, письмово вимоги позову визнали повністю, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 15,17). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS], належить [PERSON], померлій 16.12.2014 р., на час відкриття спадщини померлої 16.12.2014 р. [PERSON] її сестра [PERSON] є спадкоємицею цієї спадщини за законом належного на праві власності померлій спадкодавиці вказаного майна, однак позивачка через скрутна матеріальне положення пропустила встановлений законом строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлій 16.12.2014 р. [PERSON], належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], спадкоємцем за законом є сестра [PERSON], [INFO], яка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її спадкодавиці 16.12.2014р. [PERSON] через скрутне матеріальне становище, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про смерть від 18.12.2014 р., згідно з яким 16.12.2014 р. в м.Сочі померла [PERSON] (а.с. 6); -довідкою виданою Гайсинською міською радою № 420 від 02.02.2016 р. про те, що [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала в [INFO] 13/59 (а.с.19).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

18.02.2016 р. до суду подану цю заяву. У відритому судовому засіданні представник заявника органу опіки та піклування Гайсинської міської ради заявлені витмоги підтримав і просив звільнити [PERSON] від повноважень опікуна над [PERSON], через використання коштів, отриманих для недієздатного [PERSON] не за призначенням, у звязку з цим він неспроможний повноцінно доглядати за недієздатним братом [PERSON], що суперечить інтересам останнього; також просить призначити опікуном недієздатного [PERSON] [PERSON], яка надала згоду на здійснення обовязків опікуна над своїм сином. Поданням органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 16.02.2016 р. б/н визнано за доцільне в судовому порядку звільнити [PERSON] від обовязків опікуна над [PERSON] та призначити опікуном недієздатного [PERSON] його мати [PERSON], яка виявила таке бажання. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви підтримала. [PERSON] в судове засідання не зявився , хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду заяви. З`ясувавши позиції сторін, суд визнає заяву обґрунтованою з таких міркувань. Встановлено, що згідно рішення Гайсинського районного суду від 22.01.2015 року [PERSON] був призначений опікуном над недієздатним [PERSON]. Він добросовісно не виконував обовязки опікуна, використовував кошти, отримані для недієздатного [PERSON], не за призначенням, тому [PERSON] не в змозі повноцінно доглядати недієздатного [PERSON], який потребує постійного стороннього догляду, в зв`язку з цими обставинами він звернувся із заявою про звільнення його від повноважень опікуна. [PERSON] та [PERSON] проживають в одному будинку, на даний час мати здійснює за сином повноцінний догляд, згодена на призначення її опікуном над сином [PERSON] Згідно ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна, за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна; ця заява розглядається протягом місяця. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки, [PERSON] просить звільнити його від повноважень опікуна над недієздатним братом [PERSON], мати [PERSON] [PERSON] фактично здійснює за ним догляд, згодна на призначення її опікуном її недієздатного сина, то суд визнає за необхідне заявлені вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

18.02.2016 р. заявник звернувся із заявою до Борівського районного суду Харківської області, в якій вказав, що 10.08.2014 р. помер його племінник [PERSON], який останні роки проживав в [INFO]. Позивач зазначає, що спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині у нього немає. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк після смерті племінника не зміг переоформити спадщину через Борівську ДНК у звязку з відсутністю необхідних документів, які б підтвердили факт родинних відносин між ним та [PERSON], а саме: свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] та ін. [PERSON] в своїй заяві просить встановити факт, що померлий 10.08.2014 р. [PERSON] в с. Підлиман Борівського району Харківської області був його рідним племінником. Представник заявника в судовому засіданні підтвердив вищевикладене та просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник територіальної громади Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копією паспорта [PERSON] (а.с.3-4); копією архівної довідки від 11.11.2015 р. (а.с.6); копією запису акту про народження № 127 (а.с.7); копією архівної довідки від 11.11.2015 р. (а.с.8); копією виписки з Метричної книги на 1915 р. (а.с.9); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.10); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.11); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.12); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.12). Досліджуючи в судовому засіданні докази, судом було встановлено, що мати [PERSON] [PERSON] являється рідною сестрою заявника. Отже, [PERSON] є рідним племінником [PERSON]. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України «суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами…».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 8 000 грн. та стягнення судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2014 року він надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 грн. Вказаний факт підтверджується розпискою від 04.04.2016 року. Відповідно до умов розписки, відповідач зобовязався повернути отримані кошти до 01.07.2014 року, однак останній ці кошти не повернув. Просить стягнути з [PERSON] суму боргу по розписці від 04.04.2014 року в розмірі 8 000 грн., а також судовий збір. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.18). З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Причину неявки відповідача суд визнає не поважною, вважає за необхідне розглянути справу без його участі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого відповідач взяв у [PERSON] в борг 8 000 грн., які зобовязався повернути в строк до 01.07.2014 року (а.с. 19). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач на момент розгляду справи в суді взяті в борг грошові кошти не повернув. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі і загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача по договору позики становить 8 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. Його колишня невістка [PERSON] з 25.10.2011 року була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], проте з березня 2015 року вона в ній не проживає. Просив визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] в зв'язку із відсутністю в ньому без поважних причин понад шість місяців. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 135 серія К [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно акту перевірки житлових умов від 25.01.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але з 19.03.2016 року за даною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] своїм правом на проживання не скористалиася та без поважних причин понад одного року не проживає в будинку. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так як визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та даний факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у незареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені у березні 2015 року, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, уваги та часу вихованню дитини не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 300 гривень щомісячно, вказаний розмір аліментів вважає достатнім для потреб дитини, сплачувати у більшому розмірі не має можливості, оскільки сам не працює, а тому не має постійного стабільного заробітку. Заслухавши сторін по справі, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 12.06.2012 року (а.с. 4) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сім'ї № 9009 від 17.02.2016 року (а.с. 5), відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, що не заперечується відповідачем, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 550 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 13.02.2003 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 01. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2003 року, який зареєстрований виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 01. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право залишити своє шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 01.03.2001 року виконкомом Ярунської сільради Новоград-Волинського району, актовий запис № 07. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають сина [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2001 року, який зареєстрований виконкомом Ярунської сільради, актовий запис № 07. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved