Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

18.12.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком. На даний час він проживає зі своєю матірю і повністю знаходиться на її утриманні, навчається на першому курсі денного відділення факультету електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету. Працювати він не має можливості у звязку з напруженим графіком навчання, а його мати отримує невелику заробітну плату і тому не в змозі у повній мірі забезпечувати його матеріально. Вказує, що відповідач займається підприємницькою діяльністю і його середньомісячний дохід складає 10000 грн., що дає йому можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви на період навчання до досягнення ним 23 річного віку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач згоден утримувати свого сина на період його навчання в університеті, при вирішенні питання про розмір аліментів просила врахувати відсутність у відповідача доходів та перебування на його утриманні неповнолітньої дитини. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-БП № 005845, виданому 23.12.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківської районної в м. Суми ради (а.с. 4). [PERSON] є студентом 1 курсу факультету Електроніки та інформаційних технологій в Сумському державному університеті IV рівня акредитації, денного відділення, на бюджетній основі за освітньо-кваліфікаційнийм рівнем бакалавр. Строк навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-БП № 225885, виданому 21.12.2017 р. Зарічним районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 42). Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України [PERSON] в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. зареєстрований як приватний підприємець, доходів не отримував (а.с. 34). Статтею 199 СК України\~передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтується на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Пред'являючи позов, позивач зазначає, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись зокрема на невелику заробітну плату своєї матері та неможливість працювати через напружений графік навчання. Відповідач не заперечує свого обовязку на утримання сина, але посилається на наявність на його утриманні неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що позивач 04.12.2017 року досягнув повноліття, є студентом 1 курсу факультету Електроніки та інформаційних технологій в Сумському державному університеті IV рівня акредитації, денного відділення, на бюджетній основі, проживає разом зі своєю матірю та перебуває на її утриманні, тобто позивач потребує допомоги від батька. Суд враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку, [INFO], в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. зареєстрований як приватний підприємець, проте від підприємницької діяльності доходів не отримує. Зазначені обставини сторонами не спростовуються і дають суду дійти висновку про можливість надання утримання відповідачем, проте не у заявленому позивачем розмірі. Зважаючи на встановлені факти, оскільки у матеріальних витратах на утримання повнолітнього сина зобов'язані брати участь обоє з батьків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти\~ відповідно до ст. 199 СК України у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина на період його навчання на факультеті Електроніки та інформаційних технологій в Сумському державному університеті IV рівня акредитації, денного відділення до 30 червня 2021 року, починаючи стягнення з 18 грудня 2017 року. При цьому суд зазначає, що ч. 2 ст. 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач досяг повноліття, підстави для визначення мінімального розміру аліментів, зокрема не менше 50% прожиткового мінімуму, як просить [PERSON] - відсутні. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави - витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial