Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

17 травня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] 04 квітня 2016 року змінила прізвище на «Порубаймєх») та просить стягнути з неї заборгованість у сумі 11483 грн. 17 коп. за кредитним договором № б/н від 09 березня 2011 року, що складається із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний Договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредит відповідно до умов договору. Відповідач свою частину зобовязань не виконує, кредитні кошти та проценти за користування ними банку не повертає, в звязку з чим позивач і звернувся до суду за стягненням боргу, до складу якого включено борг за тілом кредиту, процентами, пеня та штрафи. Представник позивача до суду не зявився, просив розглянути справу без його участі, про що подав відповідну письмову заяву. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила суду, що дійсно у 2011 році уклала з позивачем кредитний договір. За цим договором вона у 2011 році отримувала кредитні кошти на кредитну банківську карту, які повернула. По завершенню строку дії першої кредитної карти їй у 2013 році банк видав нову карту, з якої вона зняла кредитні кошти у сумі 485 грн. 00 коп., проте повернення цих коштів та процентів за користування ними не здійснювала. Визнає свій обовязок щодо повернення кредиту та процентів, проте просить суд застосувати спеціальну позовну давність до вимог про стягнення пені. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріли справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] ( зараз [PERSON]) Р.І. було укладено договір про надання кредиту № б/н, що складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-31). Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що анкета-заява позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умови та правила надання банківських послуг складає між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 1.1.3.1.5. Умов та правил надання банківських послуг, обовязки банка по наданню кредитного ліміту згідно заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного карткового рахунку в рахунок кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, одним з обовязків позичальника є погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав, 26 серпня 2013 року відповідач отримала 485 грн. 00 коп. кредиту. Проте власні зобовязання відповідач не виконує, а саме кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора не вносить, в результаті чого станом на 31 березня 2016 року\~ заборгованість за тілом кредиту складає 485 грн. 00 коп., по процентам за користування кредитом 7075 грн. 16 коп., заборгованість за пенею та комісією 2900 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф ( процентна складова) 523 грн. 01 коп., а всього 11483 грн. 17 коп. (а.с. 4). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом\~ ст. 526 ЦК України\~ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~ Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті\~610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.\~ 1049,\~ 1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові\~кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, \~ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та \~дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, право позивача на повернення своїх коштів за кредитним договором є порушеним. Разом з тим, ст.256 ЦК України передбачено поняття «позовної давності», тобто строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. ст. 257, 258 ЦК України визначено загальну та спеціальну позовну давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Відповідач просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення пені, про що подала письмову заяву. П. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст.\~1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.\~1048 ЦК України\~), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09 березня 2011 року станом на 31 березня 2016 року, комісія та пеня нараховувалися з 01 листопада 2013 року та борг складає 2900 грн.(а.с.4) При цьому до стягнення належить пеня в межах річного строку позовної давності у сумі 700 грн. 00 коп. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 09 березня 2011 року , що склалася станом на 31 березня 2016 року у сумі 9173 грн. 07 коп., до складу якої входить борг по тілу кредиту у сумі 485 грн. 00 коп., борг за процентами у сумі 7075 грн. 16 коп., борг по пені у сумі 700 грн., штраф ( фіксована частина ) 500 грн., штраф (процентна складова ) 413 грн. 01 коп. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial