Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

18.05.2015 прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави, який в процесі судового розгляду уточнив, і просить суд: визнати незаконним та скасувати пункт 1 розпорядження голови Красилівської районної державної адміністрації № 213/2005 від 03.06.2005 «Про передачу в оренду земельних ділянок водного фонду» щодо передачі [PERSON] в оренду, строком на 25 років, земельної ділянки площею 33,6 га для рибогосподарських потреб, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Марківці та перебуває у державній власності; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду Котюржинецької сільської ради від 03.06.2005, укладений між Красилівською районною державною адміністрацією та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що земельна ділянка площею 33,4 га передана в оренду [PERSON] без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та без проведення державної експертизи землевпорядної документації, а розмір орендної плати за земельну ділянку державної власності визначено без проведення нормативної грошової оцінки. Судом до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено сектор з питань державної реєстрації Красилівської районної державної адміністрації, як правонаступника реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції. Прокурор в судовому засідання позов підтримав, з викладених у ньому підстав, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - сектору з питань державної реєстрації Красилівської районної державної адміністрації, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не надав та про причини неявок суд не повідомив. Відповідачі, які повідомлені про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не зявилися, заперечень проти позову не надали та про причини неявок суд не повідомили. У відповідності до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Пунктом 1 розпорядження голови Красилівської районної державної адміністрації № 213/2005 від 03.06.2005 «Про передачу в оренду земельних ділянок водного фонду» [PERSON] передано в оренду, строком на 25 років, земельну ділянку площею 33,6 га для рибогосподарських потреб, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Марківці та перебуває у державній власності. 03.06.2005 між Красилівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду Котюржинецької сільської ради площею 33,4 га, з орендною платою 2836,81 грн в рік, строком на 25 років, який зареєстрований у Красилівському районному відділі Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.06.2006 за №040675600001. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Означений договір оренди земельної ділянки, укладений на підставі вищевказаного розпорядження голови Красилівської районної державної адміністрації має бути визнаний недійсним з тих підстав, що розмір орендної плати за вказаним договором визначено неправильно з порушеннями вимог чинного законодавства, що є порушенням істотної умови договору оренди землі. Так, згідно п. 9 договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 0,6 відсотка від грошової оцінки землі 2836,81 грн в рік. Згідно діючого законодавства орендою землі визнається засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, що закріплено ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент виникнення правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України передбачає, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки. Також у ст. 289 Податкового кодексу України зазначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року Відповідно до ч. 2 ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок, залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Стаття 13 Закону України «Про оцінку земель» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) закріплює обовязковість проведення грошової оцінки земельних ділянок у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону України «Про оцінку земель»). Відповідно до ст.ст. 21, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих за межами населених пунктів підлягає державній експертизі та затверджується районними радами. Таким чином, обовязковою вимогою при укладанні договору оренди земельної ділянки є наявність технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, в пункті 5 договору оренди земельної ділянки вказано розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої в оренду, проте розмір орендної плати за вказаним договором визначено необґрунтовано, що є порушенням істотних умов договору оренди землі. Так, згідно з інформацією Красилівської районної державної адміністрації № 46/08-43-1593/2015 від 11.06.2015 дозвіл на розробку технічної документації [PERSON] не надавався. Разом з тим, згідно інформації відділу Держземагенства у Красилівському районі № 10-2213-0.3-2225/2-15 від 14.07.2015, технічна документація про нормативну грошову оцінку на вказану земельну ділянку водного фонду, яка надана в користування на умовах оренди [PERSON], не розроблялася. Ще однією підставою визнання недійсним означеного договору оренди земельної ділянки є нерозроблення проекту відведення земельної ділянки, що є обовязковим, оскільки межі земельної ділянки водного фонду не були сформовані. Так, згідно п. 18 договору оренди земельної ділянки передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів). Згідно вказаної інформації відділу Держземагенства у Красилівському районі № 10-2213-0.3-2225/2-15 від 14.07.2015 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду площею 33,4 га, яка знаходиться за межами населеного пункту Котюржинецької сільської ради, до місцевого фонду землеустрою відділу Держзеагенства не передавався. За загальним правилом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На підставі статті 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають ЦК України, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку. В порушення вищезазначених вимог законодавства Красилівською районною державною адміністрацією [PERSON] надано в оренду земельну ділянку без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а орендну плату встановлено без нормативної грошової оцінки. Виходячи з викладеного, пункт 1 спірного розпорядження голови Красилівської районної державної адміністрації слід визнати незаконними та скасувати, а укладений на його підставі оскаржуваний договір оренди земельної ділянки також є незаконним та підлягає визнанню недійсними, а його державна реєстрація скасуванню на підставі ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. При цьому, суд виходить з того, що обставини справи свідчать про те, що [PERSON] не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання земельної ділянки в оренду без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та нормативної грошової оцінки, так як це не передбачено законом, таким чином, був обізнаний про можливість допущення правових порушень з боку публічної влади - районної державної адміністрації. У відповідності до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів слід стягнути по 243 грн 60 коп. з кожного судових витрат в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved