overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 12 вересня 2015 року Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області, актовий запис №57. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. В підготовче засідання позивач надав заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав, строк на примирення просив не надавати. Відповідач до суду також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у вересні 2015 року було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області, актовий запис №57. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Спір про місце його проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 704,80 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Позов мотивовано тим, що 09 червня 1984 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований 09.06.1984 року виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №18. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на розірванні шлюбу, зазначив, що збереження шлюбу не можливо, та буде суперечити його інтересам, так як він вже проживає однією родиною з іншою жінкою, та в них є спільна дитина. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила, що дійсно вони разом не проживають, позивач проживає з іншою жінкою, вони прожили багато років, а тепер вона сильно хворіє, а відповідач пішов від неї, та не надає матеріальної допомоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 1984 року. Шлюб зареєстрований 09.06.1984 року виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №18. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Заходи примирення виявилися безрезультатними. Відсутня вільна згода позивача на перебування у шлюбі із відповідачем. Враховуючи ці обставини суд вважає, що сімя розпалася остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №1517 згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представником було надано до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 07 червня 2003 року він разом з відповідачем уклав шлюб, який був зареєстрований в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що причиною розпаду сім'ї є те, що вона з відповідачем не знаходять спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, у відношеннях один до одного. Однією сім'єю проживають з 2014 року. Тому, посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та що позов він підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 07 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, (актовий запис № 365), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. В силу ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 07 червня 2008 року він разом з відповідачем уклав шлюб, який був зареєстрований в Новоодеському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що причиною розпаду сім'ї є те, що вони з відповідачем не знаходять спільної мови з більшості питань стосовно спільного співжиття та відношеннях один до одного. На підставі цього у них дуже часто виникали сварки, які доходили до скандалів. Тому, посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та що позов він підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи 07 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Новоодеському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, (актовий запис № 32), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. В силу ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 серпня 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання не зявився, подав заяву, у якій просить провести підготовче засідання без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявилася, подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 року, актовий запис № 22 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 12). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання не зявився, подав заяву, у якій просить провести підготовче засідання без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявилася, подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2001 року, актовий запис № 62 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 02.10.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не зявились, надійшли заяви з проханням провести судове засідання у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 листопада 2012 року. Від даного шлюбу у подружжя є діти: син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2016 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кухарська». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2012 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 338 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя є діти: син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 вересня 2015 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved