Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

19.04.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості 29370 гривень 36 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 17000 гривень 66 копійок, заборгованість за відсотками - 9969 гривень 70 копійок, штраф - 2400 гривень, а також про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» витати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 29.08.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490923369, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 17000 гривень 66 копійок, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Позивач стверджує, що відповідно до умов договору надав відповідачу кредит у вищевказаній сумі, а відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 01.03.2016 має вищезазначену заборгованість. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано письмове клопотання, розглянути дану цивільну справі у всіх судових засідання без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, та у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності - ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з'явивсяь, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв та заперечень, а також заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 490923369 (а.с. 4-6,7). Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 17000,66гривень (п.2.1); процентна ставка за користування кредитом 39,9% річних, тип процентної ставки - фіксована (п.2.2); дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 01.09.2019 року (п.2.3); умови використання та порядок надання кредиту : кредит надається позичальнику для сплати платежів з виконання зобов'язань позичальника за Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, шляхом перерахування: - на рахунок клієнта [NUMBER] (п.2.4). За змістом п.2.5 Кредитного договору, рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за цим Договором рахунок №29093490923369 у ПАТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346. За змістом п.13 розділу 2 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим Договором, у порядку, визначеному Договором: за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата таких комісій передбачена Розділом №1 цього Договору та/або інших платежів за Договором сплатити Банку штраф у розмірі: якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19999,99 гривень - 150 гривень за перший прострочений платіж, та 350 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Право Банку вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту передбачено п.15 розділу 2 Кредитного договору, в тому числі у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Вище зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печаткою банку (а.с. 4). За змістом Додатку №1 до Кредитного договору щомісячна сума платежу становить 657 гривень 68 копійок (а.с.7). Факт надання відповідачу кредиту, підтверджується випискою по особовому рахунку банку, відкритому на ім'я відповідача [NUMBER] згідно вимог п.2.5 Кредитного договору, відповідно до якої 01.09.2014 на вказаний рахунок було зараховано та в той же день видано суму кредиту 1700,66 гривень (а.с.12). Будь-яких заперечень щодо не отримання відповідачем вказаних коштів ,а також доказів, які ці обставини підтверджуються, суду надано не було. 07.04.2016 на адресу відповідача [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS], позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості на загальну суму 30370, 36 гривень, що підтверджується вимогою про дострокове повернення кредиту, реєстром рекомендованих почтових відправлень, що пересилаються в межах України, квитанцією пошти від 07.04.2016 та Списком згрупованих поштових відправлень (а.с.13-15). Згідно з наданим до позовної заяви Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні заборгованість за кредитним договором №490923369 за відповідачем [PERSON] станом на 01.03.2016 становить 30370, 36 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 17000,66 гривень, заборгованість за відсотками - 9969,70 гривень, заборгованість по комісії - 3400 гривень, заборгованість по пені - 2400 гривень (а.с. 11). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог на загальну суму 29370 гривень 36 копійок:, в тому числі: заборгованість за кредитом - 17000,66 гривень, заборгованість за відсотками - 9969,70 гривень, заборгованість по пені - 2400 гривень Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1378 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved