Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

18.09.2018р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з вересня 2017р. відповідач [PERSON] проживає окремо і нею (позивачкою) у вересні 2018р. подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Вказує, що за час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Стверджує, що дитина проживає разом із нею (позивачкою) та перебуває на повному її утриманні. Вказує, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Враховуючи те, що відповідач на даний час ніде не працює, однак регулярно їздить за кордон на заробітки, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 09.10.2018 року вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відзив на позовну заяву відповідачем, суду не надано. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання , а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають шлюбі, який зареєстрований 13.08.2016р. у Мостиському РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Львівській області за актовим записом №77, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України (позивачки [PERSON]З.). За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки, копією свідоцтва про народження дитини; копією паспорта позивачки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує право особи, разом з якою проживає дитина, обирати спосіб стягнення аліментів, також при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін [PERSON], стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, отримує нерегулярний мінливий дохід, не подав доказів того, що має на утриманні інших осіб. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також рівність обовязку матері та батька по утриманню дитини, а тому суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved