Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

17 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документу у порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Він як єдиний спадкоємець за заповітом від 07.11.2007 року прийняв спадщину після [PERSON] . За життя, [PERSON] розпочала процес приватизації земельної ділянки, площею 1,0000 га, кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130, яка знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів. 19.08.2016 року було проведено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. Вже після смерті [PERSON] , наказом Головного управління Дергеокадастру у Полтавській області від 05.10.2016 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано її померлій у власність. Посилаючись на те, що він як єдиний спадкоємець за заповітом, не має можливості успадкувати вказану земельну ділянку, оскільки за життя спадкодавець не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право на завершення після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка розташована: Полтавська обл., Глобинський р-н., Броварківська сільська рада, загальною площею 1,000 га, кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із наведених в позові підстав та крім того пояснив, що йому відомо, що на даний час вказана земельна ділянка належить [PERSON] , разом з тим, його права порушені не будуть, оскільки він просить суд не визнати право власності на земельну ділянку, а просить визнати за ним в порядку спадкування право на завершення приватизації, яке належало померлій на момент смерті. Представник відповідача - Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, щодо позовних вимог поклався на розсуд суду (а.с.203). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Прокурор Кобеляцької місцевої прокуратури в інтересах Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації та про її затвердження видані у 2015 та 2016 роках відповідно, тобто після втрати чинності Декретом КМУ 15-92 від 26.12.1992 року, а тому дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України на вказані правовідносини не поширюється і у позивача відсутнє право на завершення приватизації спірної земельної ділянки. Позов подано до Броварківської сільської ради, разом з тим, остання не має жодного відношення до вирішення казаного питання, оскільки не має повноважень розпоряджатися спірною земельною ділянкою. Крім того, на даний час земельна ділянка перебуває у приватній власності [PERSON] , тому за будь-яких умов не може бути приватизована без припинення права власності зазначеної особи. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомив про місце та час його проведення (а.с.202). Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Вислухавши пояснення позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.03.2016 року № 1593-СГ, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с.130). За заявою [PERSON] , ТОВ «Компанія ТЕРРА-Макс» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.126-151). 19.08.2016 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130, площею 1,0000 га на підставі вказаної технічної документації (а.с.152-154). [INFO] [PERSON] померла (а.с.16). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.10.2016 року № 7596-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель наданих у власність або постійне користування на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області; надано у власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га ріллі (кадастровий номер 5320680700:00:005:0130) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 155). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , у Глобинькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №22/2017, заяву про прийняття спадщини за заповітом подав [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. 07 листопада 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с.12-125). Відповідно до ч.4 ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як встановлено в ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя не набула права власності на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка була передана у її власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вже після її смерті, проте [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130, яка знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Позивачем заявлено позовну вимогу про визнання за ним в порядку спадкування права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Аналізуючи вказану норму, суд зазначає, що громадяни можуть набути у власність земельну ділянку виключно із земель державної або комунальної власності. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , земельна ділянка перебувала у державній власності. Разом з тим, судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] , поданої її представником за довіреністю [PERSON] (а.с. 212-214), 21 жовтня 2016 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130 за померлою [PERSON] (а.с. 215-218). Відповідно до Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 17 листопада 2016 року, [PERSON] в інтересах якої за довіреністю діяв [PERSON] подарувала земельну ділянку кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130 [PERSON] (а.с.219-221). 19.07.2017 року згідно договору купівлі-продажу [PERSON] продала земельну ділянку кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130 [PERSON] (а.с.207-208). Аналізуючи надані письмові докази, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] належало право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130. Разом з тим, в подальшому після смерті [PERSON] , [PERSON] за довіреністю від її імені завершив процедуру приватизації та оформив право власності на померлу, після чого, від імені померлої за довіреністю здійснив відчуження вказаної земельної ділянки на підставі договору дарування на ім`я [PERSON] , яка згідно договору купівлі продажу від 19.07.2007 року подала її [PERSON] . За таких обставин, судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер: 5320680700:00:005:0130 на момент розгляду справи судом, належить [PERSON] , отже перебуває у його приватній власності та не перебуває у державній або комунальній власності, тому визнання за позивачем в порядку успадкування права на завершення приватизації земельної ділянки буде суперечити нормам ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 2. ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується. Позивач під час судового розгляду зазначив, що йому відомо, що земельна ділянка перебуває у приватній власності [PERSON] . Разом з тим, позивач заявляючи позовну вимогу про визнання за ним в порядку успадкування права на завершення приватизації на земельну ділянку, яка перебуває у приватній власності, відповідачем зазначає Броварківську сільську раду Глобинського району Полтавської області, отже позов пред`явлено до неналежного відповідача. Приймаючи до уваги те, що заявлена позивачем вимога про визнання в порядку успадкування права на завершення приватизації суперечить нормам ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка на момент розгляду справи судом перебуває у приватній власності, а також те, що позов подано до неналежного відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed