Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

18 січня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду була передана Печерським районним судом м. Києва цивільна справа за позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про визнання договорів поруки, іпотеки від 09.10.2007 року припиненими, визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №2245/К від 13.05.2020 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що було укладено: - 09 жовтня 2007 року між [PERSON] (його дружиною) та ПАТ «Кредитпром» кредитний договір №03/1/293/07- ZKLN; - 09 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Кредитпром» іпотечний договір на забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №03/1/293/07- ZKLN; - 09 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Кредитпром» договір поруки №03/1/293/1/07- ZKLN; - 26.06.2013року між ПАТ «Кредитпром» та ПАТ «Дельта БАНК» договір про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпром» передало (відступило) ПАТ «Дельта БАНК» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в т.ч. за кредитним договором №03/1/293/07- ZKLN, договором поруки №03/1/293/1/07- ZKLN від 09.10.2007 року та іпотечним договором від 09.10.2007 року; - 13.05.2020 року між ПАТ «Дельта БАНК» та ТОВ «Укрдебт Плюс» договір про відступлення прав вимоги №2245/К відповідно до умов якого ПАТ «Дельта БАНК» передало (відступило) ТОВ «Укрдебт Плюс»право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в т.ч. за кредитним договором №03/1/293/07- ZKLN, договором поруки №03/1/293/1/07- ZKLN від 09.10.2007 року та іпотечним договором від 09.10.2007 року; [INFO] [PERSON] померла. Посилаючись на те, що забезпечувальні правочини (договір поруки та іпотечний договір) є припиненими у зв`язку з припиненням основного зобов`язання - кредитного договору через смерть позичальника [PERSON] , відсутність інформації у Спадковому реєстрі щодо прийняття спадщини, та як наслідок, відсутність правонаступника (спадкоємця) позичальника, а також підставою визнання недійсним договору відступлення права вимоги є його укладання до моменту встановлення кола спадкоємців після смерті позичальника, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Поночевна А.О. - підтримала позовні вимоги, уточнивши вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №2245/К від 13.05.2020 рокув частині відступлення права вимоги по кредитному договору позичальника [PERSON] та договорів забезпечення до нього. Представник ПАТ «Дельта БАНК» в судове засідання не з`явився, суду надав заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 75-80) з огляду на те, що позивач ставить вимогу про визнання договору відступлення права вимоги недійсним в цілому, а не в частині відступлення права вимоги по кредитному договору позичальника [PERSON] та договорів забезпечення до нього, а тому у разі задоволення позову ТОВ «Укрдебт Плюс» втратить право вимоги до інших позичальників за кредитними договорами та осіб, які надали забезпечення за ними на суму понад 19 000 000 грн. з урахуванням викладеного відповідач вважає, що справа не є малозначною через вартість активів на момент його продажу, є резонансною та такою, що становить значний суспільний інтерес. Також ним надано відзив на позовну заяву (а.с. 94-105), де позов не визнається. Представник ТОВ «Укрдебт Плюс» - Пивоваров В.І. - в судовому засіданні позов не визнав, суду надав відзив на позовну заяву (а.с. 68-70), де вимоги позивача не визнає, вказуючи, що позивач [PERSON] будучи зареєстрованим на час відкриття спадщини з спадкодавцем[PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і заяву про відмову від спадщини після смерті дружини не подавав, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. Законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки як смерть боржника за кредитним договором, після смерті позичальника відбувається заміна боржника у кредитному зобов`язанні на її спадкоємців, а тому основне зобов`язання не припинилося, як не припинилось і зобов`язання за іпотечним договором. Також відсутні правові підстави для визнання припиненим договору поруки від 09.10.2007 року, так як зобов`язання за кредитним договором не припинились зі смертю позичальника [PERSON] та є переведеними на [PERSON] , як спадкоємця, який одночасно є і поручителем за цим кредитним договором. Позивачем не доведено будь-яких законних підстав для визнання договору про відступлення права вимоги №2245/К від 13.05.2020 року недійсним. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 09.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Кредитпром» було укладено кредитний договір №03/1/293/07- ZKLNа також 09 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Кредитпром» укладено договір поруки №03/1/293/1/07- ZKLN і іпотечний договір на забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №03/1/293/07- ZKLN. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 липня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 16), виданого Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №185. Згідно зі статтею 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (а.с. 18) спадкова справа не заведена після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , чоловік померлої, є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину, оскільки на час її смерті проживав та був зареєстрований: [ADDRESS] , що підтверджується відповідями Відділу ведення реєстру територіальної громади м. Вознесенська на запит суду. Згідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини не направляв нотаріусу, оскільки спадкова справа не заведена, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , доказів отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Таким чином, разом з правами до спадкоємців переходять також і обов`язки спадкодавця щодо сплати боргів на користь кредитора. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини та оформлення спадщини. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на нерухоме майно. Згідно ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці задовольнити шляхом одноразового платежу, так як між спадкоємцями та кредитором іншої домовленості не встановлено. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор мас право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст.625 ЦК України (п. 27 Постанови п ну Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Таким чином, вважати припиненими договори поруки та іпотеки через відсутність позичальника/боржника за основним зобов`язанням є невірним. Вимоги про визнання укладеного 13.05.2020 року між ПАТ «Дельта БАНК» та ТОВ «Укрдебт Плюс» договору про відступлення прав вимоги №2245/К відповідно до умов якого ПАТ «Дельта БАНК» передало (відступило) ТОВ «Укрдебт Плюс»право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в т.ч. за кредитним договором №03/1/293/07- ZKLN та договором поруки №03/1/293/1/07- ZKLN від 09.10.2007 року недійсним обґрунтовані посиланням на положення ч.1,5 ст.203 ЦК України: договір не міг бути укладений до вирішення питання правонаступництва після смерті [PERSON] (боржника за кредитним договором, тобто він суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства і не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Суд вважає, що позивачем не доведено будь-яких законних підстав для визнання договору про відступлення права вимоги №2245/К від 13.05.2020 року недійсним

Outcome: dismissed