Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

18 березня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 26 грудня 1987 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини, сторони разом не мешкають, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 26 грудня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане поссовет НАУ, Науский район, Ленинобадська область, Таджикська РСР та актовим записом № 135. Сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане відділом РАЦС Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області та актовим записом № 96. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу, інтереси дитини і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved