Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

18 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів в\~зв`язку з\~навчанням. У позовній заяві зазначено, що відповідач являється батьком позивача, та на підставі судового наказу сплачував аліменти на утримання позивача до його повноліття, після чого виплати припинено. 07.08.2018 позивав зарахований до державного вищого навчального закладу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, Криворізького економічного інституту, є студентом першого курсу, юридичного факультету, денної форми навчання, навчається на платній основі, за кожен семестр сплачує 8995 грн., з урахуванням індексу інфляції, термін навчання до 30.06.2022. Позивач проживає разом з матір`ю, його навчання потребує грошових коштів на матеріальне та соціально-побутове забезпечення навчального процесу, зокрема оплату навчання, підручників, харчування, проїзду до навчального закладу. Відповідач добровільно не надає грошових коштів на навчання, тоді як немає інших утриманців, отримує пенсію за вислугу років та має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та\~ [PERSON] (а.с.4). [PERSON] навчається у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, Криворізького економічного інституту, на першому курсі денної форми навчання, період навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022, що підтверджується довідкою №07/38-842 від 14.01.2019 та договором про надання освітніх послуг між навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою №ОП-2444/2018 від 03.08.2018 (а.с.9, 10). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] здоровий, інвалідом не визнаний, ні перед ким немає аліментних зобов`язань. Оцінивши вищевказані докази, суд вважає, що відповідач відносно повнолітнього сина, який продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує допомоги, ухиляється від участі в його утриманні в грошовій чи якій-небудь іншій формі, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі й (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При призначенні розміру аліментів, суд виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача яка навчається, з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання, тобто до 30 [INFO] року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved