Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

19.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 04.03.2006 року. [INFO] року від шлюбу народилась донька [PERSON]. Шлюбні відносини фактично припинені. 2011 році. Спільне господарство не ведуть. Між позивачем та відповідачем постійно виникали спори, конфлікти, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, та поваги одного до одного. Спорів відносно спільного майна, та місця проживання дитини в них не має. На підставі викладеного просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю на адресу суду не надходило. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.03.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управлінням юстиції м. Донецька за актовим записом № 58 (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 579 від 12 вересня 2006 року, батьками [PERSON], [INFO] є позивач та відповідач (а.с.5). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved