Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

18.08.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що вона та її чоловік [PERSON] набули права на земельні частки (паї) як члени САТЗТ „Бугруватське. В подальшому відбулось розпаювання земель САТЗТ „Бугруватське на території Бугруватської сільської ради. В наслідок цього Охтирською районною державною адміністрацією 24.09.1996 року на імя [PERSON] був виданий сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) серії СМ № 0165141, яка знаходиться в межах Бугруватської сільської ради, площею 3,87 га. В подальшому землевпорядною організацією була складена схема поділу земель колективної власності САТЗТ „Бугруватське на земельні частки паї, передача яких здійснювалась у відповідності до схеми розпаювання земель. 28.03.2002 року було прийняте рішення голови Охтирської районної державної адміністрації за № 100 про видачу [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згодом Бугруватською сільською радою на імя [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 28.03.2002 року за № 016599, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1065, у відповідності до якого була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3,51 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 31.10.2000 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну ділянку, яка була йому надана як члену на підставі сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серії СМ № 0165141. Позивач [PERSON] в строки та в порядку передбаченому законом прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини, а тому до неї, як спадкоємця, перейшли всі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і право на вказану вище земельну ділянку (пай), про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 листопада 2002 року, зареєстроване в спадковому реєстрі за №1075, видане Охтирською районною нотаріальною конторою. Після оформлення спадщини позивач [PERSON] замовила технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАС 005724 посвідченого Охтирською райдержнотконторою 28.11.2002 року, реєстровий номер 1075, та отримала [PERSON] акт на право на земельну ділянку серія СМ №115719 від 14.01.2005 року, виданий Охтирською районною державною адміністрацією. Однак [PERSON] на право власності на землю серія СМ №115719 від 14.01.2005 року виданий Охтирською районною державною адміністрацією на імя [PERSON] - підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що такий державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий помилково на земельну ділянку, яка була передана їй же [PERSON] в порядку паювання земель САТЗТ «Бугруватське» та належить їй на праві приватної власності на підставі Державного [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку серії I- СМ №016599 від 28.03.2002 року, в результаті чого позивач не має можливості набути в установленому законом порядку право на спадкування тієї земельної ділянки, право на яку мав спадкодавець [PERSON] на момент смерті. В обох державних актах конфігурація земельної ділянки, її межі та межування із земельними ділянками є абсолютно ідентичними та однаковими, що свідчить лише про те, що на одну земельну ділянку запроектовану в схемі розподілу земельних ділянок видано два [PERSON] акти на право власності на землю, - на імя [PERSON]. Крім того, земельна ділянка, яка запроектована на схемі розпаювання земель колективної власності САТЗТ «Бугруватське» і згідно поділу була закріплена за покійним чоловіком позивача, на сьогоднішній день є вільною та не обтяженою правами інших осіб, зокрема дана земельна ділянка не передавалася у власність чи користування іншим особам, на неї не видавався жодній особі правовстановлюючий документ, а тому може бути передана в подальшому позивачу як спадкоємцю. В звязку з чим звернулася до суду та просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Також позивач у судовому засіданні доповнила вимоги прохаючи окрім визнання не дійсним державного акту скасувати його державну реєстрацію. Представник Охтирської РДА в судовому засіданні поклав вирішення позову на розсуд суду. Представник Бугруватської сільської ради в судове засідання не зявився про час день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву якою просив розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник Управління Держгеокадастру у Охтирському районі, Сумської області, в судове засідання не зявились, про час день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надала заяву якою просить розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] набули права на земельні частки (паї) як члени САТЗТ „Бугруватське. В подальшому відбулось розпаювання земель САТЗТ „Бугруватське на території Бугруватської сільської ради. Охтирською районною державною адміністрацією 24.09.1996 року на імя [PERSON] був виданий сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) серії СМ № 0165141, яка знаходиться в межах Бугруватської сільської ради, площею 3,87 га. 28.03.2002 року було прийняте рішення голови Охтирської районної державної адміністрації за № 100 про видачу [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Бугруватською сільською радою на імя [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 28.03.2002 року за № 016599, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1065, у відповідності до якого була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3,51 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 31.10.2000 року помер [PERSON], після його смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0165141, яка знаходиться в межах Бугруватської сільської ради, площею 3,87 га. Після оформлення спадщини позивач [PERSON] замовила технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАС 005724 посвідченого Охтирською райдержконторою 28.11.2002 року, реєстровий номер 1075, отримала [PERSON] акт на право на земельну ділянку серія СМ №115719 від 14.01.2005 року виданий Охтирською районною державною адміністрацією. При цьому, [PERSON] на право власності на землю серія СМ №115719 від 14.01.2005 року виданий Охтирською районною державною адміністрацією на імя [PERSON] є ідентичним тому державному акту на право власності на земельну ділянку, яка була передана їй же [PERSON] в порядку паювання земель САТЗТ «Бугруватське» та належить їй на праві приватної власності на підставі Державного [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку серії I- СМ №016599 від 28.03.2002 року. Таким чином при виготовлені державного акту на земельну ділянку була допущена помилка. Згідно ст. 17 ЗК України землями сільськогосподарського призначення у межах району та за межами населених пунктів розпоряджаються районні державні адміністрації. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2, ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено що позивачці помилково повторно було виготовлено технічну документацію та видано державний акт про право власності на вже належну їй земельну ділянку, а земельна ділянка успадкована нею після смерті чоловіка залишається належним чином не оформленою, то право позивачки підлягає захисту в судовому порядку у зазначений нею в заяві спосіб шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, крім того суд вважає за необхідне скасувати державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved