Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

19 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат \~про \~відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач являється військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 23.06.2015 р. Відповідач, повинен був перерахувати на спеціальні рахунки Черкаського зонального відділу ВСП разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що складало б - 8\~190 грн., а не - 1 390 грн. Проте, в супереч чинному законодавству відповідач не виплатив разову допомогу у повному розмірі, внаслідок чого позивач вимушений була звернутися до суду.\~ Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 р. у справі № 580/1161/21\~адміністративний\~позов задоволено\~частково.\~Визнано протиправною\~бездіяльність Центру\~по нарахуванню\~та здійсненню\~соціальних виплат\~щодо нарахування\~та виплати\~ [PERSON] щорічної\~разової грошової\~допомоги до\~5\~травня за\~2021\~рік у\~розмірі п`яти\~мінімальних пенсій\~за віком.\~Зобов`язано Центр\~по нарахуванню\~та здійсненню\~соціальних виплат\~нарахувати та\~виплатити [PERSON] \~недоплачену щорічну\~разову грошову\~допомогу до\~5\~травня за\~2021\~рік у\~розмірі п`яти\~мінімальних пенсій\~за віком,\~з урахуванням\~фактично виплачених\~сум допомоги,\~у порядку\~встановленому ст.\~17-1\~Закону України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту». Ухвалою \~Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 виправлено технічно описку, виклавши третій абзац резолютивній частині рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5\~травня за\~2020\~рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги, у порядку встановленому ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто, судовим рішенням підтверджено протиправність та незаконність прийнятого рішення відповідачем. Незаконною відмовою у нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком йому була завдана моральна щкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвятив багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому як позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання. Внаслідой протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому довелося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, йому доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в нього загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому він став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Розрахунок моральної шкоди здійснюється наступним чином. За кожен місяць порушеного права, він оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2021 р. для працездатних осіб - 6 000 грн. Відповідач повинен був виплати щорічну разову допомогу до 5 травня в травні 2020. Станом на листопад 2021 р. допомога у повному обсязі не виплачена та минуло 19 місяців (19 місяців * 6 000 грн. = 114 000 грн.) Враховуючи, що відповідачем було порушено його право, яке передбачено Конституцією України, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути у подвійному розмірі, тобто 114\~000 грн. 22 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 27.09.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 06 грудня 2021 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що\~усі обставини на яких наголошує позивач, повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.\~Позивач зазначив, що Центр не здійснив нарахування та виплату належної йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, тим самим наніс йому моральну шкоду: а саме: негативні переживання, психоемоційну напругу, важкість виконання повсякденних обов`язків, занижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Позивач також зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям та працювати. При цьому\~позивач\~не\~надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив що всі перелічені труднощі, проблеми, негаразди та страждання настали саме внаслідок бездіяльності відповідача та вини останнього. Більше того позивач не подав доказів навіть наявності втрат немайнового характеру\~(як то виписка з історії хвороби, довідка закладу охорони здоров`я, лікарняні листки, висновок судово-медичної експертизи, висновок судово-психологічної експертизи тощо).\~Відповідач взагалі не вступав у безпосередні відносини з позивачем щодо виплати йому допомоги. Замовлення коштів на виплату та сама виплата допомоги здійснена установою, де позивач проходить службу. За цих умов відповідач об`єктивно не міг завдати моральної шкоди позивачеві. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. \~Відповідно до посвідчення [NUMBER] від 23.06.2015 р. [PERSON] є учасником бойових дій. 09 вересня 2021 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 р. у справі № 580/1161/21\~адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги, у порядку встановленому ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ухвалою \~Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 виправлено технічно описку, виклавши третій абзац резолютивній частині вищевказаного рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5\~травня за\~2020\~рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги, у порядку встановленому ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 56 Конституції України\~\~передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частин першої-другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 23 ЦК України\~передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Разом з тим згідно зі\~статтею 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6\~(в редакції від 24.10.2003) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи.\~Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає доведеними факт спричинення позивачу моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача при нарахуванні виплат, оскільки внаслідок цього позивачу у період з травня 2020 року по листопад 2021 року не в повній мірі виплачено разову допомогу, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан позивача та його соціальне функціонування. Оскільки позивач був обмежений у можливості розпорядитись належною щорічною разовою допомогою у повному обсязі, дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв`язку із чим позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних втратах і стражданнях внаслідок обмеження його соціальних прав, чим були порушені нормальні життєві зв`язку, оскільки для поновлення своїх прав позивач змушений був звертатись до суду. Враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наявності підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди. Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 114 000 грн. є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення. Тому з урахуванням фактичних обставин справи, беручи до уваги, що позивач мав законні сподівання на отримання грошової виплати у передбаченому законом розмірі, не отримання якої об`єктивно призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків,\~суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Позивачем при подачу позову не оплачувався судовий збір у зв`язку зі звільненням від його сплати у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial