Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

17.12.2013 року [PERSON] звернулась до Джанкойського міськрайонного суду АР Крим з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свої вимоги мотивує наступним. Вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 30.09.2005 року. Від шлюбу з відповідачем позивач має малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але їй відомо, що він інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, але має нерегулярний, мінливий заробіток. На цей час вона знаходиться у скрутному матеріальному стані та їй одній важко утримувати дітей. Посилаючись на ст. 180, 181, 183 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. на трьох дітей, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня пред'явлення позову та до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що відповідач офіційно не працевлаштований. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає частково, згоден на стягнення з нього аліментів в розмірі 900 грн. 00 коп., зазначив, що він інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований. За станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем позивач має малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 21.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 18 (арк.с.4), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 28.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 25 (арк.с.5), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.09.2011 року виконавчим комітетом Стальненської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 27 (арк.с.6). Малолітні діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1032, виданою 13.12.2013 року виконавчим комітетом Стальненської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим (арк.с.7). Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп. на трьох дітей , але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня пред'явлення позову та до повноліття дітей. Стаття 5 протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен із подружжя зобов'язаний виконувати обов'язки цивільного характеру, що виникають зі шлюбу, сім'ї та необхідності виховання дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо способів виконання обов'язку утримувати дітей не встановлено. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, інших осіб на утриманні не має, за станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку, у суду є достатньо підстав визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідач офіційно не працює, але має нерегулярний дохід, разом з тим згідно ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а також те, що батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Тому та обставина, що відповідач офіційно не працює, не звільняє його від обов'язку утримувати своїх дітей, відповідач є здоровим, працездатним та повинен докладати зусиль для утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище сторін, потребу позивачки в одержанні аліментів на утримання малолітніх дітей, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, рівний обов'язок батьків утримувати дітей, та враховуючи матеріальний стан відповідача, який не працює, вважає можливим визначити аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 900 грн. 00 коп., тобто по 300 грн. 00 коп. на кожну дитину. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, достатнім для нормального забезпечення потреб малолітніх дітей, справедливим відносно до кожного з батьків. Також суд враховує можливість кожного з батьків в майбутньому при зміні обставин звернутись до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів. У відповідності зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду 17.12.2013 року. В частині стягнення аліментів в розмірі не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку судом відмовляється в задоволенні, оскільки норми ч. 2 ст. 182 СК України поширюються на випадки стягнення аліментів в частці в заробітку, а не в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial