Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

19.07.2019 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] із вимогою, щодо стягнення інфляції та трьох відсотків річних за прострочення сплати додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2015 року по справі № 2-4414/15, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на спільного сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття. На виконання вищевказаного рішення Державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 49549398 від 07.12.2015 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідач сплачував аліменти не своєчасно та допускав прострочення сплати періодичних платежів, які мають сплачуватись щомісячно. Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість у зв`язку із простроченням сплати додаткових витрат, а тому позивач вимушена звернутись до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань за період з 21.10.2015 по 31.01.2019 року в загальному розмірі 2935, 73 грн. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 24.07.2019 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі [PERSON] повідомлений судом про розгляд даного провадження, на адресу суду направив відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує, щодо вимог позову в повному обсязі посилаючись на наступні обставини. Відповідно наданих позивачкою розрахунків суми інфляції та 3 % річних, такі розрахунки проведені, починаючи з 01.11.2015 року, що є безпідставним, оскільки закон щодо таких нарахувань набрав чинності 08.07.2017 року, однак як видно з розрахунку заборгованості зі сплати додаткових витрат від 13.03.2019, що складений державним виконавцем заборгованість зі сплати додаткових витрат станом на 01.03.2019 березня відсутня. На даний час як аліменти, так і додаткові витрати в розмірі 1100 грн., що присуджені судом, сплачуються позивачем щомісячно та в повному обсязі. За таких обставин вимога позивачки про стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох відсотків річних на неіснуючий на момент подання позову до суду борг по додаткових витратах є необґрунтованою. Також відповідач посилається на те, що на час присудження аліментів та додаткових витрат на утримання дитини він був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, проте з 2017 року у зв`язку з погіршенням економічної ситуації в країні та нерентабельності підприємницької діяльності відповідач змушений був припинити займатися такою діяльністю та скасував реєстрацію ФОП. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, оскільки у 55-річному віці важко знайти підходящу роботу, а тому його догоди є нерегулярними. Таким чином, просить суд також враховувати відсутність постійного регулярного заробітку. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надані докази, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Кривошея Д.С., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49549398 від 07.12.2015 року на підставі виконавчого листа № 2-4414/2015 виданого Деснянським районним судом м. Києва від 12.11.2015, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який наданий державним виконавцем від 13.03.2019 року, вказано що станом на 01.03.2019 заборгованість у відповідача [PERSON] ( за виконавчим провадженням № 49549398 ) відсутня. Разом з тим з розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] допускав прострочення сплати періодичних платежів, які мають сплачуватись, щомісячно. Згідно ч. 4 ст. 196 СК України у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку -після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. (ст 196 доповнено ч. 4 згідно із Законом № 2037 VIII від 17.05.2017 року). Таким чином, оскільки вищезгаданий закон набрав чинності лише 08.07.2017 року, здійснення перерахунків, щодо прострочення сплати додаткових витрат на дитину з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, можливе лише з дня набрання чинності Цього Закону. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України (в редакції Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018) розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об`єктом індексації грошових доходів населення є, в тому числі, і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 зазначив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Таким чином враховуючи вимоги діючого законодавства, коефіцієнти індексу інфляції, загальновизнані методики розрахунку, сума індексації за період з 08.07.2017 по 31.12.2017 складає 565,26 грн., за період з 01.02.2018 по 31.07.2018 складає 767,96 грн., за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 складає 19,80 грн., сума трьох процентів річних за період з 08.07.2017 по 31.12.2017 складає 80,01 грн., за період з 01.02.2018 по 31.07.2018 складає 98,19 грн., за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 складає 2,80 грн., а загалом розмір інфляції та три проценти річних за прострочення сплати додаткових витрат на дитину становить 1534, 02 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненнювитрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial