Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

19.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 15 травня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Шаргородського районного суду від 20 серпня 2012 року розірвано. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Олесю, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2004 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 20 серпня 2012 року розірвано (а.с.4). Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку Олесю, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 275 від 17.03.2015 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей в обсязі, визначеному позивачем, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved