Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2017 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області було розірвано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач зазначає, що дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, проте коштів на утримання не вистачає. Також вказано, що дочка часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування. Відповідач за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти, на даний час він не одружений інших зобов`язань щодо утримання не має, офіційно не працевлаштований, але фактично працює персональним тренером в тренажерному залі в спортивному клубі та має постійний дохід. Також відповідач приймає участь у змаганнях за кордоном, які оплачує самостійно, проте у разі виграшу отримує винагороди. Крім того для підтримки свого тіла у фізичній формі, відповідач постійно харчується спеціальним дієтичним харчуванням та добавками на що витрачає чималі кошти. Проте відмовляється добровільно нести витрати на утримання дитини, посилаючись на відсутність коштів, хоча раніше перераховував кошти. З цих підстав позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 6000 гривень. Ухвалою від 14 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а. с. 53). 27 березня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , відповідно до якого просила частково задовольнити позов та присудити відповідачу на користь доньки [PERSON] стягнення аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому зазначено, що відповідач станом на сьогоднішній день офіційно не працює та має мінливий дохід, який постійно коливається та не може бути щомісячно стабільним, а тому відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 6 000 гривень. Крім того зазначено, що відповідач надає матеріальну допомогу, що і визнає позивач у позові, в той же час зазначає, що відповідач ухиляється від утримання доньки, таким чином вводить суд в оману. Крім того на викладені у позові обставини позивачем не зазначені докази щодо доходу відповідача та у визначених позивачем розмірі. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів, по мірі можливості сплачує кошти, проте просить врахувати, що він має нестабільне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти позову, просили врахувати викладені у відзиві обставини та присудити аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2017 року було розірвано (а. с. 14-15). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 13 серпня 2014 року (а. с. 16). Та обставина, що малолітня дитина проживає з матір`ю відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно не працює, має мінливий нерегулярний дохід. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов`язок позивача та відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що у даному випадку з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Як визнано сторонами та підтверджується дослідженими в судовому засіданні даними рахунків відповідача в Приватбанку, останній, починаючи з 2016 року, сплачував в добровільному порядку кошти позивачу на утримання їх малолітньої дочки в сумі з розрахунку 4000 гривень щомісячно, або за два місяці разом. Однак досліджені судом дані щодо руху коштів на рахунках відповідача, підтверджують доводи позивача, що перед її зверненням з позовом до суду таких платежів не було. Крім того, дані щодо коштів, які систематично надходять на рахунки відповідача, підтверджують доводи позивача щодо наявних у відповідача доходів, достатніх для сплати аліментів у раніше погодженому сторонами розмірі 4000 гривень, який суд вважає достатньої сумою для забезпечення утримання малолітньої [PERSON] , [INFO]. При цьому суд враховує, що на позивача чинним сімейним законодавством покладений рівний обов`язок по матеріальному утриманню дочки , а зазначені позивачем витрати на медичні обстеження та лікування дочки є по своїй суті додатковими витратами, які, у разі спору, можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача за відповідним позовом. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial