Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

18.03.2021 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 24.05.1988 виконкомом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 24. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено. Примирення вона вважає неможливим. Ухвалою судді від 09.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.05.2021. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона позовні вимоги підтримала. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 24 травня 1988 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у виконкомі Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 24 (а.с. 6). Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 454,00 гривні, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (908,00 х 0,5 = 454,00). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 гривні відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved