Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

18 грудня 2013 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування вартості витрат на поліпшення майна (а.с.2-5). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 серпня 2004 року по 19 лютого 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. У період шлюбу позивачка разом з дитиною та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Позивачка разом із дитиною за згодою власника квартири були зареєстровані за вищевказаною адресою. За власні кошти, з метою покращення умов проживання подружжя та дитини, позивачкою було проведено капітальний ремонт квартири [ADDRESS], загальна вартість якого склала 20 232,07 грн. Після розірвання шлюбу із [PERSON], а саме: з серпня 2013 року позивачка у вищевказаній квартирі не проживає, а відповідно квартирою та ремонтом проведеному в ній користуватися не має можливості, у зв'язку із чим вимушена була звернутися до суду та просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 20 232,07 грн., у якості відшкодування вартості капітального ремонту та судові витрати по справі. Позивачка в особі свого представника за довіреністю - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в особі свого представника за договором адвоката [PERSON], у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст рішення складений 24 березня 2014 року. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 21 серпня 2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №563 (а.с.6). Рішенням суду від 07 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). У період шлюбу із [PERSON] позивачка була зареєстрована та проживала у домоволодінні [ADDRESS], яке у розмірі 11/12 часток на праві приватної власності належить [PERSON]. В цей період в будинку було проведено капітальний ремонт, що виразився у проведенні комплексу ремонтно-будівельних робіт, що передбачали заміну, відновлення та модернізацію конструкцій та обладнання будинку, у зв'язку із їх фізичною зношеністю (а.с.59,60-63). Після розірвання шлюбу позивачка не проживає у вищезазначеному домоволодінні (а.с.9). Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За ст. 404 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За ст.. 776 ЦК України, капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. В судовому засіданні відповідачем факт проведення ремонту не заперечувався. Загальна сума витрат пов'язаних із проведенням ремонту будинку, згідно платіжних документів, становить 16 043,07 грн. (а.с.10-29). Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними, обґрунтованим, доведеними з її боку, тому підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивачки суму відшкодування вартості витрат на поліпшення майна у розмірі 8 021,54 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позовної заяви було оплачено судовий збір, її вимоги частково задоволені, то з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 114,71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial