Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

19 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. [PERSON] є батьком дітей (а/с 9, 10). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 8). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2016 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] (а/с 8). Позивач у судовому засіданні пояснив, що обоє синів увесь час проживали та проживають з ним. Відповідач вже тривалий час проживає окремо від дітей, ніякої участі у їх вихованні не приймає. За час проживання дітей з батьком відповідач жодного разу не приїжджала до них, не цікавилася їх інтересами та потребами. Також, відповідач не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової чи будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Згідно інформації Відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області від 06 липня 2015 року щодо характеризуючих відомостей відносно [PERSON] та [PERSON] повідомлялося, що відносно [PERSON] скарг та заяв до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області не надходило, до адміністративної відповідальності останній не притягувався. При бесіді з сусідами, останні характеризують його з позитивного боку, спиртними напоями не зловживає, з сусідами знаходиться в добрих відносинах, конфліктних ситуацій не вчиняє, займається вихованням своїх дітей. Відносно [PERSON], то сусіди негативно її характеризують, у зв'язку з тим, що остання близько півроку не займається вихованням дітей, не приділяє дітям ніякої уваги, проживає окремо, також, за час її мешкання сусіди бачили, що вона зловживала спиртними напоями (а/с 18). Таким чином, відповідач вихованням та матеріальним утриманням синів не займається, не цікавиться станом здоров'я дітей, їх фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Вихованням і утриманням дітей займається позивач, що підтверджується матеріалами справи. Служба у справах дітей своїм висновком, що затверджений рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 28.11.2016 року за № 231, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частина 2 ст. 157 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно них. Враховуючи викладене,

Outcome: approved