Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

17 березня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1). 31 березня 2017 року позивачем [PERSON] було подано заяву про збільшення позовних вимог, де вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2400 грн.( а.с.25-26). В судовому засіданні 18 квітня 2017 року позивач [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] остаточно просили суд стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.59). Представник відповідача-адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.59). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18 квітня 2017 року вирішено : Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити. Стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на користь [PERSON], починаючи з 20 березня 2017 року. Стягнути з [PERSON] в дохід держави 640 грн. судового збору (а.с.60). 10 травня 2017 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON]-адвоката [PERSON] про винесення додаткового рішення у справі, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 960,00 грн. (а.с.66). В судове засідання 15.05.2017 з розгляду даного питання сторони та їх представники не зявилися, але представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] письмово заперечив у повному обсязі щодо додаткових стягнень з відповідача на користь позивача судових витрат (а.с.69). Суд, дослідивши матеріали справи №742/854/17 (провадження №2/742/569/17), приходить до висновку частково задовольнити заяву позивача [PERSON] та ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат. Так, Ухвалою суду від 22 березня 2017 року в даному провадженні за правилами ст.ст.133-135 ЦПК України було задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення доказів (а.с.22), де останньою було сплачено 320,00 грн. Судового збору згідно квитанції №583802 від 20.03.2017 Прилуцького відділення Полікомбанк (а.с.19). Згідно п.5 ч.3 ст.79 ЦПК України ця сума відноситься до судових витрат витрат, пов'язаних вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, а тому, згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, в цій частині заява позивача [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на її користь 320,00 грн., бо первинно заявлені позовні вимоги останньої задоволені судом. В задоволенні решти вимог представника позивача [PERSON] - адвоката [PERSON], а саме, стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат у розмірі 640,00 грн. (320,00 грн. згідно копії квитанції Ощадбанку №256 від 16.03.2017 (а.с.12); 320,00 грн. згідно квитанції №17 від 31.03.2017 (а.с.32)) по її заявах про забезпечення позову, слід відмовити, бо обидві заяви [PERSON] про забезпечення позову не задоволені, про що винесені відповідні Ухвали судді від 20.03.2017 (а.с.16) та від 31.03.2017 (а.с.39), отже відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення в цій частині про стягнення судових витрат на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial