Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

19 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова про визнання права користування жилим приміщенням, в якому просила суд визнати за нею право користування жилим приміщенням квартирою № 1 в будинку 48 по вул. Федорівській в м. Харкові, та зареєструвати її за вищезазначеною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спірним є житловий [ADDRESS], який розташований по вул. Федорівській в м. Харкові, який належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 04.02.1959 року № 1-415, та договору купівлі-продажу від 25.05.1971 року № 1-988. Таким чином, право власності на спірний житловий будинок на 64/100 частин, зареєстровано за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.01.1972 року № 2001. [PERSON] є батьком позивача, у спірному будинку позивач мешкала з 1959 по 1984 рік. Потім позивач вийшла заміж, переїхала до чоловіка, та була знята з реєстрації у спірному будинку. В 2009 році позивач повернулась у спірний будинок, та зі згоди батька стала мешкати у ньому. Оскільки позивач мешкає за вказаною адресою з 2009 року, але не зареєстрована в будинку, вона звернулася з заявою у відділ реєстрації місця проживання у Новобоварському районі м. Харкова 14.11.2017 року з заявою про реєстрацію її за вказаною вище адресою. Але позивачу було відмовлено в реєстрації оскільки був відсутній підпис зі своєю згодою співвласника будинку, [PERSON] Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом. 17 січня 2018 року від третьої особи -Відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова, надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вони посилаються на те, що на даний момент у них відсутні встановлені законом підстави для реєстрації місця проживання позивача, у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання, посадовим особам Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо реєстрації місця проживання позивача. Позивачв судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова, в судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за відсутності їх представника. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не зявилася, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що житловий [ADDRESS], який розташований по вул. Федорівській в м. Харкові, належить [PERSON] на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 04.02.1959 року № 1-415, та договору купівлі-продажу від 25.05.1971 року № 1-988. (а.с. 11, 12-13) Право власності на спірний житловий будинок на 64/100 частин, зареєстровано за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.01.1972 року № 2001.(а.с. 14) В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 5) З січня 2009 року [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: м. Харків, вул. Федорівська, б. 48, що підтверджується Актом № 319 від 05.12.2017 року № 319, складеним Комітетом району у місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова та Довідкою Комітету району у місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова № 320 від 05.12.2017 року. (а.с. 6, 7) Як вбачається з відповіді КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 24» № Н-1024 від 06.12.2017 року, тобто районної поліклініки за місцем проживання позивача, [PERSON] знаходиться під диспансерним наглядом фахівців ХМП № 24 з 20.11.2016 року. Протягом 2017 року вона неодноразово зверталася до лікаря терапевта. (а.с. 8) Окрім того позивачем було надано суду копії квитанцій за сплату комунальних послуг за адресою: м. Харків, вул. Федорівська, б. 48, кв.1, які підписані позивачем [PERSON] (а.с. 9) 14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова із заявою про реєстрацію її місця проживання за адресою: [INFO], б. 48, кв.1, однак їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутня згода співвласника житла на реєстрацію [PERSON] (а.с. 15) Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.1,2 ст.319 ЦК України) Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст. 321 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», свобода пересування та вільний вибір місця проживання в Україні Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що позивач з 2009 року та по теперішній час постійно проживає разом з відповідачем [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Вона вселилася у вказану квартиру та проживала у ній за усної згоди батька. Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідності їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved