Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

17 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання спільних дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач мотивує свої вимоги тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 12.09.2002 року. Від шлюбу мають трьох спільних дітей, які перебувають на її утриманні. З квітня 2018 року шлюбні відносини припинили. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивача та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Від позивача надійшла заява із клопотанням про зменшення позовних вимог, а саме просила стягнути аліменти з відповідача на утримання двох дітей: доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 части з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] не визнав, оскільки дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. В іншій частині позовні вимоги визнав. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує на наполягає на їх задоволенні. В підготовчому судовому засіданні відповідач та його представник зменшені позовні вимоги визнали. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за реультатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Засулухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом (посторне) про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 03.02.2004 року, та доньку [PERSON], [INFO] року, що впдтверджується свідоцтвом про народження (повтороне) серії [NUMBER], від 27.04.2018 року. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах змінених позивачем позовних вимог враховуючи майновий стан сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитиниу відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: approved