Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

19.07.2021 року [PERSON] звернулася до Розівського районного суду Запорізької області із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району Запорізької області у віці 65 років померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,17 гектарів, яка розташована на території Смілівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі держаного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 056226, виданого 25 жовтня 2000 року Смілівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Смілівської сільської ради Рекотовою Г.Г. 28 квітня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 21, спадкодавець заповіла заявниці вказане вище майно. До 2003 року батьки заявниці проживали в с. Сміле Куйбишевського району Запорізької області, але після смерті батька заявниці її мати переїхала в с. Запорізьке, де проживала в будинку [ADDRESS] , який заявниця придбала для неї. На початку 2004 року, через погіршення здоров`я матері заявниці, остання переїхала до своєї матері, де проживала разом з нею до дня її смерті. В березні 2021 року заявник звернулася до Розівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення прав на спадщину, але державний нотаріус надав письмову відповідь № 114/01-16 від 22 березня 2021 року про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що, згідно довідки виконавчого комітету Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області № 2021 від 29 січня 2021 року на час відкриття спадщини померла [PERSON] була зареєстрована одна, в зв`язку з чим заявнику було запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 20.07.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду на 05 серпня 2021 року на 10 год. 00 хв. (а.с. 21). Представник заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вказаних у заяві вимог не заперечує (а.с. 22,24, 25). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заінтересованої особи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона зі своїми батьками до 2003 року проживали в різних селах: вона в с. Запорізьке, а її батьки в с. Сміле Куйбишевського району Запорізької області. В 2003 році, після смерті її батька, вона придбала житловий будинок [ADDRESS] та перевезла туди свою матір. Це було зумовлено дуже поганим станом здоров`я матері заявниці, яка на той час хворіла на цукровий діабет, майже нічого не бачила та потребувала догляду та сторонньої допомоги. Заявниця також переїхала до будинку [ADDRESS] , де і мешкала разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , до дня її смерті [INFO] , проте була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,17 гектарів, яка розташована на території Смілівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. Відповідно до заповіту, її мати [PERSON] заповіла їй вказане вище майно. Проте, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявниця не зверталась, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщина, з огляду спільне проживання на день смерті матері разом із нею. В березні 2021 року вона звернулася до Розівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення прав на спадщину, але державний нотаріус надав письмову відповідь про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що, згідно довідки виконавчого комітету Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області на час відкриття спадщини її мати [PERSON] була зареєстрована одна, в зв`язку з чим їй було запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Окрім цього, пояснила, що спадкоємцем після смерті її матері є також її рідна сестра, проте остання на спадщину не претендує, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері не зверталась. Інших спадкоємців після смерті матері немає. Тож, зазначила, що спір про право відсутній. Просила встановити факт її постійного проживання разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . Представник заявника - адвокат Комар Г.І. в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] , посилаючись на доводи, наведені в ній, та просив суд встановити факт, що заявниця, [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Сміле, Куйбишевського району, Запорізької області, постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою заявниці. Зазначила, що її баба та дід до 2003 року проживали в с. Сміле Куйбишевського району Запорізької області. Коли в 2003 році помер її дід, який хворів на онкологічне захворювання, мати придбала для бабусі будинок в с. Запорізьке та перевезла бабусю у цей будинок. Оскільки бабуся хворіла на цукровий діабет, практично нічого не бачила, тож потребувала допомоги та стороннього догляду, мати також переїхала до буд. [ADDRESS] , щоб доглядати бабусю, де і проживала до дня смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім цього, підтвердила про відсутність спору про право, оскільки її рідна тітка - сестра матері, на спадщину не претендує, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Беззаперечно підтвердила, що її мати постійного проживання разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає заявницю, як сусідку, оскільки мешкає також у с. Запорізьке. Свідок зазначив, що заявниця десь в середині 2003 року перевезла свою матір - [PERSON] до с. Запорізьке, де придбала для неї будинок, та до її смерті [INFO] проживала разом із нею у буд. [ADDRESS] , оскільки мати була дуже хвора та потребувала допомоги та догляду. Беззаперечно підтвердив, що заявниця постійно проживала разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . Суд заслухавши заявницю, її представника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні норми закону викладені і в ст. ст. 15, 16 ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 зазначеної вище Постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] у віці 65 років в с. Запорізьке Розівського району Запорізької області померла матір заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 2006 року Солодководненською сільською радою Розівського району Запорізької області (а.с. 5). Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Смілівської сільської ради Рекотовою Г.Г. 28 квітня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 21, спадкодавець [PERSON] заповіла своїй доньці - [PERSON] земельну ділянку розміром 7,17 га, яка належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю, виданого Смілівською сільською радою 25 жовтня 2000 року за № 056226 серії І-ЗП (а.с. 8). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 056226, виданого 25 жовтня 2000 року на підставі рішення Смілівської сільської Ради народних депутатів від 29 лютого 2000 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 296, [PERSON] належить земельна ділянка площею 7,17 га, яка розташована на території Смілівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6,7). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявником [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 09 січня 1974 року Смілівським с/РАЦС Куйбишевського району Запорізької області, де в графі «мати» зазначено « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031455937 від 01.07.2021 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та після укладання шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Після розірвання шлюбу із [PERSON] прізвище заявниці залишилось « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 23 серпня 2013 року (а.с. 11). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до паспорту № [NUMBER] , виданого 22.02.2018 року та картки платника податків прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с. 14). В березні 2021 року заявниця [PERSON] звернулась до Розівської державної нотаріальної контори з питання спадкування майна, яке залишилось після померлої матері [INFO] [PERSON] , з приводу чого державним нотаріусом надано роз`яснення з питання оформлення спадщини від 22.03.2021 року №114/01-16, відповідно до яких зазначено, що заявником [PERSON] заява про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавалася. Окрім цього, відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 19.03.2021 року за № 6399113 спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Розівської селищної ради Запорізької області від 29 січня 2021 року за № 2021, вбачається, що на час відкриття спадщини померла була зареєстрована одна. Таким чином, відповідно до частини 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, заявниця вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України термін для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними, а тому заявнику [PERSON] було запропоновано звернутися до суду для вирішення питання у судовому порядку (а.с.17). Так, відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63999113 від 19.03.2021 року інформація за параметрами запиту « [PERSON] » щодо наявності спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня (а.с. 16). Копією договору купівлі - продажу від 23 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. та зареєстрованого в реєстрі № 1545, підтверджується факт придбання заявницею житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстрований на праві приватної власності за заявницею, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1958261, виданого 11.11.2003 року, номер запису 1704, та зареєстрованого в книзі за № 10 (а.с. 18). Проте, за даною адресою заявниця проживала без реєстрації на час смерті своєї матері - [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області № 118 від 01.07.2021 року, відповідно до якої заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.06.2021 року (а.с. 15). Встановлення в судовому порядку факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникові для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, в тому числі й надані в судовому засіданні свідками: [PERSON] та [PERSON] показання, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved