Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

18.04.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], треті особи, орган опіки та піклування Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та Служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області . 22.05.2018 року отримана довідка про місце реєстрації відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовче судову засідання на 05.07.2018 року. 05.07.2018 року проведене підготовче судове засідання. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2010 року. В період спільного проживання в них народився син - [PERSON] , [INFO]. Спільне життя між ними на склалось, тому з 30.08.2011 року вони припинили спільне проживання. Після цього вона намагалась вирішити з відповідачем питання про надання матеріальної допомоги на утримання сина. 13.12.2013 року за заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області з відповідача стягнені аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. (доходу) щомісячно, до повноліття сина. Проте відповідач аліменти на утримання сина не сплачував, в результаті чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 58809.95 грн., станом на 01.07.2017 року В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків батька: не згадує про дитину, не приймає участі у вихованні дитини, не турбується про її життя та здоров'я. Відповідач не виявляє бажання бачитись та спілкуватись з сином. Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність В підготовчому судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши. Що нею вірно викладені всі обставини справи та наведені всі доводи на їх обґрунтування. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився про час та м місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в підготовче судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. В підготовчому судовому засідання ч підтримала позовні вимоги позивача. Просила їх задовольнити, пояснивши , що відповідач жодного разу не навідав свого сина, не поцікався його розвитком, успіхами, станом здоров'я. також будь-якої допомоги на утримання сина не надає. Позивач сама виховує та матеріально утримує сина. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, зміст позовних вимог дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання в сторін народився син - [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого відповідач записаний батьком дитини. В 2011 року сторони припинили спільне проживання. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свогої малолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач не згадує про дитину, не приймає участі у вихованні дитини, не турбується про її життя та здоров'я. Відповідач не виявляє бажання бачитись та спілкуватись з донькою. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивача від 27.03.2018 року встановлено, позивач проживає разом із сином в будинку батьків. Власного житла не мають. В будинку створені необхідні умови для виховання та розвитку дитини. Батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, разом з позивачем та сином не проживає. Крім того, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по сплаті аліментів, так як з часу ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів, а саме з 13.12.2013 року року відповідач як не платив. так і на даний час не сплачує аліменти на утримання сина. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 58809.95 грн., що підтверджується довідкою Верхньодніпровського РВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області. Також на даний час вирішується питання щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Відповідно до характеристики зі школи вбачається, що [PERSON] навчається на достатньому рівні та добре вихований. Вихованням сина займається мати, яка відвідує батьківські збори та спілкується з вчителями. Відповідно до висновку № 139/02-10 від 28.03.2018 року Слав'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO] так як батько вихованням сина не займається. Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами. Так як відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина за рішенням суду. Тому підстави для вирішення питання про стягнення з нього аліментів в зв'язку з позбавленням батьківських прав відповідно до ст. 166 СК України - відсутні. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду, після набрання законної сили, направити Межівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved