Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

17.10.2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи це тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] .. На даний час місце проживання [PERSON] не відоме, за вказаною адресою не проживає на протязі останніх п`яти років. Просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування зазначеною вище квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала, пояснила суду, що з відповідач [PERSON] є її донькою, яка в 2010 році отримала вказану квартиру у спадок, але в 2014 році подарувала її [PERSON] .. Після чого виїхала до Росії. У вказаній квартирі вона ніколи не проживала, речей її не було. До позивача донька приїздила лише кілька разів, але і тоді проживала за іншою адресою по [ADDRESS] . В [ADDRESS] -2013 роках приїздила в смт. Новотроїцьке з зятем, так як закінчувала навчання. Відповідач до судового засідання не з`явилася, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах є поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] , суду показала, що вона є головою ОСББ в будинку по [ADDRESS] . Позивача знає, тому що у неї є квартира у її будинку. В квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] на протязі десяти років не проживає. Свідок [PERSON] , суду показала, що вона проживає в кв. [ADDRESS] навпроти квартири [ADDRESS] в цьому будинку. [PERSON] в будинку та в квартирі [ADDRESS] не бачила, в цій квартирі близько 7 років ніхто не проживає. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 21.07.2014 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6-9). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2014 року №2456607 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 10-11). З довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 07.10.2019 року №05/08-3088 вбачається, що відповідач [PERSON] , дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Показання допитаних в судовому засіданні свідків відповідають відомостям Акту про непроживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] від 15.10.2019 року. Згідно до вимог\~ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64 Житлового кодексу УРСР членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зі змісту ст. 405 ЦК України вбачається, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що в будинку по [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , яка за місцем реєстрації не проживає більше року без поважних причин. Таким чином, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач відсутня за місцем реєстрації: [ADDRESS] , більш ніж один рік без поважної причини, домовленості з даного приводу між сторонами не було, суд вважає необхідним визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки порушуються права позивача, як власника квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved