Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

19.11.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON], Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи [PERSON], публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» про звільнення заставленого майна з-під арешту. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 24.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками виступає ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22339301 на суму 193 200, 00 дол. США, строком до 24.03.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором укладено договір іпотеки, посвідчений 24.03.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про що зроблено запис в реєстрі за № 396. На підставі вищевказано договору іпотеки відповідачем передано в заставу нерухоме майно: земельну ділянку площею - 0, 0967 га (кадастровий номер 8000000000:90:066:0083), розташовану на [ADDRESS]. В рамках виконавчого провадження № 37538085, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві накладено арешт на все нерухоме майно відповідача в т.ч. на предмет іпотеки. На сьогодні між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Право застави виникло до винесення постанови про арешт майна відповідача та оголошення заборони його відчуження. Таким чином арешт майна, яке виступає предметом іпотеки, порушує права позивача, як іпотеко держателя, у зв»язку з чим має бути знятий. Загальна сума заборгованості за основним зобов»язанням станом на 22.11.2013 року складає 290 764, 33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.11.2013 року еквівалентно 2 324 079, 29 грн. Згідно з висновками банку про вартість заставного майна від 25.09.2013 року № 50823, величина вартості предмету іпотеки становить 421 000, 00 грн. Просили зняти арешт та заборону на відчуження із земельної ділянки площею - 0, 0967 га (кадастровий номер 8000000000:90:066:0083), розташовану на [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача відсутній, останній подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, у судове засідання не з»явилися. Направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання від [PERSON], повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про дату, час та місце судового засідання повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомили, явку свого представника не забезпечили, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Треті особи про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином про, що свідчать зворотні повідомлення про отримання ними судових повісток на аркуші справи № 44, з будь-якими клопотаннями про відкладення судового засідання до суду не зверталися. З огляду на викладене, суд ухвалив - розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22339301 про надання кредиту за програмою «земельна ділянка в кредит» у розмірі 193 200, 00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14, 25 % річних з кінцевим терміном погашення кредиту та сплати відсотків не пізніше 24.03.2028 року (а.с. 6-14). Умовами зазначеного договору передбачено цільове використання кредитних коштів, а саме для придбання позичальником у власність нерухомості - земельної ділянки загальною площею 0, 0967 га за адресою: [ADDRESS], в розмірі 190 345, 00 дол. США (а.с. 6-14). Для забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором № 22339301 від 24.03.2008 року, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 24.03.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про що зроблено запис в реєстрі за № 396. (а.с.15-18). Відповідно до умов, укладеного ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] договору іпотеки, [PERSON] передала в іпотеку, належне їй майно, яким є - земельна ділянка загальною площею 0, 0967 га за адресою: [ADDRESS]. Крім того, умовами договору іпотеки від 24.03.2008 року, передбачено, що у разі порушення боржником зобов»язання за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що [PERSON] має невиконані зобов»язання за кредитним договором станом на 22.11.2013 року у розмірі 2 324 079, 29 грн. Відповідно до ст. ст. 572, 590 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави); заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження Судом також встановлено, що станом на станом на 29.11.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] досягнуто згоди щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 22339301 від 24.03.2008 року шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки. Проте, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 375380 від 02.04.2013 року з метою забезпечення виконання рішення суду на виконання якого 06.03.2012 року видано виконавчий лист № 2-4851/11 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» коштів у сумі 1 175 962, 81 грн. накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] в тому числі і на земельну ділянку площею - 0, 0967 га (кадастровий номер 8000000000:90:066:0083), розташовану на [ADDRESS] у межах суми звернення стягнення 4 350 381, 24 грн. (а.с. 5). За правилами ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, може бути у випадку - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, або, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. З огляду на те, що позичальник має заборгованість перед кредитором за договором, який забезпечений іпотекою, повідомив кредитора про неможливість виконання ним зобов»язань за забезпеченим кредитним договором і передачу предмету іпотеки для реалізації з метою погашення заборгованості за кредитним договором, а заставодержатель позбавлений можливості використати своє право заставодержателя, оскільки земельна ділянка загальною площею 0, 0967 га за адресою: [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, перебуває під арештом, який накладений головним державним виконавцем для забезпечення виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за іншим договором, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 12.04.2012 року тип Банку з ВАТ змінено на Публічне акціонерне товариство, що стало підставою для зміни найменування банку з Відкритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство, відповідно ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником всіх прав та зобов»язань ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.20-22). Отже, заявлені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вимоги про зняття арешту та заборони на відчуження земельної ділянки площею - 0, 0967 га (кадастровий номер 8000000000:90:066:0083), розташованої на [ADDRESS], накладеного головним державним виконавцем Крайчинським С.С., підлягають задоволенню. На підставі викладеного, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 572,590 ЦК України, ст.ст. 10,11,88,147,212,213-215,218,224 ЦПК України, суд -

Outcome: approved