Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

19 березня 2014 р. Товариство звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 15 вересня 2011 р. між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - Банк) та [PERSON] укладено кредитні договори № 2435/2126CLPT2 на суму 6 884,52 грн, на строк до 18 квітня 2012 р. і № 2438/2126CLPT2 на суму 1 539,71 грн, на строк до 18 вересня 2012 р. Вказали, що між Банком та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по Кредитному договору № 2435/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. було відступлено на користь останнього. 8 жовтня 2012 р. між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та Товариством укладено договір факторингу, за яким право вимоги, зокрема, по зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № 2435/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. перейшло до останнього. 19 червня 2013 р. між Банком і Товариством укладено договір факторингу, за яким останньому відступлено право вимоги, зокрема, від [PERSON] щодо її кредитних зобов'язань перед Банком за договором № 2438/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. Вказали, що боржник свої зобов'язання по кредитним договорам перед Банком не виконала і в неї існує заборгованість за договором № 2435/2126CLPT2 в сумі - 7 871,42 грн, а за договором № 2438/2126CLPT2 в розмірі 1 539,71 грн, яку просили стягнути. В судове засідання представник Товариства не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. У своїй заяві представник позивача погодився на постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 15 вересня 2011 р. між Банком та [PERSON], укладено кредитний договір № 2435/2126CLPT2, відповідно до умов якого їй надано кредит у сумі 6 884,52 грн, з процентною ставкою 36,00 % річних, на строк 30 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 15 березня 2014 р. В цей же день, тобто 15 вересня 2011 р. між Банком та [PERSON], укладено кредитний договір № 2438/2126CLPT2, відповідно до умов якого їй надано кредит у сумі 1 539,71 грн, з процентною ставкою 36,00 % річних, на строк 30 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 15 березня 2014 р. Кредитні кошти Банком перераховані на рахунок відповідачу. Виходячи зі змісту сформованого Банком графіку [PERSON] зобов'язана була до 15 числа кожного місяця погашати кредит, а також відсотки за його користування рівними частинами відповідно до цього графіку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В силу ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК). 26 липня 2012 р. між Банком та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по Кредитному договору № 2435/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. відступлено на користь останнього. 8 жовтня 2012 р. між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та Товариством укладено договір факторингу, за яким право вимоги, зокрема, по зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № 2435/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. перейшло до останнього. 19 червня 2013 р. між Банком і Товариством укладено договір факторингу, за яким останньому відступлено право вимоги, зокрема, від [PERSON] щодо її кредитних зобов'язань перед Банком за договором № 2438/2126CLPT2 від 15 вересня 2011 р. Судом з'ясовано, що боржник свої зобов'язання за укладеними договорами виконувала неналежним чином, а тому заборгованість за кредитним договором № 2435/2126CLPT2 склала - 7 871,42 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 5 942,45 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 210,18 грн; пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 718,79 грн. А заборгованість за кредитним договором № 2438/2126CLPT2 склала - 1 539,71 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 329,24 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 717,82 грн; пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 492,65 грн. За таких умов Товариство є правонаступником Банку і ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», отже належним позивачем, який має право пред'являти зазначені вимоги до боржника у межах вищевказаної суми боргу. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у вищевказаних сумах. За правилами ст. 88 ЦПК з відповідача на користь Товариства слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved