Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

17 червня 2020 року з Дніпровського апеляційного суду до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості» до [PERSON] про стягнення суми безпідставно набутих коштів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року справу було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2020 року представникові відповідача у задоволенні клопотання про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях посилався на те, що на підставі платіжного доручення № 176 від 21 грудня 2018 року ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості» помилково перерахувало на рахунок відповідача 85\~000 гривень, призначення платежу оплата за юридичні послуги відповідно до договору № 12/12 від 10 грудня 2018 року. Жодних договорів між позивачем і відповідачем укладено не було, жодного договору між сторонами не існує, тому правові підстави для перерахування коштів у розмірі 85\~000 гривень на рахунок відповідача відсутні. 06 квітня 2019 року позивачем на адресу ФОП [PERSON] було направлено лист з проханням повернути помилково сплачені грошові кошти, яке відповідачем залишено без задоволення. 12 квітня 2019 року на адресу відповідача було направлено копію позовної заяви з додатками, з якою 16 квітня 2019 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області до ФОП [PERSON] про стягнення суми безпідставно набутих коштів. 15 квітня 2019 року відповідачем було отримано поштове відправлення. Як з`ясувалося згодом, 16 квітня 2019 року ФОП [PERSON] було припинено підприємницьку діяльність, про що було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. За відсутності будь-яких договірних зобов`язань між сторонами, [PERSON] набула грошові кошти, належні ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості», у розмірі 85\~000 гривень без достатньої правової підстави, у добровільному порядку повертати відмовляється. На час перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 85\~000 гривень, відповідач була зареєстрована як ФОП, вона була обізнана про надходження коштів на її рахунок, отримувала заяву та позовну заяву до господарського суду Дніпропетровської області, жодної відповіді позивачеві надано не було та кошти не повернуті. Отримавши виписку з банківського рахунку від 08 травня 2019 року, і встановивши безпідставність надходження на її рахунок коштів, належних позивачеві, їх не повернула. Відомості про відкриті кримінальні провадження, на які посилається відповідач, внесені не стовно неї, а стосовно інших осіб. Вироки, які б набрали законної сили, у зазначених кримінальних провадженнях відсутні. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 85\~000 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 гривні. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що 24 травня 2017 року нею було зареєстровано підприємницьку діяльність за напрямом вантажний автомобільний транспорт, проте, у зв`язку із повною зайнятістю за основним місцем роботи часу на ведення та обслуговування підприємницької діяльності не вистачало. Нею було прийнято рішення на безоплатній основі передати управління [PERSON] , яка має досвід бухгалтерського обліку, ведення підприємницької діяльності та надання послуг підприємцям. Відповідачем було передано [PERSON] документи ФОП [PERSON] , електронні ключі від банківської карти та банківського рахунку, відкритого в АТ «Ощадбанк» з метою вчасного звітування до податкової інспекції та ведення бухгалтерського обліку. З того часу [PERSON] у свою підприємницьку діяльність не втручалася, жодних документів не підписувала, з банківського рахунку грошові кошти не знімала, готівкові кошти від підприємницької діяльності не отримувала. За весь час діяльності в межах бізнесу до відповідача ніхто не звертався і жодних вказівок чи пропозицій, нею [PERSON] не надавалося. У квітні 2019 року їй стало відомо, що [PERSON] від імені ФОП [PERSON] здійснювала банківські операції та господарську діяльність, про яку відповідачеві нічого відомо не було, а також про те, що 28 лютого 2019 року Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області було внесено відомості про кримінальне провадження № 12019040630000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 07 травня 2019 року її було викликано на допит в якості свідка та повідомлено, що 28 лютого 2019 року до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON] про те, що [PERSON] , яку було призначено на посаду головного бухгалтера ТОВ «Агровектор Плюс», також здійснювала бухгалтерський облік ще низки підприємств, серед яких ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості». [PERSON] , перебуваючи на посаді головного бухгалтера, 21 грудня 2018 року з розрахункового рахунку позивача без відома директора перерахувала на банківський рахунок відповідача без її відома грошові кошти у розмірі 85\~000 гривень. Одразу після допиту, відповідачем було заблоковано банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», і витребувано виписку про рух коштів по рахунку. Отримавши 08 травня 2019 року вказану виписку, дізналася, що 21 грудня 2018 року на її банківський рахунок позивачем було перераховано грошові кошти у розмірі 85\~000 гривень, які у подальшому було знято готівкою з банкомату [PERSON] . Також останньою з рахунку ФОП було здійснено оплату її особистих рахунків. За даним фактом [PERSON] 06 липня 2019 року звернулася до Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину. Позивачем зазначено, що грошові кошти було перераховано помилково, проте, грошові кошти у розмір 85\~000 гривень було свідомо викрадено з банківського рахунку позивача його ж бухгалтером [PERSON] та в подальшому зняті бухгалтером відповідача [PERSON] , про що [PERSON] відомо не було. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/4275/19 від 10 квітня 2019 року було накладено арешт на грошові кошти у розмірі 125\~000 гривень, які обліковуються на банківському рахунку ФОП [PERSON] в АТ «Ощадбанк». Таким чином, позивачеві слід звертатися із цивільним позовом в порядку ст. 128 КПК України до особи, яка завдала шкоди, тобто, до [PERSON] в межах кримінального провадження, а не до відповідача. Зазначила, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Бюро інвентаризаційної нерухомості» здійснює підприємницьку діяльність з 21 вересня 2007 року, про що 21 вересня 2007 року внесено відомості до ЄДРЮОП за № 1\~224\~102 0000 039098 (а.с. 9-13). Відомості про [PERSON] як фізичну особу-підприємця 25 травня 2017 року було внесено до ЄДРЮОП за № 2\~224\~000 0000 116445 (а.с. 14-15). 21 грудня 2018 року на підставі платіжного доручення № 176 ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості» на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] , відкритий в АТ «Ощадбанк», було перераховано 85\~000 гривень, призначення платежу: оплата за юридичні послуги згідно з договором № 12/12 від 10 грудня 2018 року (а.с. 8). 06 квітня 2019 року ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості» на адресу ФОП [PERSON] було направлено рекомендованим листом заяву про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 85\~000 гривень (а.с. 17, 18), яку отримано відповідачем (а.с. 19) та залишено без задоволення. Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року було накладено арешт на грошові кошти, які належать ФОП [PERSON] і знаходяться на банківському рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк» (а.с. 59-62). 12 квітня 2019 року позивачем на адресу ФОП [PERSON] було направлено копію позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області з додатками (а.с. 20), яку отримано відповідачем особисто (а.с. 21). 16 квітня 2019 року ФОП [PERSON] було припинено підприємницьку діяльність, про що до ЄДРЮОП внесено запис № 22240060002116445 (а.с. 16). Відповідно до виписки по рахунку ФОП [PERSON] , відкритого в АТ «Ощадбанк», 21 грудня 2018 року на рахунок відповідача від ТОВ «Бюро інвентаризації нерухомості» надійшли грошові кошти у розмірі 85\~000 гривень (а.с. 55 оберт). 06 липня 2019 року [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 57), відомості про яке було внесено до ЄРДР за № 12019040690002203 від 07 липня 2019 року (а.с. 58). Згідно з ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Договорів між сторонами укладено не було, тобто договірні відносини між ними не виникали. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювання шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Таким чином, заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума у розмірі 85\~000 гривень є безпідставно отриманими нею коштами без укладання договору та підлягає до стягнення на користь позивача. З приводу тверджень сторони відповідача, що грошові кошти в розмірі 85\~000 гривень було свідомо перераховано головним бухгалтером позивача на поточний рахунок ФОП [PERSON] , і в подальшому їх було викрадено, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Всупереч зазначеної вимоги, відповідачем не надано до матеріалів справи вироку, який набрав законної сили, в якому би судом було встановлено, що грошові кошти було перераховано свідомо та у подальшому було викрадено. Не підтверджено матеріалами справи, що саме головний бухгалтер відповідача вчинила протиправні дії та її вину встановлено у визначеному законом порядку вироком суду, який набрав законної сили. [PERSON] не спростовано, що грошові кошти в сумі 85\~000 гривень отримано нею без належної правової підстави, зокрема, не надано підтверджень договірних відносин між сторонами. Згідно з положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про підприємництво» підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що нею було передано сторонній особі документи та електронні ключі від банківської карти і банківського рахунку, а вона сама з того часу у свою підприємницьку діяльність не втручалася, жодних документів не підписувала, з банківського рахунку грошові кошти не знімала, готівкові кошти від підприємницької діяльності не отримувала, оскільки зазначене суперечить меті підприємницької діяльності. Крім того, реєструючи себе, як фізичну особу-підприємця, [PERSON] взяла на себе ризики, пов`язані з такою діяльністю. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З аналізу зазначеної норми слідує, що особа, право якої порушено, наділена правом самостійно визначати ефективний спосіб захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, та на власний розсуд визначати особу, яка зазначені права порушує, тобто, відповідача. Таким чином, визначати в порядку якого провадження, з яким позовними вимогами та до кого їх заявляти, наділена виключно особа права, якої порушено, тобто, позивач. Тому суд не приймає доводи сторони відповідача, що позовні вимоги, які є предметом спору у даній справі, належить розглядати у межах кримінального провадження, в якому позивач має подати цивільний позов. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1\~921 гривні (а.с. 23), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Бюро інвентаризаційної нерухомості» складає 86\~921 гривню (85\~000 гривень + 1\~921 гривня = 86\~921 гривня). На підставі викладеного,

Outcome: approved