Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

19 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Вербківської сільської ради Павлоградського району, про визначення місця проживання дітей та припинення стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 06 листопада 2010 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , [INFO] . Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 21.10.2012 шлюб між сторонами був розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживали разом з матір`ю, [PERSON] . З грудня 2020 року діти проживають з позивачем за місцем його проживання: [ADDRESS] . Відповідач на протязі двох років виїжджає за кордон. Не цікавиться дітьми, не приїжджає до них, не дзвонить, не виявляє інтересу до їх здоров`я, розвитку, дитячих інтересів. В зв`язку з вищевикладеним звертається до суду. 22 березня 2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2838/11 від 27.09.2011 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. 14 квітня 2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження по справі ЄУ № 185/2018/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Вербківської сільської ради Павлоградського району, про визначення місця проживання дітей та припинення стягнення аліментів. 10 червня 2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 03 серпня 2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зобов`язано Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надати суду довідку-розрахунок заборгованості нарахованих та сплачених аліментів (помісячно) [PERSON] . 05.05.2021 відповідач надала відзив, відповідно до якого, зазначила, що дійсно у них в позивачем є спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після припинення їх сумісного проживання залишились проживати з нею. Діти завжди були чисті та охайні, відвідували позашкільні заклади. З грудня 2020 року позивач забрав дітей жити до себе. У зв`язку з цим, враховуючи, що діти висловлюють своє бажання жити з позивачем, позовні вимоги визнає частково, в частині визначення місця проживання дітей з позивачем, та в частині припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заперечує проти відкликання виконавчого листа та припинення стягнення заборгованості по аліментам, яка утворилась на теперішній час. 25.05.2021 позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якого, не погоджується з наведеними у відзиві на позов аргументами та доводами відповідача, оскільки відповідач самоусунулася від виховання дітей, при цьому позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання своїх дітей на підставі рішення суду. Грошові кошти перераховуються на банківську картку, яка до теперішнього часу знаходиться у відповідача. Тобто, аліменти, які сплачує позивач, не витрачаються за своїм цільовим призначенням, а використовуються відповідачем на її особисті потреби. Позивач, його представник в судовому засіданні просили позовну заяву задовольнити, визначити місце проживання дітей з батьком, припинити стягнення аліментів, відкликати виконавчий лист, оскільки діти проживають з ним з грудня 2020 року, зазначив що відповідач з дітьми не спілкується, бажання бачитися з дітьми не проявляє, вихованням раніше займалась бабуся. Відповідач живе та працює за кордоном, а діти проживали з бабусею. Зараз діти проживають з батьком, його співмешканкою та її дітьми. З наявністю заборгованості по аліментам не погоджуються, можливо вона і є, але не така велика. Позов просять задовольнити. В подальшому відповідач подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю відповідача, діти деякий час проживали разом з нею, поки дочка [PERSON] знаходилась за кордоном на заробітках, аліменти отримувала на картку доньки та витрачала на онуків. Онуки завжди були охайні, доглянуті, вона займалась їх вихованням, розвитком, водила на різні кружки. Потім у них з`явились проблеми з навчанням. На даний час діти проживають з позивачем, відвідують іншу школу, зараз у них все добре. Погоджується з визначенням місця проживання дітей з позивачем, але проти відкликання з виконання виконавчого листа, так як у позивача залишився великий борг по сплаті аліментів, та вона бажає, щоб ці кошти були стягнуті на користь дітей. Вислухавши позивача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З 06.11.2010 сторони перебували у зареєстрований шлюбних відносинах. Від зазначеного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 430 від 20 травня 2011 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 429 від 20 травня 2011 року (а.с. 7,8). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-2838/11 від 26 вересня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, які не можуть бути меншими ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно до повноліття (а.с.11). Відповідно до акту обстеження від 21.01.2021 встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради про можливість проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком № 459 від 10.03.2021, враховуючи позитивні характеристики на батька, його умови проживання, орган опіки та піклування вважає можливим проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до довідки КЗ «Вербківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» від 01.03.2021 № 28 [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , дійсно навчаються в 3-Б класі з 13.01.2021 у КЗ «Вербківська ЗА І-ІІІ ступенів» Павлоградського району Дніпропетровської області. За час навчання мама [PERSON] в навчанні та вихованні дітей участі не приймала (а.с. 20). Відповідно до довідки-характеристики від 04.02.2021 № 246 виданої Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , характеризується позитивно (а.с. 28). Позивачем [PERSON] надано характеристику з місця роботи ШУ ім.. Героїв де він працює машиністом з 24.01.2019, за час роботи проявив себе як старанний працівник, відповідально виконує завдання, порушення трудової дисципліни відсутні (а.с. 29). Відповідно до довідки про доходи позивача № 88 від 12.02.2021 за період з січня 2019 по січень 2021 року загальна сума нарахованого доходу складає 417750,21 грн., з них сплаті аліменти на суму 149688,33 грн. (а.с. 22). Відповідно до характеристики виданої КЗ «Вербківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» від 05.03.2021, [PERSON] , доброзичливий, ініціативний, самостійний, дотримується правил поведінки, батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 32). Відповідно до характеристики виданої КЗ «Вербківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» від 05.03.2021, [PERSON] , доброзичливий, стриманий, самостійний, дотримується правил внутрішкільного розпорядку, поведінка адекватна, батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 33). Згідно з листом Павлоградського відділу ДВС у Павлоградському району Дніпропетровської області № 34/74926 від 27.08.2021 виконавчий лист про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей № 2-2838 перебував на виконанні в ДВС в період з 28.10.2018 по 23.01.2019, заборгованість станом на 23.01.2019 - 17518 грн., та з 24.01.2019 позивач працевлаштований, заборгованість станом на 11.04.2019 - 14946,601 грн., всього заборгованість станом на 11.04.2019 - 379029,04 грн. В період з 01.06.2011 по 27.10.2018, та з 12.04.2019 по 19.04.2021 ДВС не може надати розрахунок заборгованості, так як позивач був працевлаштований, та виконавчий лист перебував на виконанні за місцем роботи. Відповідно до копії виконавчого листа № 2-2838/11 від 27.09.2011 з відмітками про його виконання, на момент призупинення стягнення аліментів відповідно до ухвали суду, залишок заборгованості на 01.03.2021 складає 59857,21 грн. (в тому числі по ШУ «Героїв космосу» станом на 31.03.2019 - 12726,83 грн. і попередня заборгованість 47130,38 грн.), яка не утримана. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Крім цього, згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. При цьому стаття 161 СК України встановлює, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору щодо місця проживання сина сторін, суд виходить з принципу рівності прав і обов`язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дітей. При цьому суд виходить лише з інтересів дитини. Перевага матері перед батьком не повинна бути пріоритетом у спорі. Відповідно до статей 3 та 9 Конвенції про права дитини, при забезпеченні прав дитини, першочергово повинні бути враховані якнайкращі інтереси дитини. 01.07.2017 р. Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», в якому було зроблено висновок, що під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватися ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному з подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги. Таким чином, вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дітей, суд враховує першочергово інтереси дітей, позицію представників органу опіки та піклування викладену у висновках, які зазначили про доцільність проживання дітей з батьком, з урахуванням обставин справи, досліджених в судовому засіданні, зокрема, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дітей, також судом враховано ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, фактичне проживання дітей з батьком, визначене за спільної згодою батьків та дітей, суд вважає що найкращим дотриманням інтересів дітей, для повного і гармонійного розвитку їх особистості, морального, духовного і психологічного комфорту, необхідним визначити їх місце проживання з батьком. Окрім того, суд вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком, не впливатиме на взаємовідносини синів з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зауважити, що у разі зміни умов виховання дитини в залежності від різних обставин (стан здоров`я батька (матері) і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і т.д.), суд має право змінити визначене місце проживання дитини та не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом. Щодо вимоги позивача про припинення стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліментів та про відкликання з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-2838/11, виданого 27 вересня 2011 року, суд зазначає наступне. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина і з якого часу, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Враховуючи встановлені судом та визнані сторонами обставини, а саме те, що з грудня 2020 року неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, з метою захисту прав позивача, оскільки визначено місце проживання дітей з батьком, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх доходів. Враховуючі, що станом на 01.03.2021 у позивача існує заборгованість з аліментів за минулий період проживання дітей з матір`ю, за рішенням суду від 26 вересня 2011 року, яке є чинним, в сумі 59857,21 грн. (в тому числі по ШУ «Героїв космосу» станом на 31.03.2019 - 12726,83 грн. і попередня заборгованість 47130,38 грн.), яка не утримана з позивача, то позовні вимоги в частині відкликання з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-2838/11, виданого 27 вересня 2011 року, задоволенню не підлягають, так як рішення суду є обов`язковим до виконання. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Враховуючи місце проживання дітей за батьком, сторони мають право перераховувати заборгованість з аліментів на особистий рахунок дітей в банківській установі для цільового використання них за призначенням в інтересах дітей. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволенню позову на відповідача.

Outcome: partial