Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

17 лютого 2001 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 1,72 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла позивач у справі. 16 грудня 2003 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадщини після смерті [PERSON]Й, входить його особисте право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Росія» розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла позивач у справі. Позивач у справі не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 5 позовної вимоги, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Вербовецької сільської ради, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав (а.с. 26). Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Повторним свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 319232, виданим 11 серпня 2015 року (а.с. 7), стверджується, що [PERSON] померла 17 лютого 2001 року у с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 332 від 18 серпня 2016 року (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Т-1837/0-1877/6-16 від 13 липня 2016 року (а.с. 14), випискою із списку громадян-членів КСП «Росія», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 16) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Росія» с. Вербовець площею 1,72 умовних кадастрових гектара. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № .......... від 06 жовтня 2016 року (а.с. ) вбачається, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки померлого. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року (набрало чинності 01 жовтня 2016 року), довідкою виконавчого комітету Вербовецької сьльської ради № 332 від 18 серпня 2016 року (а.с. 12), доведено, що у першій черзі спадкоємців після смерті [PERSON] мала право спадкувати її дочка [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою Вербовецької сільської ради № 332 від 18 серпня 2016 року (а.с. 12) стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № .45343890 від 07 жовтня 2016 року (а.с. 29) слідує, що спадкові права в нотаріальній конторі [PERSON] не оформила. 16 грудня 2003 року помер батько позивача (а.с.10) [PERSON] (а.с. 8). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Росія» с. Вербовець площею 1,72 умовних кадастрових гектара (а.с.13, 15, 17). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45343910 від 07 жовтня 2016 року (а.с. 28) слідує, що померлий [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, другий з подружжя, який його пережив, батьки. Свідоцтвами про смерть (а.с. 7,8), свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року, яке набуло чинності 01 жовтня 2016 року (а.с.10), довідкою Вербовецької сільської ради № 333 від 18 серпня 2016 року (а.с. 13) стверджується, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину після його смерті. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45343929, виданої 07 жовтня 2016 року (а.с. 27) вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкодавця [PERSON] відсутня. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 17 червня 2016 року (а.с. 11), слідує, що сертифікати на право на земельну частку (пай) на [PERSON] та [PERSON] втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 18, 19). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельні частки (паї) як спадкоємця [PERSON] та [PERSON] за законом.

Outcome: approved