Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

17 серпня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що має доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2003 року, записаний відповідач [PERSON] . На даний час донька [PERSON] є повнолітньою особою, яка навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України (денна форма навчання), та є студентом 2-го курсу. Позивачем зазначено, що після досягнення донькою повноліття, відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу це робити. Сама позивачка не має можливості одноособово утримувати доньку. Вказано, що вона самостійно несе витрати на оплату за навчання та проживання доньки в гуртожитку. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 199 СК України. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 23). Надала письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 24). Надав до суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі. Крім іншого, в такій заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги він визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за даної явки, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2003 року (а.с. 6). На час подачі позову до суду, [PERSON] , є повнолітньою особою. Згідно з Договором про навчання у закладі вищої освіти № 1/Тур-2(д) від 22.07.2021 року (а.с. 14) [PERSON] є студентом 2 курсу, Національного університету біоресурсів і природокористування України, форма навчання денна. Оскільки повнолітня донька продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, її мати звернулась до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів з батька відповідно до статті 199 СК України. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави\~п`ятої розділу\~першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Враховуючи, що форма навчання повнолітньої доньки є денною, і вона потребує матеріальних витрат на оплату навчання та гуртожитку, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому [PERSON] навчається на денній формі, що виключає її працевлаштування. Судом не встановлено, що відповідач допомагає своїй доньці матеріально у зв`язку з навчанням останньої у вищому навчальному закладі. Відповідачем також до суду не надано доказів неможливості надання матеріальної допомоги доньці. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення донькою сторін повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 17 серпня 2021 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд зазначає наступне. Мінімальний розмір сплати аліментів, що становить не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та його максимальній розмір, що складає не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку відповідно до частини 5 статті 183 СК України, до вказаного випадку не застосовуються, оскільки [PERSON] не є дитиною, та досягла повноліття. Згідно з статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір за подання позову за вимогою про стягнення аліментів в сумі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Але, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору у сумі 454 грн 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved