overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

19.08.2016 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області 08 травня 2009 року, актовий запис № 61. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила, що на протязі тривалого часу подружнього життя між нею та відповідачем не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя. Подружні відносини між ними припинені, більш як три роки проживають окремо. Спору про місце проживання дитини немає. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами позивач згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

19.08.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно будинок №13 по вулиці Пасічна в с.Сибереж Ріпкинського району Чернігівської області, яку підтримав в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи вважає, що заяву необхідно задовольнити. Судом встановлено що 27.10.2015 року у віці 85 років в с.Сибереж Ріпкинського району Чернігівської області помер [PERSON] (батько заявника). Заявник (на підставі паспорта громадянина України на своє імя, свідоцтва про народження спадкодавця, рішення заінтересованої особи №95 від 16.12.2010 року про видачу спадкодавцю свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок) довів факт, що прізвище його батька в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно будинок №13 по вулиці Пасічна в с.Сибереж Ріпкинського району Чернігівської області, яке видане 04.05.2011 року Виконавчим комітетом Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, помилково зазначене як «ЛЕПЕХА ВІТАЛІЙ ФЕДОРОВИЧ», а тому встановлені судом обставини є підставами для задоволення заяви. Встановлення в судовому порядку зазначеного юридичного факту необхідно заявнику для отримання спадщини батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

19.08.2016 року Олександрівським районним судом винесено рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до фермерського господарства\~ «Київська Русь» про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено. Представником позивача було подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення та цивільну справу було направлено до апеляційного суду Кіровоградської області. 26.09.2016 року апеляційним судом Кіровоградської області було винесено ухвалу про повернення даної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо судового збору, оскільки позивач не доплатив судовий збір у встановленому законом розмірі. Представник позивача у судовому засіданні просить винести додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір та вартість проведення судової експертизи. Сторони та представник відповідача в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. А тому, суд проводить засідання у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення по даній справі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що при зверненні з позовною заявою до суду у жовтні 2015 року позивач сплатив 487,20 грн. судового збору (а.с.2) за одну позовну вимогу немайнового характеру. Згодом, позивач збільшив позовні вимоги (а.с.34-35), а саме просив зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку. За зазначену вимогу судовий збір позивачем доплачений не був. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ( в редакції на час звернення з позовом) - за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачувався судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Тобто, позивачем мало бути доплачено 487, 20 грн. (0,4 розміру мінімальної заробітної плати за позовну вимогу про повернення земельної ділянки). Оскільки рішенням Олександрівського районного суду від 19.08.2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, тому достягнути вказану суму судового збору на користь держави необхідно з позивача [PERSON] Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, позицію представника позивача щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, суд не може взяти до уваги та вирішити це питання при винесенні додаткового рішення так як, за рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення щодо стягнення судового збору з позивача у розмірі 487, 20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

19.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, що розташована на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Протягом шести місяців позивач [PERSON] до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернувся з об'єктивних причин, а саме в зв'язку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавиці, поминальні обіди та інші витрати пов'язані з її смертю, а також юридичною необізнаністю.. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Левківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву за № 144 від 06.10.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] [PERSON], однак з поважних причин не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. За заявами сторін справу розглянуто без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.04.2014 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач працездатний, не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, який отримує відповідач, тому вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково у частині стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягають, так як на час звернення позивачки до суду дитина досягла трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь 1/2 частини понесених додаткових витрат, повязаних з розвитком здібностей спільної дитини, в сумі 5250 грн. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від здійснення вказаних витрат. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка набула повноліття 24.06.2016 року. [PERSON] є студенткою ІІ курсу філологічного факультету Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON] і навчається за контрактом. Вартість першого курсу навчання склала 10500 грн, яку повністю оплатила позивач (а. с. 2-8). Відповідно до частини першої статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, заявлена позивачем вимога є такою, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 січня 2006 року виконавчим комітетом Піщаницької сільської ради Овруцького району, актовий запис №1. Зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися, було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. Вважає, що їхня сім»я розпалася та зберегти її неможливо. А тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.01.2006 року серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який у відповідності із ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

19.08.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON], [INFO], жителя с. Піщаниця Овруцького району Житомирської області, аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі заяви і до досягнення ним повноліття. Зазначила, що від спільного життя з відповідачем мають сина, який проживає разом з нею. Вона працює техпрацівницею в школі та отримує невелику заробітну плату і не спроможна сама утримувати сина. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 19.08.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

19.08.2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що 03 липня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Дочка проживає з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею (позивачем) та відповідачем про участь останнього в утриманні дочки не досягнуто. Інших дітей на утриманні відповідач не має, працює, стан здоровя має задовільний, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 25 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, уточнивши їх при цьому просила стягнути аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 03 липня 2014 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. - довідка, видана виконкомом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області 19.08.2016 року, підтверджує, що дочка [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

19.08.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до Сперанскіс Марянас про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 27 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони не ведуть спільне господарство, тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київській області зареєстрований шлюб між Сперанскіс Марянасом та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 217 (а.с. 8). Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей сторони не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

19.08.2017 позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги аргументує тим, що [PERSON] є батьком її сина [PERSON], про що свідчить запис в свідоцтві про народження сина. На даний час син перебуває на її утриманні, батько проживає окремо, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає, а тому вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, також від відповідача не надійшов відзив. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved