Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

19.04.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Потіцької сільської ради Козівського району Тернопільської області, у якому просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом поважною та визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини у Козівську державну нотаріальну контору. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 02.01.2010 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт на її користь та користь її братів [PERSON] та [PERSON]. Зазначає, що не звернулась вчасно у Козівську державну нотаріальну контору, оскільки в цей час перебувала за кордоном у звязку з чим, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 20.04.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. До судового засідання позивач подала заяву, у якій просить суд розглядати справу за її позовом у її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, згідно якого визнає позовні вимоги, просить справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленого статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує чиї небудь права або законні інтереси. Крім того, судом встановлено, що 02.01.2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№088651 від 04.01.2010 року (а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу 1/3 частку земельної ділянки (паю) в розмірі 1,79\~га. Вказаний заповіт був посвідчений 29.10.2008 року секретарем виконкому Потіцької сільської ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] (а.с.12). Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вище встановлено судом, [PERSON] померла 02.01.2010 року у м. Тернопіль. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз'яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері, однак перешкодою в реалізації його законних прав та інтересів стало те, що вона пропустила шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у звязку із перебуванням за кордоном (а.с.7-8). Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач з поважних причин пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак слід визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.

Outcome: approved