Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

19 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської районної державної адміністрації про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У жовтні 2018 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання до м. Краматорська Донецької області, а дітей залишила проживати разом зі своєю бабусею [PERSON] [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованю до своїх дітей, вона фактично покинула своїх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, їх долею не цікавиться. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила позов задовольнити. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської року від 20 листопада 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судові повістки, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку, відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 09.12.2013 року, серія [NUMBER] від 02.09.2016 року, серія [NUMBER] від 02.09.2016, серія [NUMBER] від 10.11.2017 року (а.с.9-12). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] покинула своїх дітей на свою матір [PERSON] . З жовтня 2018 року вона фактично проживає в м. Краматорськ Донецької області. До дітей вона не приїжджає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не спілкується з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей. Дітьми опікується їх бабуся [PERSON] , яка здійснює за ними догляд. Для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. В будинку де проживають діти є всі необхідні предмети побуту, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.22). Батько малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у свідоцтві про народження записаний з вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 18-21). За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв, має шкідливі звички, веде розгульний спосіб життя, що негативно впливає на догляд та виховання малолітніх дітей. Орган опіки і піклування вважає за доцільне відібрання у [PERSON] її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дітей, про що надав до суду висновок від 29.11.2019 року № 01-68/3511. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до ч. 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підставі Закону України «Про охорону дитинства» та наведених норм СК України суд підкреслює, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов`язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. Суд зазначає, що права та інтересам малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі СК України. Відповідно до ст. 164, 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не цікавиться їх здоров`ям, має шкідливі звички, веде розгульний спосіб життя. В даний час діти знаходиться у [PERSON] , яка фактично з жовтня 2018 року доглядає і утримує дітей. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без позбавлення її батьківських прав щодо дітей і стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182, 184 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки мати дітей не займається їх вихованням і матеріальним утриманням, не цікавиться їх долею, а батько малолітніх дитини у свідоцтві про народження записаний з вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, дитина позбавлена батьківського піклування, тому над нею слід встановити опіку. Так як вихованням та матеріальним утриманням дитини займається [PERSON] , орган опіки і піклування прохає призначити її опікуном дітей, про що надав висновок від 29.11.2019 № 01-68/3511 (а.с. 38). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов, [PERSON] має можливості для матеріального утримання та виховання дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до медичного висновку від 30.09.2019 року протипоказань до опіки за станом здоров`я не має, тому суд вважає за можливе призначити її опікуном дитини (а.с.13,22). За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, факти, викладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки відомості про батька дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру цивільного стану громадян, суд вважає за необхідне передати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка фактично утримує дітей і здійснює їх догляд. Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved