Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

18 серпня 2015 року позивач подав в суд позов, в якому просив стягнути з відповідача 1903 грн. 57 коп., в якості компенсації виплаченого страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. судових витрат. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, 07.04.2014 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/7840736). Забезпеченим транспортним засобом за цим договором був автомобіль Audi V8, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09 жовтня 2014 року по пр. Московському у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілям були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до постанови Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, а також в залишенні місця ДТП до оформлення матеріалів ДАІ. У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплачене потерпілому страхове відшкодування. Відповідач проти вимог заперечував, посилався на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження виплати [PERSON] страхового відшкодування. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2014 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/7840736). Забезпеченим транспортним засобом за цим договором був автомобіль Audi V8, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09 жовтня 2014 року по пр. Московському у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілям були спричинені механічні пошкодження, а їх власникам майнова шкода. У відповідності до постанови Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, а також в залишенні місця ДТП до оформлення матеріалів ДАІ. Виконуючи взяті на себе зобовязання за договором страхування, позивач виплатив [PERSON], як власнику ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER]., страхове відшкодування у сумі 1903,57 грн., розмір якого було визначено на підставі автотоварознавчого дослідження від 17.10.2014 року. Ці обставини підтверджуються копією заяви про виплату страхового відшкодування, випискою з реєстру одержувачів страхових відшкодувань та показаннями свідка [PERSON], а також копією товарознавчого дослідження. Відповідно пп. 38.1.1. п. «в» 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідач не заперечував тієї обставини, що фактично залишив місце ДТП. Крім того, ця обставина встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved