Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

19.08.2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] і просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 7 520,45 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.06.2020 року у розмірі - 3 278,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2017 року по 30.06.2020 у розмірі - 3 679,08 грн.; інфляційні витрати - 359,47 грн., 3% річних від простроченої суми - 203,38 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Як вказує представник позивача, в порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил №630 відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачами утворилася заборгованість в розмірі 6 957,60 грн.з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.06.2020 року у розмірі - 3 278,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2017 року по 30.06.2020 у розмірі - 3 679,08 грн. Відповідачам було направлене досудове повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання у 10-денний термін, яке відповідачі не виконали. З огляду на викладене відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачам також нараховані 359,47 грн. - сума інфляційних витрат за час прострочення та 203,38 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Як вказує позивач, у зазначений термін відповідачі не здійснювали належних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.09.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.32-33). Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої за клопотанням представника позивача інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна кв. [ADDRESS] , остання в тому числі знаходиться у приватній власності відповідачів (а.с.35-36). Як вбачається з розрахунку позивача, за вказаним особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість в сумі 6 957,60 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.06.2020 року у розмірі - 3 278,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2017 року по 30.06.2020 у розмірі - 3 679,08 грн. (а.с. 4-6). Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачами не погашена. Відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому ст.160 ЖК УРСР визначає рівні права та обов`язки наймача та членів його сім`ї між собою та перед третіми особами, зокрема щодо солідарної майнової відповідальності членів сім`ї разом з наймачем за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення, яке належить до приватного житлового фонду. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Також згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 541 ЦК України передбачено солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. На підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачі, місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , отримують послуги з центрального водопостачання і водовідведення, однак своєчасно їх не оплачують, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 6 957,60 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» в солідарному порядку. Крім того, у зв`язку з наявністю заборгованості з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 359,08 грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 203,38 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.7-9). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачами відзиву на позов з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов КП «Харківводоканал» слід задовольнити в повному обсязі та стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 7 520,45 грн., в тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.06.2020 року у розмірі - 3 278,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2017 року по 30.06.2020 у розмірі - 3 679,08 грн.; інфляційні витрати - 359,47 грн., 3% річних від простроченої суми - 203,38 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 грн., тобто, по 1 051,00 грн. - з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved