Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

18 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів та зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 29 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 15 січня 2013 року рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розмірі 450,00 грн. щомісячно. Позивачка стверджує, що даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання сина та просить змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, а саме: просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від заробітку (доходу) платника аліментів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень не надав. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 34. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. В зареєстрованому шлюбі в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. 11 березня 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 101. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище «Мала» на «Дзюбій». Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2013 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на сьогоднішній день не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює та отримує постійний дохід, інших осіб, що перебувають на його утримані не має. Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сума аліментів в розмірі 450,00 грн., що відповідач зобов'язаний сплачувати за рішенням Веселинівського районного суду від 15 січня 2013 року не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на сьогоднішній день не відповідає вимогам ст. 182 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів та розміру стягнення аліментів, а саме: з твердої грошової суми змінити на ? частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved