Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

17 червня 2010 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи в ньому свої вимоги наступним чином. 15 травня 2008 року між відповідачем та Банком був укладений договір кредиту № 014/08- 112/78656 на суму 20900 грн. строком до 72-х місяці, зі сплатою 27 % річних за його користування. За час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що на день подання позову до суду за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 22570, 25 грн., тому позивач просив достроково розірвати договір кредиту та стягнути з відповідача дану заборгованість і понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином через свого представника, який в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 15 травня 2008 року між Банком та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № 014/08-112/78656 (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.1.1-1.1.6 Договору Банк зобов'язався надати позичальнику, тобто відповідачу, кредит в сумі 20900 грн. на споживчі цілі строком до 72-х місяців, тобто - до 15 травня 2014 року. Плата за користування кредитом за п. 1.2 Договору склала 27% річних. Також, гідно п.п. 1.1.4, 1.3 кредитного Договору позичальник здійснює погашення кредиту та відсотків щомісячними платежами до 15 числа кожного місяця згідно графіку погашення кредиту, який є додаток № 1 до Договору. Відповідно до ст. 3054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим на 21 травня 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22570, 25 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 17174, 72 грн.; заборгованість за кредитом та відсоткам в сумі 3678,49 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 1717, 04 грн. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі. Також, ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Беручи до уваги той факт, що відповідач не виконує умови договору в частині вчасного повернення платежів за кредитним договором, тому суд вважає, що укладений між сторонами кредитний договір від 15 травня 2008 року має бути розірваний в судовому порядку, оскільки позивач позбавлений вчасного повернення грошових коштів за-Договором, на які він розраховував при його укладенні. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 120 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, а також 225,70 грн. судового збору.

Outcome: approved