Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

18 жовтня 2016 року [PERSON], звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON], 04 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 358. Свої вимоги обґрунтував тим, що з липня 2016 року\~\~подружніх відносин вони не підтримують, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та виховання дітей, а також різниці характерів. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і примирення в ній неможливе. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де [PERSON] та [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідності розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 04 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 358, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). При цьому сторони прізвища не змінювали.\~\~\~\~\~ Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12-13). Однак, з липня 2016 року подружні стосунки між сторонами припинені і на даний час відновлювати відносини [PERSON] та [PERSON] не бажають. Причиною розпаду сім'ї стала різниця поглядів на сімейне життя та виховання дітей, а також різниця їхніх характерів. Протягом тривалого часу шлюбні віносини через вказані причини між сторонами поступово погіршувались, постійно виникали непорозуміння та скандали, що призвело до повної втрати взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~10\~грудня\~1948\~ року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких\~обмежень\~за\~ознакою раси,\~національності або релігії одружуватися і засновувати\~ сім'ю.\~Вони\~ користуються\~ однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають двох малолітніх дітей, що досягли десяти та семи років, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому судові витрати позивач просить віднести за його рахунок.

Outcome: approved