Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

17 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) заборгованість у сумі 60\~567, 12 (шістдесят тисяч пятсот шістдесят сім доларів дванадцять центів) доларів США, з яких 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів США заборгованість за зобовязанням та 567, 12 (пятсот шістдесят сім доларів дванадцять центів) доларів США три проценти річних від простроченої суми, у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на момент ухвалення рішення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору.. Свої вимоги мотивував тим, що 20 листопада 2015 року між ним та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого він передав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 7\~500\~000 гривень, що складає еквівалент 300\~000 дол. США. Позивач стверджує, що згідно договору, відповідач зобовязаний був до 20.11.2016 року повернути частину позики у розмірі 1\~500\~000 гривень, що в еквіваленті становить 60 000 дол. США, однак вказані кошти не поверну. Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати умови договору, однак відповідач від зустрічі ухиляється, борг до теперішнього часу не повернув. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив укладання договору позики та отримання грошових коштів та повідомив, що на виконання даного договору він повернув позивачу грошові кошти у загальному розмірі 150\~000 дол. США, однак, відповідної розписки у позивача не брав. Розглянувши поданий позов, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір позики грошей, який було зареєстровано в реєстрі за № 1234 Відповідно до умов вказаного договору (п. 1) Позикодавець [PERSON] передав, а Позичальник [PERSON] прийняв у приватну власність грошові кошти в розмірі 7\~500\~000 (сім мільйонів пятсот тисяч) гривень, що складає еквівалент 300\~000 (триста тисяч) дол.. США, за узгодженим сторонами курсом 1 дол. США = 25, 00 гривень. Позичальник зобовязався повернути Позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим Договором, позику в визначеному розмірі. В пункті 2 встановлено, що позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього Договору готівкою. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. 1 цього Договору. Підписаний Позикодавцем Договір є доказом передачі позики від Позикодавця до Позичальника. В пункті 4 Договору сторони домовилися, що Позичальник зобовязаний повернути (погасити) суму грошових коштів, в повному обсязі до 20.11.2020 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього Договору повинні бути викладеними в письмовій формі та нотаріально посвідченими. Всі додаткові угоди щодо внесення змін та доповнень до цього Договору складають його невідємну частину. Згідно п. 4.1 Договору, сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США станом на дату повернення позики (частини позики). Відповідно до п. 4.2. Договору сторони домовилися, що повернення отриманої суми здійснюється Позичальником рівними частками, що складає 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів США за узгодженим сторонами курсом, щороку протягом 5 (пяти) років починаючи з 2016 року відповідно до наступного графіку: до 20.11.2016 року 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів; до 20.11.2017 року 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів; до 20.11.2018 року 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів; до 20.11.2019 року 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів; до 20.11.2020 року 1\~500\~000 (один мільйон пятсот тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 60\~000 (шістдесят тисяч) доларів. В пункті 4.3 вказаного договору сторони домовились, що повернення частини позики, у відповідності ст.. 545 Цивільного кодексу України, підтверджується відповідними письмовими розписками Позикодавця. Повернення всієї суми позики, або не повернення позики в цілому, підтверджується відповідною заявою Позикодавця про розрахунок, або неповернення позики у повному обсязі, справжність підпису якого має бути нотаріально посвідчена. Позика вважається повернутою в момент передання Позикодавцю або Представнику Позикодавця грошей готівкою у розмірі, встановленому у п. 1 цього Договору. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобовязань відповідача позивачем була надана боргова розписка. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме передав відповідачу гроші, а відповідач зобовязався повернути гроші в строк передбачений договором, однак свої зобов`язання не виконав, гроші не повернув. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобовязань відповідача позивачем була надана боргова розписка, оригінал якої був оглянутий у судовому засіданні. Суд приймає Договір позики в якості належного та допустимого доказу виникнення боргового зобовязання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував, більш того підтвердив обставини його укладання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок . Доводи відповідача про часткове виконання умов договору суд до уваги не бере, оскільки суду не було надано жодних належних доказів цього, а саме відповідної розписки, як це передбачено п. 4.3 Договору позики грошей. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Факт неповернення боргу підтверджується тим, що борговий документ (розписка) перебуває у позивача, так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 11 ЦПК України згідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Суд вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг за Договором позики від 12 листопада 2015 року у розмірі 60\~000 дол. США. Також як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином сума боргу складається з суми основного боргу 60\~000 дол. США + 3 % річних, передбачених ст. 625 ЦПК України 567, 12 дол. США = 60\~567, 12 дол. США, що на момент ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ (1 дол. США = 26, 126436) становить 1\~582 402 гривень. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 8000 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved