Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

19 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер його дід - [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким все своє майно в рівних долях заповів позивачу та матері позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка зокрема складалася із права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]. Позивач прийняв спадщину за померлим, звернувшись до приватного нотаріуса із відповідною заявою, а мати позивача не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та не проживала на момент смерті зі спадкодавцем, тобто не прийняла спадщину. Коли ж позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), йому було відмовлено у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,92 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в селі Ковчин і яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Ухвалою судді від 26 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Куликівською селищною радою надано суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради . Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області станом на 13.12.2018 року та 15.01.2019 року ніяких заяв по суті справи з приводу заявленого позову не надало, свого представника в судове засідання не направило, однак неявка представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не перешкоджає вирішенню справи. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 152/2018, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Тимощуком В.О. щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], суд приходить до наступного. [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина (а.с. 5). Згідно з інформаційною довідкою № 31/138-18 від 21.03.2018 року, виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] включений до списків членів КСП «Комінтерн», які мають право на земельну частку (пай). На його ім'я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований за № 701 від 10.11.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Ковчинській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,92 га (а.с.14). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів в рівних долях своєму внукові [PERSON] та своїй дочці [PERSON] в рівних долях. Заповіт складений 07 грудня 1995 року, посвідчений секретарем виконкому Ковчинської сільської ради народних депутатів Куликівського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 53 (а.с. 15). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради від 16.10.2018 року № 899 [PERSON], на день смерті [INFO] року був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Факт того, що [PERSON] був онуком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, архівною довідкою про народження матері позивача, та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу матері позивача із зазначенням відомостей про другого з подружжя та про розірвання шлюбу матері позивача (а.с.6-9). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (який діяв на момент відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Куликівської селищної ради Чернігівської області № 897 від 16.10.2018 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON]. [PERSON], здійснював догляд за будинком, господарськими спорудами, обробляв земельну ділянку. Таким чином [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради від 01.03.2018 року № 141 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON] не прийняла спадщину за померлим [PERSON], так як фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном та не подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зі спадкової справи № 152/2018 вбачається [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON], внаслідок чого була відкрита спадкова справа. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. З повідомлення приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В.О. від 18.10.2018 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений (а.с. 11). У зв'язку із втратою сертифікату була розміщене оголошення в газету «Поліська правда» № 16 від 20 квітня 2018 року (а.с.16). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (який діяв на момент смерті [PERSON].) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 554 ЦК УРСР у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON], за заповітом, який прийняв спадщину, у тому числі і ту її частину, яку не прийняла за заповітом [PERSON]. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Надані суду докази суперечностей не мають та оцінюються судом як достовірні. Сама по собі відсутність правовстановлюючого документу не позбавляє фізичну особу права на майно, а її спадкоємців права на отримання спадщини. За таких умов, враховуючи, що померлому [PERSON], за життя належало право на земельну частку (пай) в КСП «Комінтерн» села Ковчин Куликівського району Чернігівської області, спадщину після його смерті прийняв його онук [PERSON], та звернувся із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за [PERSON] права на земельну частку (пай), то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved