Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

19.01.2016 року позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з стягнути з нього заборгованість розмірі 53\~665, 19 грн. за кредитним договором № б/н від 20.12.2007 року, що складається з наступного: заборгованість за кредитом 5 000, 00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 28\~322, 51 грн.; заборгованість за пенею та комісією 17 311, 00 грн.; штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 2\~531, 68 грн. (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1378, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини : 20.12.2007 року позивач та відповідач уклали Договір, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, тоді як відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем сформувалась заборгованість у розмірі 53\~665, 19 грн. за кредитним договором № б/н від 20.12.2007 року, що складається з наступного: заборгованість за кредитом 5 000, 00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 28\~322, 51 грн.; заборгованість за пенею та комісією 17 311, 00 грн.; штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 2\~531, 68 грн. (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1378, 00 грн. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, крім того 15.03.2016 року було визнано обовязковою явку представника позивача ПАТ «ПриватБанк» в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки помер, як вбачається з конверта, який повернувся на адресу суду. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] помер, що стверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою, що адрес помер. Судом було скеровано на адресу позивача лист, в якому було визнано явку представника позивача обовязковою, однак такий в судове засідання не зявився не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляд у був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Суд враховує, що відповідно до ст. 1 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А отже, захист прав фізичних та юридичних осіб, а також інтересів держави, крім іншого забезпечується своєчасним розглядом справ. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянутими впродовж розумного строку. Враховуючи те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а представник позивача явка якого судом визнана обовязковою, в судове засідання не зявився, а у відповідності до положень\~ст. 60 ЦПК України\~обовязок доказування лежить на сторонах і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак всупереч цим положенням позивачем не було надано належних допустимих та достатніх доказів того, що у відповідача є правонаступники, а суд не має права з власної ініціативи витребувати будь-які докази для встановлення та залучення правонаступників відповідача, то суд приходить до висновку що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed