Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

19 березня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу в розмірі 4 310,75 доларів США за договором від 11.12.2013 року шляхом перерахування грошових коштів у валюті вкладу на рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я позивача; достроково розірвати Договір від 26.12.2014 року та стягнути з Банку на користь позивача вклад в розмірі 12 000,24 доларів США шляхом перерахування грошових коштів у валюті вкладу на рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я позивача. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 11 грудня 2013 року між сторонами був укладений договір за яким [PERSON] внесла на депозитний рахунок 15 026,00 доларів США на строк з 11.12.2013 року по 16.12.2014 року зі сплатою 11,5% річних. За умовами додаткової угоди від 09.02.2015 року зменшено суму вкладу до 4 310,75 доларів США. Зазначена сума на даний час обліковується на рахунку позивача. Як зазначає позивач, 12.02.2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про видачу суми вкладу, але банк не виконав свої зобов'язання, кошти не повернув. Крім того, 26.12.2014 року між сторонами був укладений Договір банківського вкладу за яким позивачка внесла на депозитний рахунок суму 12 000,00 доларів США. За умовами Договору передбачено нарахування відсоткової ставки за користування коштами від 8,5 до 10 відсотків річних. 12.02.2015 року позивачка звернулась до Банку із заявою про видачу вкладу, але Банк не виконав свої зобов'язання в частині повернення коштів. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник позивача та позивач просили стягнути з відповідача кошти шляхом видачі готівкою через касу банку у валюті вкладу. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення чи пояснення на позовні вимоги не направив, тому на підставі статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11.12.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений Договір-заява №37925/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті за умовами якого, Вкладник внесла, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на депозитний рахунок [NUMBER] в сумі 15 026,00 грн. на строк з 11.12.2013 року по 16.12.2014 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви). За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 11,5% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER] (п.2 Договору-заяви). На підтвердження виконання умов договору в частині внесення коштів позивачем надана квитанція від 11.12.2013 року на суму 15 026,00 доларів США. Після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов (п.6 Договору-заяви). Як зазначено в п.9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати. Як вбачається Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами. Додатковою угодою від 09.02.2015 року до Договору про банківський строковий вклад (депозит) №37925/370-13 від 11.12.2013 року було внесено зміни за якими зменшено суму вкладу на депозитному рахунку [NUMBER] до 4 310,75 доларів США. 12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Банку із заявою про розірвання депозитного договору-заяви №37925/370-13 від 11.12.2013 року, повернути кошти в сумі 4 310,75 доларів США та всі нараховані відсотки у валюті вкладу. 17.02.2015 року позивач звернулась із скаргою до начальника відділення №3 філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в якій просила повідомити причини відмови в поверненні вкладу. З виписки по особовому рахунку вбачається, що на рахунку позивача на вимогу [NUMBER] обліковуються кошти в сумі 4 310,75доларів США. Крім того, 26.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений Договір №300937/82575/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США за умовами якого, Вкладник внесла, а Банк прийняв грошові кошти в національній валюті на депозитний рахунок [NUMBER] в сумі 12 000,00 доларів США на строк з 26.12.2014 року по 26.03.2015 року. Розмір відсоткової ставки за користування коштами залежить від строку користування коштами (п.1.1, 1.2 Договору). Як визначено умовами Договору, повернення суми вкладу Клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п.1.1.1 цього Договору. Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились із зазначеними умовами. Додатковою угодою від 09.02.2015 року до Договору про банківський строковий вклад (депозит) №300937/82575/07-14 від 26.12.2014 року було внесено зміни за якими сума вкладу на депозитному рахунку [NUMBER] становить 12 000,24 доларів США. На підтвердження виконання умов договору в частині внесення коштів позивачем надано меморіальний валютний ордер від 26.12.2014 року на суму 12 000,00 доларів США. 12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Банку із заявою про розірвання Договору про банківський строковий вклад №300937/82575/07-14 від 26.12.2014 року, повернути кошти в сумі 12 000,24 доларів США та всі нараховані відсотки у валюті вкладу. 17.02.2015 року позивач звернулась із скаргою до начальника відділення №3 філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в якій просила повідомити причини відмови в поверненні вкладу. З виписки по особовому рахунку вбачається, що на рахунку позивача на вимогу [NUMBER] обліковуються кошти в сумі 12 000,24 доларів США. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Пунктом 3.2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, що затверджене Постановою правління НБУ від 3 грудня 2003 року N 516 передбачено, що грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Банки можуть відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) перераховувати фізичним особам нараховані проценти за вкладами (депозитами) на їх поточний рахунок, для поповнення вкладу (депозиту) або видавати готівкою. Крім того, п.3.3 Положення передбачає, що Банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже, так як з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивачки та не повернув суму вкладу та нараховані відсотки, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладу за Договором №300937/82575/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 26.12.2014 року в розмірі 12 000 доларів США 24 центів США та за Договором-заявою №37925/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті від 11.12.2013 року в розмірі 4 310, 75 доларів США (згідно інформації банківської установи) шляхом видачі готівкою через касу банку у валюті вкладу. Частина 1 статті 598 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Позивач просив розірвати Договір від 26.12.2014 року, проте слід зазначити, що оскільки позивач на виконання п.9 Договору звернулася в Банк з письмовою вимогою про повернення коштів, що є підставою для припинення договору, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору, так як він припинив свою дію за заявою Вкладника. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial