overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

19 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере, хоча має таку можливість. Просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка зареєстрована та проживає з позивачем (а.с. 7). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

19 липня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась із даним позовом до суду, в якому вказує, що 26 листопада 2009 року померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина. Відповідно до ст. 1217 ЦК України позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк, [PERSON] не подала заяви до нотаріальної контори в звязку із хворобою малолітніх дітей. Просить суд визначити їй додатковий строк\~ для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 20 липня 2018 року провадження по даній справі відкрито. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, однак від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позов прохали задовольнити. Представник відповідача, Підгорянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від сільського голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 листопада 2009 року померла [PERSON] (а.с. 8), яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого належить земельна ділянка площею 3,84 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Підгорянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Постановою Кобеляцької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки остання не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний термін (а.с.15). Судом встановленою, що [PERSON] є матірю пяти малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На час смерті [PERSON] на утриманні позивача перебувало дві малолітні дитини, та в подальшому народились інші діти. Суд вважає, що перебування на утриманні позивача малолітніх дітей є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори\~ із\~ заявою\~ про\~ прийняття\~ спадщини.\~ Крім\~ цього,\~ враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], відповідач не заперечує проти позову, то суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 02.06.2017 року він\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені.\~\~ Спір про майно відсутній. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про\~ причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 02.06.2017 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 7). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 29 квітня 2015 року виконавчим органом Щербинівської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 2. У шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з причин не схожості характерів, життєвих інтересів та втрати взаєморозуміння. Представник позивача позов пітримала, просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, з причин проживання на території Мексиканських Сполучених Штатів. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 22 квітня 2015 року. Шлюб було зареєстровано 22.04.2015 року суддею Відділу реєстрації актів цивільного стану Муніципалітету Сан-Педро-Чолула штату Пуебла Мексиканських Сполучених Штатів, актовий запис № 1. З лютого 2016 року сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, психологічні обставини у сім`ї склалися такі, що не дають можливості для подальшого примирення та збереження сім`ї. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина проживає разом із позивачем. За клопотанням відповідача було долучено до матеріалів справи документи, що підтверджують виплату аліментів відповідачем. Судом було досліджено копію квитанції грошового переказу ( аліменти) № 18038790 ENVIO MONEYGRAM на суму 281,28 EUR від 30.09.18. Відповідно до ч.1 ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. На підставі чого судом було відправлено судове доручення до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави для проведення окремої процесуальної дії- допиту [PERSON] з приводу заявлених позовних вимог. Через тривалий час до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла відповідь від Міністерства Юстиції України, що компетентний орган іноземної держави не виконав процесуальну дію відносно [PERSON] з причин, що вказані у супровідному листі відповідного іноземного органу. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. 61 Закону України « Про міжнародне приватне право» та ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 30 травня 2014 року, від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 06.11.1999 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утримані.\~ Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу буде і далі проживати разом з відповідачем. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб за а.з. № 540, 06.11.1999 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 10 вересня 2016 року уклала шлюб із відповідачем, який 22 грудня 2017 року було розірвано. За час спільного проживання [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач, який проживає окремо від неї, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дочки, оскільки матеріально їй не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Кожного місця вона несе витрати на належне утримання дочки в розмірі більше ніж 1200 грн., не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені дитини і наявних у неї коштів не вистачає для належного забезпечення дочки. Відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, інших дітей не має. У зв'язку з цим просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дочкою повноліття. Позивач на розгляд справи не з'явилася, подала клопотання, де просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач позов визнав частково, просить зменшити розмір аліментів до 1000 грн., оскільки не працює, не має доходів, має проблеми із здоров'ям, Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач, що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 5), а перебуває вона на утриманні позивача, що вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої Боровненською сільською радою Камінь-Каширського району №1227 від 13 липня 2018 року (а.с. 11). Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум становить 1559 грн., що 50 відсотків становитиме 779 грн. 50 коп. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який інших, крім дочки [PERSON], дітей не має, не працює, позивача, яка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с. 9) та стипендію (а.с. 10), суд визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини, оскільки позивач не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

19 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 червня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2006 року, актовий запис № 595 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не. ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 1 статті 55 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved