Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

18.07.2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Приватного підприємства «Вест - Ост Транс»; [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з Приватного підприємства «Вест - Ост Транс» на його користь 209330 грн.00 коп. відшкодування матеріальних збитків, 2025 грн. 00 коп. відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження, 10000 грн. 00 коп. відшкодування за оплату правової допомоги, а також просить стягнути з [PERSON] на його користь 15000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів сплачений ним судовий збір у розмірі 2363 грн. 55 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 22 лютого 2019 року о 11 год. 31 хв. на під`їзді до міста Львова 5 км + 600м відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Renault Magnum 460.12», д.н.з. [NUMBER] (який належить ПП «Вест-Ост Транс») був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не слідкував за її зміною, виїжджаючи з прилеглої території перед проїзною частиною, не дав дорогу транспортному засобу марки «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] (який належить позивачу на підставі технічного паспорта серії [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , що рухався по ній, внаслідок чого здійснив зіткнення, а обидва автомобілі зазнали технічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 309330 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] є працівником ПП «Вест-Ост Транс», отже з урахуванням ч. 1 ст. 1172 ЦК України ПП «Вест-Ост Транс» зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну його працівником. Відповідальність відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних застраховано у Страховика, позивач звернувся за відшкодуванням до Страховика. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. включно. Ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного йому матеріального збитку. Таким чином, з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від Страховика в сумі 100 000 грн. 00 коп., ПП «Вест-Ост Транс» зобов`язане відшкодувати йому: 309 330 грн. 00 коп. - 100 000 грн. 00 коп. = 209 330 грн. 00 коп. Крім того, відшкодуванню на його користь підлягають витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження. Також ПП «Вест-Ост Транс» зобов`язаний відшкодувати витрати понесенні ним на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Також діями [PERSON] йому було завдано моральну шкоду у зв`язку із пошкодженням та фактичним знищенням автомобіля «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] , яку він оцінює у сумі 15000 грн, оскільки, з моменту пошкодження транспортного засобу автомобіля «DAF XF 95.430» державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, який не міг здійснювати перевезення та заробляти кошти, що призвело до погіршення його психологічного стану, у нього зник сон та появилася тривожність, оскільки даний автомобіль забезпечував його сім 'ю. Також було зірвано нормальний графік роботи та змушений був відмовитися від виконання замовлень, а також відмовитися від нових пропозицій до співпраці. Дані обставини вплинули та впливають на позивача, оскільки автомобіль стоїть та не виконує свого прямого призначення. Відремонтувати автомобіль в нього немає коштів, а тому і змушений звертатися в суд за захистом права, що також призводить до додаткових переживань та витрат. Представник позивача Тимощук О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник ПП «Вест-Ост Транс» Макар М.В. не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить проводити розгляд справи на підставі наявних доказів в матеріалах справи, у своєму відзиві на позовну заяву, пояснила, що вимоги про стягнення 209330 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків є завищеними, оскільки звіт №890/19 проведений ТзОВ «АК «Експерт Сервіс» про оцінку автомобіля DAF XF 95.430 реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля становить 1008721,43 грн., а ринкова вартість без врахування аварійних пошкоджень становить 309330,00 грн. З таким розрахунком вони не погоджуються, оскільки, вважають, що вартість автомобіля DAF XF 95.430 та вартість його відновлювального ремонту згідно звіту №890/19 значно завищена. Таке вбачається зважаючи на ремонтну калькуляцію №19-207608 від 07.03.2019р. наданою страховою компанією, згідно якої, загальна сума відновлювального ремонту даного автомобіля становить 642 264, 67 грн., що майже вдвічі менше, ніж вартість відновлювального ремонту згідно звіту, що наданий позивачем. Щодо вимоги про стягнення з ПП «Вест-Ост Транс» 2025 грн. в якості відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження, то таку вони вважають необґрунтованою, та такою що, не підлягає до задоволення, оскільки вони не погоджуються із результатами автотоварознавчого дослідження, з підстав викладених вище, а також той факт, що вони як сторона даної справи не були повідомлені та не були присутні при проведенні такого автотоварознавчого дослідження, в них виникають обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності проведення такого дослідження. Щодо вимоги про стягнення 10000 грн. в якості відшкодування за оплату правничої допомоги, то такі вимоги вважає завищеними та необґрунтованими. У позові просить відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши відзив відповідача на позовну заяву, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2019 року о 11 год. 31 хв. на під`їзді до міста Львова 5 км + 600м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки: «Renault Magnum 460.12», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 01.03.2019 по справі №460/1041/19 [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок ДТП, транспортному засобу марки «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , було спричинено технічні ушкодження. Згідно висновку № 890/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 17.05.2019 року, складеного експертом ТзОВ «АК «Експерт Сервіс», вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 309330,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.10.2019 було задоволено клопотання представника ПП «Вест-Ост Транс» Макар М.В., та призначено у даній справі автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку № 16/1/90 автотоварознавчої експертизи від 30.03.2020 року, складеної експертом Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, вартість відновлювального ремонту сідельного тягача марки «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на 22.02.2019, становить 292198 грн., 86 коп. А тому з урахуванням наведеного суд вважає, що позивач має право на відшкодування шкоди саме в розмірі 292198 грн., 86 коп., а не 309330,00 грн., як зазначає у позовній заяві. В процесі розгляду справи судом встановлено, що частина заподіяної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу страховиком. Таким чином, невідшкодована частина матеріальної шкоди, заподіяної ПП «Вест-Ост Транс», на сьогоднішній день становить 192198, грн. 86 коп. (292198 грн., 86 коп. - 100 000,00 грн. = 192198, грн. 86 коп.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із повідомлення ПП «Вест-Ост Транс» вих. №16 від 15.07.2019, [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПП «Вест-Ост Транс», з 24 лютого 2012 по 05 липня 2019 року, що також стверджується копією наказу №1-К від 08.02.2012, у якому [PERSON] прийнятий на роботу в ПП «Вест-Ост Транс» на посаду водія вантажного автомобіля, та у зв`язку з цим керував транспортним засобом марки «Renault Magnum 460.12», д.н.з. [NUMBER] , який належить ПП «Вест-Ост Транс». Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було заподіяно шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 1172 ЦК України визначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. п. 4, 5 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року за № 6, з подальшими змінами та доповненнями, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися. Під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдання шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). З огляду на вказані положення законодавства саме на відповідача ПП «Вест-Ост Транс» покладається обов`язок відшкодувати потерпілій стороні, позивачу по справі, різницю шкоди заподіяної належним відповідачу автомобілем та з вини його працівника. Крім того, у відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. З врахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що з вини відповідача [PERSON] , який перебував з відповідачем ПП «Вест-Ост Транс» в трудових відносинах, що є володільцем джерела підвищеної небезпеки, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було заподіяно матеріальної шкоди позивачу, частина якої відшкодується страховою компанією, а відтак не відшкодована частина матеріальної шкоди в розмірі 192198, грн. 86 коп. грн. підлягає стягненню з ПП «Вест-Ост Транс» на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд встановив наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайновоі) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправнють діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом з тим, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 4, 5 Постанови Пленуму верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з принципу виваженості, розумності та справедливості, з урахуванням обставин даної справи, а також глибину завданих позивачеві душевних страждань, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково та вважає достатньою компенсацією відшкодування моральної шкоди буде стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 3000,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу та по сплаті судового збору, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну допомогу; пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається що, 10.04.2019 р. між адвокатом Тимощуком Олександром Івановичем та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги. Згідно матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання, вбачається що адвокат Тимощук О.І., будучи представником позивача, приймав участь у судових засіданнях. Згідно розрахунків станом на 13 травня 2020 року про надання правової допомоги загальна вартість наданих послуг за підготовку адвокатських запитів, організацію проведення оцінки автомобіля та отримання звіту, підготовку вимоги про повернення коштів за завдану шкоду, підготовка позовної заяви та подання її до суду, опрацювання відповіді ПП «Вест-Ост Транс» на вимогу [PERSON] , підготовку матеріалів цивільної справи до судового засідання, опрацювання відзиву, організацію проведення оцінки автомобіля та участь у судових засіданнях, становить 10000 гривень. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеної в розрахунках, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 10000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн., що буде за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких. Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 5000,00 грн. Згідно ч. 1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із проведенням експертиз. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів, виглядає наступним чином: 201214 грн.06 коп. х 100 % : 236355,00 грн. = 85,13% задоволених позовних вимог, що становить 2012 грн. 09 коп. (2363 грн. 55 коп. х 85,13 % : 100% = 2012 грн. 09 коп., таким чином з відповідача ПП «Вест-Ост Транс» на користь позивача підлягає до стягнення пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1609 грн. 67 коп. та витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи, у розмірі - 1015 грн. 20 коп., а з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 402 грн. 41 коп.

Outcome: partial