Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

18 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якій позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2004 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 141. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося,три роки тому з причини взаємного непорозуміння, постійних сварок та втрати взаємоповаги вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть.Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі; заперечень проти заочного розгляду справи не висловлювала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 03 липня 2004 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 141(а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено в 2017 році з причини відсутності взаємного порозуміння і сварок, сторони не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітніх дітей, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved