Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

19 березня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та , з врахуванням заяви про уточнення позову від 15 травня 2015 року, просять ухвалити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 1 в будинку № 41 по вул.. Леніна у м. Світловодську Кіровоградської області у звязку з втратою права власності на дану квартиру, виселення їх з неї та зняття з реєстраційного обліку за цією адресою. (а.с. 2-6, 69) В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року визнано недійсним договорі купівлі продажу від 16 липня 2004 року, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], а рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року визнано право обох позивачів на проживання у цій квартирі та вселено їх у вказане житлове приміщення відповідно до вимог ст.61 ЖК України. Оскільки відповідачі втратили право власності на дане житло, а права позивачів на користування ним поновлені , вважають, що з підстав ст. ст. 61 та 109 ЖК України, ст.. 382, 383 ЦК України [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню з займаного житлового приміщення без надання їм іншого. В судовому засіданні позивач [PERSON] , діючи також як представник [PERSON], представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказують на те, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не втратило своєї дії, так як його державна реєстрація у БТІ не скасована. Представники Світловодської міської ради, виконавчого комітету Світловодської міської ради до суду не зявились, пояснень з приводу позовних вимог не надали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, в звязку з наступним. 16 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Після придбання даної квартири відповідачі вселились у неї та зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою. 14 травня 2006 року [PERSON] помер. (а.с. 74) Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року у справі № 2-122/09 за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] № 9138 від 25 травня 2004 року, видане виконавчим комітетом Світловодської міської ради [PERSON] визнано недійсним. Також визнано недійсним договір купівлі продажу квартири від 16 липня 2004 року, укладений між продавцем [PERSON]І та покупцем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі № 2416. (а.с. 14-15) Розпорядженням органу приватизації Державного житлового фонду виконавчого комітету Світловодської міської ради № 3150 від 30 вересня 2013 року скасовано розпорядження органу приватизації державного житлового фонду від 25 травня 2004 року № 2855 про надання дозволу [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS]. (а.с. 23, 24). Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 65 від 04 лютого 2015 року «Про виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 14.09.2009 року» доручено Світловодському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації провести відповідні зміни в реєстровій книзі, змінивши власника квартири [ADDRESS] з [PERSON] на територіальну громаду м. Світловодська в особі Світловодської міської ради, згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року № 2-122/09. (а.с. 25) З інформації начальника Світловодського КМБТІ № 69 від 10 червня 2015 року вбачається, що згідно архівних даних , актуальних станом на 01 січня 2013 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі № 2416.(а.с. 95) Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що відомості щодо обєкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] у цих реєстрах відсутні. (а.с. 93, 94) З огляду на викладене слід робити висновок, що на даний час спірна квартира відноситься до житлового фонду територіальної громади в особі Світловодської міської ради. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року № 2/1121/13/12; 2-34/11визнано право [PERSON] та [PERSON] на проживання в приміщенні квартири [ADDRESS] та вселено їх у дане приміщення. (а.с. 72-75) З копії акту державного виконавця від 20 травня 2013 року вбачається, що рішення Світловодського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року про вселення [PERSON] та [PERSON] виконане фактично. (а.с. 21) Довідкою ТОВ «ЯРК-Комфорт» № 1903 від 120 червня 2015 року підтверджується, що в спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідачі. Договір житлового найму на дане жиле приміщення не укладено. (а.с. 96) Вирішуючи спір, що виник, суд виходив зі слідуючого. Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право користування квартирою № 1 у будинку № 41 по вул.. Леніна у м. Світловодську Кіровоградської області. Реалізація даного права їм забезпечена шляхом вселення на підставі рішення суду в жиле приміщення вказаної квартири. З пояснень в судовому засіданні позивача [PERSON] вбачається, що в цій квартирі на даний час вони не проживають з власної волі, так як відповідачі [PERSON] є для них чужими людьми. Договору найму жилого приміщення на дану квартиру ні з ким не укладено. Позовні вимоги з посиланням на ст.ст. 382, 383 ЦК України , які визначають квартиру як обєкт права власності та права власника житлового будинку, квартири позивачами заявлені безпідставно, так як такого права відносно квартири [ADDRESS] вони не мають. Обґрунтоване право заявляти вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування нерухомим майном та виселення з підстав втрати права власності на нього належить виключно власнику цього майна, якими позивачі не є, відтак їх не можна вважати належними позивачами за заявленими позовними вимогами. Ст. 109 ЖК УКраїни визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підтсав, установлених законом. Таких підстав позивачі суду не навели. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, крім іншого, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на безпідставність вимог позивачів [PERSON] про визнання сімї [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою та виселення, вимога про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання є передчасною, через відсутність спору з цього приводу. З підстав положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачами судові витрати суд відносить на їх рахунок.

Outcome: dismissed