overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

18 грудня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000 гривень. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 10 лютого 2021 року в сумі 14883,01 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту 14883,01 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 2270 гривень судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву суду не надала. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 18 грудня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000 гривень. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 10 лютого 2021 року 14883,01 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту 14883,01 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат - 2270 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 13 липня 2007 року, про що є актовий запис №1512. В обгрунтування своїх вимог зазначив про те, що від шлюбу з відповідачкою у них є син - [PERSON], [INFO] Однак подружнє життя з відповідачкою не склалось, вони виявились людьми із різними поглядами на життя. З 2010 року вони проживають окремо, з того часу не підтримують подружніх відносин. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. В зв'язку з цим він звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою не можливе, протягом останніх двох років вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного домашнього господарства та проживають окремо. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно протягом останніх двох років з позивачем не ведуть спільного домашнього господарства, не підтримують подружніх відносин. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад відносин, який носить стійкий та тривалий характер. Протягом останніх двох років вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного домашнього господарства, проживають окремо та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 26 вересня 2003 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в травні 2013 року через відсутність взаєморозуміння, втрати поваги одне до одного, розбіжності характерів та різні погляди на сімейне життя і побутові питання. Майнового спору та спору щодо проживання дитини наразі між ними немає. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично. Просила позов задовольнити, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 2003 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 304. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, внаслідок чого суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В якому зазначив, що 14 лютого 2008 року сторони уклали кредитний договір №002-14075-140208, згідно з яким позивач відкрив картковий рахунок [NUMBER] на загальну суму 3000грн. та видав платіжну картку з пін-кодом відповідачці, а остання зобов'язалася щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць. В порушення умов вказаного договору, відповідачка у червні 2010 року припинила погашення кредиту, у зв'язку з чим виникла станом на 25 грудня 2012 року заборгованість на суму 4000грн.94коп. Відповідно до вимог ст.526, 1049, 1054 ЦК України, Банк просив суд про задоволення позову. Справу просив суд розглядати за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Судом ухвалено про слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Стаття 526 ЦК України встановлює правило, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Як убачається з договору №002-14075-140208 від 14 лютого 2008 року (а.с.5-9) сторони уклали угоду на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з якою позивач надав відповідачці платіжну картку та відкрив кредитну лінію [NUMBER] на рахунку у сумі 3000грн., а відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитною лінією у розмірі 0,00001% річних і щомісяця у строки, визначені сторонами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць у розмірі, що міститься у додатку №1 до цього договору. Як вбачається з розрахунку (а.с.13-14), до червня місяця 2010 року відповідачка добросовісно виконувала умови договору, укладеного з позивачем, а з червня місяця припинила сплату щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 25 грудня 2012 року виникла заборгованість з тіла кредиту на суму 4000грн.94коп. Враховуючи, що відповідачкою порушено умови договору щодо порядку проведення розрахунків п.3.6, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по сплаті на користь позивача судового збору у сумі 229 грн.40коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 01 листопада 2004 року між ним та відповідачем, посилаючись на те, що він має намір змінити місце проживання та не має можливості належним чином виконувати свої обов'язки по договору, а в добровільному порядку розірвати договір відповідач відмовляється. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2004 року між сторонами укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], взамін чого набувач зобов'язався забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно (а/с. 4). Частиною 2 договору довічного утримання (догляду) сторони передбачили, що матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись відчужувачу, оцінюється сторонами у сумі 100 грн. Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення відчужувача щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря); забезпечення відчужувача придатним для носіння одягом, взуттям; надання побутових послуг (прання постільної білизни - 1 раз на 14 днів, послуги перукаря, ремонт побутової, а також аудіо, відеотехніки); забезпечення відчужувача відповідними санітарними умовами проживання (прибирання, ремонт квартири); забезпечення відчужувача належними лікувальними засобами. У своєму позові позивач зазначає, що він має намір змінити місце проживання та не має можливості належним чином виконувати свої обов'язки по договору, а в добровільному порядку розірвати договір відповідач відмовилася. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Пунктом 4.2 договору довічного утримання (догляду) передбачено, що цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу набувача. За таких обставин, суд знаходить підстави для задоволення вимог позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємця, мотивуючи позов тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, але у зв'язку з тим, що позивачу не було відомо про наявність грошових вкладів в Ощадбанку, а також те, що мати була єдиним учасником ТОВ «АГРОПРОФІТ», якій належало 100% статутного капіталу товариства, він своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с. 4). Позивач є сином покійної [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а/с 5). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] (а/с 7). Як пояснив у судовому засіданні позивач, він знав, що матері належала лише квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] подарувала [PERSON] вищевказану квартиру, про що свідчить договір дарування квартири від 20 березня 2009 року (а/с 12). Позивачу нічого не було відомо про інше майно, яке можна успадкувати, а тому до нотаріальної контори для прийняття спадщини він не звертався. Відповідно до інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори, спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON], не заводилася. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, його позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 001-20148-220208 від 22.02.2006 року в сумі 3245,58 гривень, що складає 1371,38 грв. - тіло кредиту, 473,76 грн. - заборгованість за відсотками, 1400,44 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору, укладеного між ПАТ « Дельта Банком» та [PERSON] відповідачеві було надано кредитні кошти за кредитним договором № 001-20148-220208 від 22.02.2006 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 30 000 грн. строком на 364 календарних днів з лімітом 3000 грн. на рік. (а.с.5-7). Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 25.12.2012 року становить: 3245,58 гривень, що складає 1371,38 грв. - тіло кредиту, 473,76 грн. - заборгованість за відсотками, 1400,44 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснювала, чим порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно платіжного доручення, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №002-14015-091007 від 09 жовтня 2007 року в сумі 18 132 грн. 34 коп. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №002-14015-091007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за тілом кредиту - 5542 грн. 88 коп., заборгованість за відсотками - 3227 грн. 66 коп., заборгованість за комісіями - 9361 грн.80 коп.-станом на 20.10.2013 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 18132 грн. 34 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 553, 554, 624, 6251050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №002-14015-091007 від 09 жовтня 2007 року в сумі 18 132 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

18 грудня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 19093 грн. 75 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 13 листопада 2007 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 2165 грн.03 коп., заборгованість по процентам - 8403 грн. 30 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7140 грн. 00 коп.,штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 885 грн. 42 коп.-станом на 22.11.2013 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 19093 грн. 75 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 19 093 грн. 75 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved