Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

18 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] посилаючись на те, що він не проживає в квартирі з 1998 року без поважних причин. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується, зокрема, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а/с 23, 24, 25). У даній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка № 3330 від 16 липня 2018 року, видана Об'єднанням житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова (а/с 6). Позивач зазначив, що його син [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 1998 року, речей його у квартирі не має. Також, позивач вказав, що відповідач не цікавиться квартирою, участі у витратах на утримання житла не приймає, чим ставить його у скрутне фінансове становище. Згідно акту від 18 липня 2018 року, затвердженого керуючим Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, мешканці будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з 1998 року (а/с 8). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду також підтвердили, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 1998 року, речей його у квартирі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації підтверджується наявними у справі доказами та показаннями свідків, а тому вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved