Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

19.06.2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, зазначивши, що відповідачка є матір`ю його неповнолітніх дітей: сина [PERSON] 2005 року народження та дочки [PERSON] 2012 року народження. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, веде аморальний спосіб життя, матеріально дітей не забезпечує, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, з ними не спілкується. Зважаючи на викладене, просив, позбавити відповідачку батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що діти не бажають спілкуватися з матір`ю, зважаючи на її поведінку, зокрема зловживання алкогольними напоями. Він не створює перешкод у спілкуванні дітей з матір`ю та йому не відомо теперішнє місце перебування відповідачки. З дітьми відповідачка не спілкується та їх життям і вихованням не цікавиться. Відповідачка зловживає спиртними напоями, коштів на утримання дітей не надає, притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Всі вище згадані обставин і стали причиною його звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що її неповнолітні діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з батьком, а вона окремо від них. Дійсно раніше вона зловживала алкогольними напоями, але останнім часом спиртне не вживає. Проживає без реєстрації в с. Кибинці Миргородського району. Виїжджає на цілий рік на роботу в Чехію. Позивач створює їй перешкоди в спілкуванні з дітьми, налаштовує дітей проти неї. Вона постійно телефонує своїм дітям. Син [PERSON] не відповідає на її дзвінки, не бажає з нею спілкуватися. Щоб поспілкуватися з дочкою [PERSON] , вона телефонує до позивача, але він не дає їй можливості навіть по телефону поговорити з дочкою. Вона неодноразово приходила до їх помешканні в смт. Ромодан для того, щоб побачити дітей, приносила продукти, але відповідач відмовляється її впускати та відмовляється брати продукти, зазначаючи, що їм від неї нічого не потрібно. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Представники третьої особи Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування [PERSON] І [PERSON] К. та [PERSON] вважали, що позов підлягає до задоволення. Зазначили, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, їх життям , здоров`ям не цікавиться. На засідання комісії, яка розглядала питання про позбавлення її батьківських прав з`явилася в стані алкогольного сп`яніння. Зважаючи на викладене, Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно сина [PERSON] року народження та дочки [PERSON] року народження. Суд, заслухавши пояснення сторін, вислухавши позицію дітей сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.8-9). Діти проживають разом з батьком позивачем [PERSON] та перебувають на його повному утриманні (а.с.11, 13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування (а.с. 21) відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, уваги дітям не приділяє, не цікавиться умовами їх проживання, матеріально дітей не забезпечує та з ними не спілкується, байдуже відноситься до здоров`я дітей, зважаючи на що Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] . [PERSON] 2005 [INFO] народження суду пояснив, що сторони по справі його батьки. Мама 1-2 рази на місяць йому телефонує, цікавиться як у нього справи. Він часто не відповідає на дзвінки матері, оскільки не бажає з нею спілкуватися, або ж у нього немає часу. З малолітнього віку пам`ятає, як мама зловживала алкогольними напоями, із-за чого між батьками були сварки. До навчального закладу мама ніколи не приїжджала. [PERSON] 2012 року народження суду пояснила, що сторони по справі її батьки. Вона не хоче спілкуватися з мамою, оскільки вона пам`ятає про маму тільки те, що вона була в нетверезому стані. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею. У цій справі судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, натомість\~встановлено,\~що між\~сторонами існує\~конфлікт з приводу дітей. Батько відмовляється брати продукти, які відповідачка приносить для дітей. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дітей, їх вихованням і розвитком займається батько, не свідчить про те, що мати дитини не бажає приймати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Невідвідування відповідачкою навчального закладу дітей у повній мірі не може свідчити про ухилення нею від виконання своїх обов`язків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому\~\~виникнення між дитиною і матір`ю конфлікту чи погіршення їх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав. Стаття 19 СК України\~встановлює, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За таких обставин суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Миргородської районної державної адміністрації, оскільки цей висновок немотивований і суперечить інтересам дітей. Зважаючи на вище викладене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed