Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

19.06.2017 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 березня 1996 року №2648 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить йому та членам його сімї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2011 року було припинено право спільної сумісної власності на дану квартиру [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та було визнано за кожним окремо по ? частині квартири. В рахунок відшкодування вартості частини у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] з нього на користь [PERSON] було стягнуто 51\~483 грн. 25 коп. та припинено право власності [PERSON] на ? частину даної квартири. 24.03.2014 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого [PERSON] вступив в спадщину на ? частину квартири [ADDRESS]. 25.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу на ? частину квартири [ADDRESS], відповідно до якого позивач прийняв у власність ? частини даної квартири, що належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. Оскільки позивач є єдиним власником квартири просить суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою №76 по вул.Інженерній, буд.9 у м.Дніпрі шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON]. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Встановлено, що [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], якій належала ? частина квартири, не проживає в ній, її речей в квартирі немає, за комунальні послуги за вказаною адресою вона не сплачує, проте до теперішнього часу залишається зареєстрованою за вказаною адресою. Таким чином? судом встановлено? що відповідач без поважних причин тривалий час не проживає у вказаному домоволодінні, яке є власністю позивача, але з реєстрації не знялась, чим порушуються права позивача як власника, оскільки він повинен сплачувати комунальні послуги за відповідача та не може вільно розпоряджатися на свій розсуд належною йому квартирою. Будь-яких доказів в спростування викладеного відповідачем суду не надано. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved