Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

19.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права приватної власності на кватиру, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 11.03.2003 року між нею та відповідачами по справі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . За цим договором відповідачі передали їй у володіння та користування вищезазначену квартиру, а вона виплатила їм 23000 (двадцять три тисячі) гривень. Квартира [ADDRESS] належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради 03 жовтня 2000 року та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації за №116/1809. Дійсна вартість вищезазначеної квартири становить 103800 (сто три тисячі вісімсот) гривень, згідно довідки №754, виданої 24.06.2019 року КП «Синельниківське МБТІ». Сторони по договору виконали свої зобов`язання: позивач виплатила вартість квартири, а відповідачі надали позивачу квартиру у володіння та користування. Та до теперішнього часу угода купівлі-продажу вищезазначеної квартири нотаріально не посвідчена, тому що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від оформлення угоди, хоча зобов`язувалися у строк до 01 червня 2003 року нотаріально оформити угоду, про що вказано у розписці від 11.03.2003 року. [PERSON] , яка також є власником квартири і яка була літньою людиною захворіла, у зв`язку з чим зобов`язання здійснити дії необхідні для нотаріального оформлення договору, передбачені договором також не виконала. [INFO] [PERSON] померла так і не виконавши переді мною своє зобов`язання. Фактично вона володіє та користується даною квартирою з 2003 року на свій розсуд та за власні кошти робить в ній косметичні та капітальні ремонти. Просить визнати договір купівлі-продажу квартири, який відбувся між нею, [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з другої сторони 11 березня 2003 року, дійсним. Визнати за нею, [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54,9 кв.м. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідачів, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради 03 жовтня 2000 року та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації за №116/1809 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної власності (а.с.4). В матеріалах справи також міститься копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , замовниками технічної інвентаризації зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Технічний паспорт виготовлений станом на 12.01.2019 року (а.с.5- 6). Дійсна вартість вищезазначеної квартири становить 103800 (сто три тисячі вісімсот) гривень, згідно довідки №754, виданої 24.06.2019 року КП «Синельниківське МБТІ» (а.с.8). Відповідно до розписки, складеної 11.03.2003 року, [PERSON] , 1968 р.н., [PERSON] ,1972 р.н., які діяли в своїх інтересах та в інтересах дітей: доньки [PERSON] ,1991 р.н. і сина [PERSON] ,1993 р.н., а також [PERSON] , 1923 р.н., які проживали в квартирі [ADDRESS] , надали цю розписку [PERSON] ,1971 р.н., у тому, що отримали від неї гроші в сумі 23000 (двадцять три тисячі) грн. за продаж квартири [ADDRESS] . Зобов`язувалися до 01.06.2003 року оформити договір купівлі-продажу зазначеної квартири в нотаріальному порядку(а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть (повторного) серія [NUMBER] виданого територіальним відділом запису актів цивільного стану м.Воркути Управління запису актів цивільного стану Респукбліки Комі [PERSON] померла [INFO] , про що складено запис акта про смерть №558 (а.с.9). Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до вимог ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), які діяли на час укладення договору, передбачено: - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст.47 ЦК України 1963 року поширюються на дані правовідносини, які продовжують існувати. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З матеріалів справи вбачається, що сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачу у здійсненні права власності та розпорядження його майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо повного задоволення позовних вимог. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1038 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved