overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

19.05.2015 року КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради звернулась до суду, з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та гарячого водопостачання в сумі 13490,23грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що КВП «Краматорська тепломережа» оказує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для жилої квартири [ADDRESS], власником якої є відповідач. Відповідач несвоєчасно вносить оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, чим порушує ст.64 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В результаті у відповідача по особовому рахунку №058631 утворилась заборгованість за період з травня 2010 року по січень 2014 року в сумі 13490,23грн. Зазначену заборгованість просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Відповідач у судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в їх відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач - КВП «Краматорська тепломережа» обслуговує житловий фонд. Відповідно до руху по особовому рахунку і довідці про перерахунок заборгованості відповідача з травня 2010р. по січень 2014р., оплата за послуги по опаленню та гарячому водопостачанню відповідачем не проводилася, загальна сума боргу за зазначений період склала 13490,23грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася з травня 2010 року по січень 2014 року, яка відповідно до довідки про заборгованість складає 13490,23грн. Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи положення ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

19.05.2015 року КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячого водопостачання в сумі 7154,57грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що КВП «Краматорська тепломережа» оказує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для жилої квартири [ADDRESS], власниками якої є відповідачі. Відповідачі несвоєчасно вносять оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, чим порушує ст.64 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В результаті у відповідачів по особовому рахунку [NUMBER] утворилась заборгованість за період з грудня 2010 року по січень 2014 року в сумі 7154,57грн. Зазначену заборгованість просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлені. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в їх відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Позивач - КВП «Краматорська тепломережа» обслуговує житловий фонд. Відповідно до руху по особовому рахунку і довідці про перерахунок заборгованості відповідачів з грудня 2010р. по січень 2014р., оплата за послуги по опаленню та гарячому водопостачанню відповідачами не проводилася, загальна сума боргу за зазначений період склала 7154,57грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилася з грудня 2010 року по січень 2014 року, яка відповідно до довідки про заборгованість складає 7154,57грн. Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи положення ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

19.05.2015 року КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячого водопостачання в сумі 7586,09грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що КВП «Краматорська тепломережа» оказує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для жилої квартири [ADDRESS], наймачами якої є відповідачі. Відповідачі несвоєчасно вносять оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, чим порушує ст.64 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В результаті у відповідачів по особовому рахунку [NUMBER] утворилась заборгованість за період з листопада 2010 року по січень 2015 року в сумі 7586,09грн. Зазначену заборгованість просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлені. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в їх відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. Позивач - КВП «Краматорська тепломережа» обслуговує житловий фонд. Відповідно до руху по особовому рахунку і довідці про перерахунок заборгованості відповідачів з листопада 2010р. по січень 2015р., оплата за послуги по опаленню та гарячому водопостачанню відповідачами не проводилася, загальна сума боргу за зазначений період склала 7586,09грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилася з листопада 2010 року по січень 2015 року, яка відповідно до довідки про заборгованість складає 7586,09грн. Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи положення ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

19.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, просив стягнути з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на його користь відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] обвинувачуються в тому, що 07.01.2015 року у вечірній час, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, вчинили викрадення частини паркану у вигляді 9 металевих труб з домоволодіння по вул. Лисенко, 2 в с. Ш.Бондурівська Гайсинського району, чим заподіяли йому як потерпілому від злочину моральних втрат. Він зазнав душевних переживань, був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, вимушений був виділяти кошти та проводити роботи по відновленню паркану. В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити вимоги позову, пояснив, що внаслідок незаконних дій відповідачів зазнав негативних моральних відчуттів, був порушений його уставлений ритм життя, моральні втрати оцінює на суму 3000 грн.. Відповідачі вимоги позову визнали, вказували, що через складне майнове становище неспроможні одноразово відшкодувати позивачу заподіяну шкоду в сумі 3000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Встановлено, що вироком Гайсинського районного суду від 06.05.2015 року [PERSON] і [PERSON] визнані винуватими в скоєні злочину передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема в тому, що 07.01.2015 року вони у вечірній час, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, вчинили крадіжку частини паркану у вигляді 9 металевих труб вагою 102 кг з домоволодіння по вул. Лисенко, 2 в с. Ш.Бондурівська Гайсинського району, заподіявши потерпілому [PERSON] шкоду на суму 224 грн. 40 коп. (а.с.20). Спірні правовідносини регулюються: - ст. 1667 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Оскільки встановлені обставини свідчать, що винними діями відповідачів заподіяно позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, вимушеній зміні організації життя і відпочинку, то вимоги позову про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими. З огляду на глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий [PERSON] їх тривалість та ступінь вини відповідачів, а також, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи, що визнають розмір відшкодування в сумі 3000 грн., суд вважає необхідним стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача 3000 грн. відшкодування моральної шкоди. З задоволенням позову з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

19.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, спільні діти проживають з нею, відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач [PERSON], в зв'язку з неявкою відповідача, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує. Відповідач [PERSON] який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з поштовим рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим і фактичним місцем проживання, також не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу, згідно пред'явлених копій свідоцтв про народження, сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно на кожну дитину, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 1950 року побудови в [ADDRESS], спадкоємцем на яке за законом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації та правовстановлюючих документів на дане домоволодіння, що підтверджували б право власності її брата на зазначений будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належав на праві власності [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача, Радянської сільської ради Кобеляцького району - сільський голова Горбенко В.І. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON], який доводився [PERSON] рідним братом (а.с.4,15,16,17). Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с. 5,6-9). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно (а.с.21). Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер [INFO] підтверджується відповідними документами ( а.с. 5), відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

19.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.02.2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 02.02.2002 року, актовий запис № 124, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

19.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] В ячеславівни, [INFO] в розмірі 1500 грн. на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак вказав, що на даний час ніде не працює. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] В ячеславівну, [INFO] які проживають з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

19.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що відповідач не надає допомоги на утримання сина близько 5 років. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1993 року по 31.10.2006 р. (а.с.4,6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 267 та видано свідоцтво (а.с. 5). Згідно довідки форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування» житлового фонду Святошинського району м. Києва ЄРРЦ Філія № 805, 806 від 15.05.2015 року дитина зареєстрована та проживає з матір'ю в [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ст. 182 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved