Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

19.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої особи : [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою. В обґрунтування позову зазначив, що він, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. По [ADDRESS] розташований його приватний магазин «[INFO]». 17 листопада 2014 року близько 13 год. 30 хв. малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебуваючи біля магазину позивача, розташованого в центральному парку м. Хорол, із хуліганських спонукань закидали його автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] камінням. Малолітні особи були затримані [PERSON] особисто на місці пригоди. Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення позивача про вказане правопорушення від 25 листопада 2014 року такий факт знайшов своє підтвердження. Після проведення попереднього огляду пошкодженого автомобіля вартість ремонтно-відновлювальних робіт склала 9 508 грн. 20 листопада 2014 року батьки малолітнього [PERSON] добровільно відшкодували половину завданих позивачу збитків в сумі 4 904 грн. про свідчить копія його розписки. Батьки малолітнього [PERSON] відмовилися добровільно відшкодувати матеріальну шкоду, завдану їхнім сином. Тому [PERSON] був змушений звернутися до ПП [PERSON], експерта ТОВ УЕЦ «Експерт-СервісАвто» із замовленням про фактичну оцінку завданих йому збитків в результаті пошкодження його автомобіля для подальшого звернення до суду з цивільним позовом. Відповідно до висновку оцінювача вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля «Опель Віваро» державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, складає 9367 грн. 88 коп. Окрім того, [PERSON] поніс інші матеріальні витрати, а саме: за проведення оцінки розміру матеріальних збитків він сплатив 600 грн.; за придбання дизпалива для поїздки в м. Лубни для проведення оцінки та отримання висновку сплатив 316 грн. 62 коп.; за направлення телеграми відповідачам сплатив 78 грн. 98 коп. З розрахунку зведеного кошторису вбачається, що відповідачами [PERSON] нанесено матеріальну шкоду в розмірі 5 459 грн. 48 коп. (9 367.88 - 4 904 = 4 463.88 + 600 + 316.62 + 78.98 = 5 459.48). Окрім зазначеної матеріальної шкоди, [PERSON] відповідачами спричинена також і моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях, викликаних пошкодженням практично нового автомобіля, порушенням роботи його магазину внаслідок неможливості виїхати ним за придбанням товару, незапланованими витратами робочого часу, коштів та небажанням відповідачів добровільно відшкодувати завдані позивачу прямі матеріальні збитки. На думку [PERSON] з відповідачів підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 6 000 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що рівень завданих автомобілю позивача пошкоджень не був зафіксований у встановленому законом порядку одразу ж після вчинення малолітніми хуліганських дій, а також на те, що дії їх малолітнього сина не є наслідком несумлінного здійснення, або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за ним. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні пояснила, що 17-18 листопада 2014 року вона проходила в парку м.Хорол та помітила двох хлопчиків які кидали десь по пів цеглини по автомобілю Опель «фургон». Підійшовши до них вона зробила зауваження. Малолітній [PERSON] припинив кидати та відійшов в сторону, а малолітній [PERSON] продовжував кидати уламки цеглини в автомобіль /не менше двох разів/. Потім зайшла до приміщення магазину та запитала, хто власник автомобіля. [PERSON] одразу вийшов із магазину, малолітні були поряд з автомобілем. [PERSON] відійшов із дітьми до автомобіля. [PERSON] залишила номер телефону позивачу та пішла додому. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч.2 цієї статті зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у їх прийнятті. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК Украйни шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується винною особою, яка її завдала, за наявності її вини. За загальними правилами цивільна відповідальність за завдану майнову і моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових неправомірних дій, заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного зв`язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду. П.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди міститься роз`яснення, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями бездіяльністю інших осіб. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, в позові має бути зазначено в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю їй заподіяно, і з яких міркувань виходить позивач вказуючи суму такої шкоди, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року близько 13 год. 30 хв. малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебуваючи біля магазину позивача, розташованого в центральному парку м. Хорол, із хуліганських спонукань закидали його автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] камінням. Малолітні особи були затримані [PERSON] особисто на місці пригоди. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля ОПЕЛЬ ВІВАРО, днз. [NUMBER] є [PERSON] /а.с.33/. Згідно висновку від 25.11.2014 року про результати розгляду повідомлення гр. [PERSON], підтверджено факт пошкодження автомобіля Опель Віваро, малолітніми [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/ На підставі клопотання позивача, ухвалою суду позов в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди з [PERSON] було залишено без розгляду, оскільки відповідач не є біологічним батьком малолітнього [PERSON], що підтверджується копією актового запису про народження №2 /а.с.101/ Статтею 39 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді, відповідно, їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Згідно матеріалів справи та показань сторін, свідка, достовірно встановлений факт нанесення механічних ушкоджень автомобілю «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] належного позивачу неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] Згідно звіту № 0811 (а.с. 18-30) про незалежну оцінку майна, вартість матеріального збитку складає 9367,88 грн. Розпискою від 19.11.2014 року [PERSON] підтвердив факт отримання від батька одного з неповнолітніх дітей - [PERSON] 4904 грн., в рахунок відшкодування збитків завданих транспортному засобу позивача. В свою чергу відповідачі не вчиняли жодних спроб відшкодувати завдану їх сином матеріальної шкоди. Згідно розрахунку зведеного кошторису наданого [PERSON] сума матеріальних збитків завданих йому відповідачами становить - 5459,48 грн. Сума збитків підтверджується наступними доказами, що знаходяться в матеріалах справи, а саме: звітом про належну оцінку майна /а.с. 18-28/, актом прийому-передачі робіт /а.с. 35/, договором на проведення незалежної оцінки № 0811 /а.с. 36/, квитанціями про оплату експертної оцінки завданих пошкоджень автомобіля, витрат на пальне, поштових витрат /а.с. 38/. Таким чином вимога позивача про відшкодування збитків до матері малолітнього [PERSON] є законною та такою, що ґрунтуються на положеннях ст. 1178 ЦК України, оскільки [PERSON] не надала суду достатніх обґрунтувань та доказів протилежного, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 5459,48 грн. Враховуючи наведене нормативне обґрунтування, та те, що шкода автомобілю [PERSON] «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] завдана малолітнім [PERSON], таку шкоду має відшкодувати його матір - відповідачка по справі [PERSON] Заперечення відповідачів, що їх син не причетний до вказаної пригоди, суд вважає голослівними, оскільки на підтвердження вказаних фактів ними не подано жодного доказу, тобто, вказану обставину сторона не довела відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України. В той самий час факт нанесення малолітнім [PERSON] пошкоджень автомобіля позивача підтверджують відео запис наданий [PERSON] та покази свідка правопорушення. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, вони підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п. 5 названої Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Визначаючи розмір моральної шкоди, слід врахувати п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, характер і тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд погоджується з доводами [PERSON], що йому в результаті ушкодження транспортного засобу завдані певні душевні страждання, однак доказів того, що в результаті неправомірних дій неповнолітнього [PERSON] постраждав бізнес позивача, в судове засідання надано не було, тому дана позовна вимога має бути задоволена частково, з відповідачки підлягають стягненню моральні збитки в розмірі 1500 грн. Відтак, наявні усі підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку також судові витрати, сплачені ним при поданні позовної заяви, а саме 243,60 +121,80 =365,40 грн.

Outcome: partial