Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

19 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалась на те, що вона є власником спірного житлового приміщення, відповідач є її сином, проте у житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад 1 рік, що перешкоджає їй користуватися належним їй майном та реалізувати своє право на отримання житлової субсидії в належному розмірі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи заперечень не надавала. Відповідач [PERSON] у судове повторно засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 19.11.2021 р. постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.1987 року, виданого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М. за реєстр. №46, є власником будинку [ADDRESS] , право власності зареєстровано в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації за № 59 кн. 1 (а.с.6). На час звернення до суду у зазначеному житловому приміщенні окрім позивача [PERSON] зареєстрований її син, відповідач у справі [PERSON] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, сформованого Відділом реєстрації Костянтинівської міської ради, відомостями з реєстру Костянтинівської територіальної громади, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради № 4402/09 від 11 листопада 2020 року (а.с.10, 12, 17-18). З акту про перевірку паспортного режиму Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 7» від 25 червня 2021 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає у будинку [ADDRESS] з 03.10.1999 року. У добровільному порядку після припинення проживання у вказаному житловому приміщенні відповідач місце реєстрації не змінив, його місцезнаходження позивачу невідоме, у зв`язку з чим позивач у справі несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлений можливості у випадку необхідності розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] більше року не мешкає в будинку [ADDRESS] , факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача право користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо. Оскільки позивач ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2021 року звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved