Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

19 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 23 червня 2011 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року у нього утворилася заборгованість у сумі 67 555 грн. 54 коп., яка складається з наступного: 482 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом, 58 046 грн. 11 коп. - заборгованість по процентами за користування кредитом, 5 333 грн. 33 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 3 193 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 41). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин. Відзив на позов не подав (а. с. 49). У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 23 червня 2011 року відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодився та засвідчив своїм підписом, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі по тексту Умови та Правила), а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг; ознайомився з ними у письмовому вигляді, погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов'язався виконувати їх, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а. с. 7). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Крім того, суд відмічає, що на момент укладення вказаного кредитного договору [PERSON] виповнилося 16 років, що підтверджується копією його паспорта, яка міститься у матеріалах справи (а. с. 33). Відповідно до положень ст. 32 ЦК України особа у віці від 14 до 18 років вважається неповнолітньою. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 32 ЦК України окрім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. Таким чином, кредитний договір, укладений між банком та неповнолітнім [PERSON] не є таким, що може бути укладеним неповнолітньою особою самостійно, без згоди батьків, а отже, вчинений поза межами цивільної дієздатності останнього. Разом з тим, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Враховуючи викладене, правочин, укладений 23 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] є оспорюваним, і про його недійсність можна вказувати лише у разі постановлення судом рішення про визнання правочину недійсним за позовом заінтересованої особи (відповідача, його батьків або усиновлювачів). На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] або ж інша заінтересована особа не звертались до суду з позовом про визнання цього правочину недійсним у порядку, передбаченому ст. 222 ЦК України, рішення суду про визнання його недійним не надали, а відтак, кредитний договір є чинним. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, вид якої визначений у Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, вказана у заяві. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а. с. 9-32). З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобов'язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь - яким із грошових зобов'язань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає оплаті в першу чергу. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг на боргові зобов'язання за кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобов'язань, передбачених п. п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як пеня=базова відсоткова ставка за договором/30 (нараховується за кожен прострочений день прострочки за кредитом)+50 грн. (одноразово). Пеня нараховується у день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на той же строк (а. с. 9-32). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, за тратами. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Комісія за зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки ПриватБанку від 1 до 100 грн. становить 5 грн., від 100 грн. 01 коп. до 200 грн. -10 грн., 200 грн. 01 коп. до 300 грн. - 15 грн., 300 грн. 01 коп. - 400 грн. - 20 грн., від 400 грн. 01 коп. до 500 грн. - 25 грн., більш ніж 500 грн. - 4%, а в банкоматах інших банків -(К1) + 5 грн., в зарубіжних -(К2) + 30 грн. Комісія за зняття власних коштів в банкоматах Приватбанку - 1% від суми операції, в банкоматах інших банків України - К+5 грн., в зарубіжних банкоматах - К+30 грн. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць при наявності прострочки за кредитом або відсотками на п'ять і більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн. та більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Комісія за отримання балансу на чек в банкоматах банку становить 0 грн. 85 коп. Комісія за безготівковий платіж в рахунок кредитних коштів становить 3%; за рахунок власних коштів - 1%. Вартість надання виписки по карті становить 3 грн. (а. с. 8). З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що у період із 11 березня по 30 квітня 2013 року відповідач знімав кошти з кредитної карти. Також останній частково погашав заборгованість за кредитним договором. Останній платіж було здійснено 09 серпня 2015 року у розмірі 66 грн. 67 коп. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися не своєчасно та не в повному обсязі, станом на 31 березня 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість по тілу кредиту у розмірі 482 грн. 98 коп., по процентам за користування кредитом у розмірі 58 046 грн. 11 коп. та 5 333 грн. 33 коп. нарахована комісія та пеня, а всього 63 862 грн. 42 коп. (а. с. 5-6). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останнім зобов'язань за кредитним договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 63 862 грн. 42 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту та процентам, а також нарахованої комісії та пені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 3 693 грн. 12 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строків платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 3 693 грн. 12 коп. необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору у сумі 1 665 грн. 68 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 65 528 грн. 10 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial