Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

17 жовтня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося в суд з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.08.2016 року в м. Харкові по проспекту Московському, поблизу б. 269 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Fiat Dukato», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 14527,08 грн. У зв`язку з цим, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] загальний розмір витрат в сумі 14527,08 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Надав до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що він сплатив існуючу перед позивачем заборгованість. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 15 листопада 2019 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.08.2016 року в м. Харкові по проспекту Московському поблизу б. 269 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Fiat Dukato», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року провадження по адміністративній справі у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за збігом строку накладення адміністративного стягнення. 04 серпня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України, отримало від [PERSON] повідомлення про ДТП. 22 червня 2017 року від [PERSON] надішла заява про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Матеріалами справи встановлено, що цивільна-правова відповідальність водія «Fiat Dukato», реєстраційний номер [NUMBER] , в жодній страховій компанії застрахована не була. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 22.06.2017 року, наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 12.10.2017 року № 9489, платіжного доручення від 18.10.2017 року № 1260739 [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 13977,08 грн. Відповідно до платіжного доручення від 01.09.2016 року № СФ-0000302 Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило суму у розмірі 550,00 грн. за роботи надані аварійним комісаром. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до квитанції №0.0.1592604230.1 від 22.01.2020 року [PERSON] сплатив на користь позивача усю суму заборгованості в межах позовних вимог у розмірі 14527,08 грн., включаючи суму страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісара. Заборгованість [PERSON] перед МТСБУ відсутня. Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи свідчать про належне виконання зобов`язань [PERSON] перед Моторним (транспортним) страховим бюро України до ухвалення рішення по суті спору, а також те, що права позивача не порушені, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відтак, беручи до уваги ту обставину, що відповідач задовольнив вимоги позивача після пред`явлення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved