Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

19.03.2012 ПАТ «Сведбанк» звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2622/1106/88-026 від 09.11.2006, що укладений між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» у розмірі 416 348,15 грн. Ухвалою Деснянського районного суду від 31.05.2012 справу передано на розгляд до Дарницького районного суду м.Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 02.07.2012 справу прийнято до провадження і призначено до судового розгляду. З того часу справа перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду м.Києва Басалаєвої А.В. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 22.08.2012 до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Сведбанк» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому позивач просив суд визнати незаконними дії ПАТ «Сведбанк» при укладенні та виконанні кредитного договору №2622/1106/88-026 від 09.11.2006, а саме ненадання інформації про кредит перед укладанням кредитного договору, не визначення договором та додатком до нього розміру щомісячного платежу по сплаті за тілом кредиту та по сплаті процентів, не визначення у договорі дати і суми надання частин кредиту, неоднакового визначення у кредитному договорі та додатку №1 «Графік погашення» до нього строків повернення кредиту, здійснення зайвих нарахувань за кредитним договором, а також зобов`язати відповідача внести зміни до кредитного договору у визначені позивачем редакції, зобов`язати отримати від [PERSON] 313 497,53 грн в рахунок повного повернення кредиту, видати довідку про повне виконання зобов`язань. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 24.01.2013 у справі призначено судово-бухгалтерську експертизу, на час проведення якої зупинено провадження у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 25.06.2013 провадження у справі відновлено у зв`язку з проведенням експертизи. В судовому засіданні 18.07.2013 допущено процесуальне правонаступництво позивача за первісним позовом та замінено ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». 18.07.2013 представником позивача за зустрічним позовом подано заяву про уточнення вимог зустрічного позову та внесення змін до його предмету, згідно якої [PERSON] просить суд визнати незаконними дії ПАТ «Сведбанк» при укладенні та виконанні кредитного договору №2622/1106/88-026 від 09.11.2006, а саме ненадання інформації про кредит перед укладанням кредитного договору, не визначення договором та додатком до нього розміру щомісячного платежу по сплаті за тілом кредиту та по сплаті процентів, не визначення у договорі дати і суми надання частин кредиту, неоднакового визначення у кредитному договорі та додатку №1 «Графік погашення» до нього строків повернення кредиту, здійснення зайвих нарахувань за кредитним договором, а також зобов`язати ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» солідарно отримати від [PERSON] 295 469,24 грн в рахунок повного повернення кредиту і зобов`язати зазначені юридичні особи видати [PERSON] довідку про повне погашення заборгованості. 16.10.2013 судом прийнято заяву позивача за зустрічним позовом про уточнення його вимог та їх збільшення згідно якої [PERSON] просить суд залучити до участі у справі ПАТ «Омега Банк» як правонаступника ПАТ «Сведбанк», визнати незаконними дії ПАТ «Омега Банк» при укладенні та виконанні кредитного договору №2622/1106/88-026 від 09.11.2006, а саме ненадання інформації про кредит перед укладанням кредитного договору, не визначення договором та додатком до нього розміру щомісячного платежу по сплаті за тілом кредиту та по сплаті процентів, не визначення у договорі дати і суми надання частин кредиту, неоднакового визначення у кредитному договорі та додатку №1 «Графік погашення» до нього строків повернення кредиту, здійснення зайвих нарахувань за кредитним договором, а також зобов`язати ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» солідарно отримати від [PERSON] 297 719,16 грн в рахунок повного повернення кредиту і зобов`язати зазначені юридичні особи видати [PERSON] довідку про повне погашення заборгованості, а також стягнути з зазначених юридичних осіб 5 740,80 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 16.10.2013 зупинено провадження в цій справі до набрання законної сили рішенням Печерського районного суду м.Києва у справі №757/20317/13-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», ПАТ «Сведбанк» про визнання недійсними договору факторингу і відступлення права вимоги. 15.05.2014 цю цивільну справу прийнято до провадження суддею Дарницького районного суду м.Києва Сухомліновим С.М. і відновлено провадження у ній. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 10.06.2014 провадження в цій справі зупинено до набрання законної сили рішенням Печерського районного суду м.Києва у справі №757/14109/14-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», ПАТ «Сведбанк» про визнання недійсними договору факторингу і відступлення права вимоги. 21.04.2015 ухвалою Дарницького районного суду м.Києва провадження у цій справі відновлено. В судовому засіданні 09.07.2015 судом прийнято заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом, в якій він просив суд визнати незаконними дії ПАТ «Омега Банк» при укладенні та виконанні кредитного договору №2622/1106/88-026 від 09.11.2006, а саме ненадання інформації про кредит перед укладанням кредитного договору, не визначення договором та додатком до нього розміру щомісячного платежу по сплаті за тілом кредиту та по сплаті процентів, не визначення у договорі дати і суми надання частин кредиту, неоднакового визначення у кредитному договорі та додатку №1 «Графік погашення» до нього строків повернення кредиту, здійснення зайвих нарахувань за кредитним договором, а також зобов`язати ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» солідарно отримати від [PERSON] 297 719,16 грн в рахунок повного повернення кредиту, зобов`язати зазначені юридичні особи видати [PERSON] довідку про повне погашення заборгованості, стягнути з зазначених юридичних осіб 5 740,80 грн, а також припинити іпотеку земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку загальною площею 387,50 кв.м, які були передані в іпотеку на підставі іпотечного договору від 09.11.2006 №2622/116/88-026-Z-1. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 11.08.2015 вжито заходи забезпечення позову в цій справі і накладено заборону відчуження земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку загальною площею 387,50 кв.м. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 04.02.2016 позовну заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. У зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , 24.10.2016 цю справу було передано у провадження судді Дарницького районного суду м.Києва Леонтюк Л.К. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21.06.2017 цю справу передано на розгляд до Оболонського районного суду м.Києва. 30.06.2017 протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями визначеного головуючого у даній справі суддю Оболонського районного суду м.Києва [PERSON]. 07.08.2019 у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя на підставі рішення Вищої ради правосуддя №2033/0/15-19 від 06.08.2019, повторним автоматизованим розподілом справи визначено суддю Майбоженко А.М. головуючим у даній справі. Ухвалою суду від 12.02.2020 закрито провадження в даній справі в частині позовних вимог до ПАТ «Омега Банк». Ухвалою суду від 10.11.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання. Постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2021 зазначену ухвалу скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні 02.11.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Козій Д.О. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності, враховуючи відзив та пояснення, які містяться в матеріалах справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.11.2006 між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено кредитний договір №2622/1106/88-026, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав у кредит грошові кошти у розмірі 47 000 доларів США строком до 08.11.2013 зі сплатою 14% річних. [PERSON] просить суд, без урахуванням тієї частини позовних вимог до ПАТ «Омега Банк», провадження щодо яких закрито ухвалою суду від 12.02.2020, зобов`язати ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» внести зміни до кредитного договору, посилаючись на те, що дії Банку при укладанні договору суперечать вимогам чинного законодавства. Статтею 651 ЦК України визначено підстави, зокрема, для зміни договору. Згідно зазначеної норми закону, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Посилаючись на необхідність внесення змін до договору, позивач посилається на те, що при укладанні кредитного договору були порушені вимоги чинного законодавства. Така обставина, згідно зі ст.651 ЦК України не є підставою для внесення змін до договору. Належним способом захисту прав позивача, які порушені при укладанні договору та порушенні вимог чинного законодавства при цьому є вимога про визнання спірного договору недійсним. Таких вимог позивачем не заявлено. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу кредитного договору, укладеного позивачем з АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого були в різні періоди часу наступні юридичні особи: ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Омега Банк», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Чинним законодавством передбачено порядок зміни договору (ст.651 ЦК України), який можливо реалізувати шляхом звернення до суду з відповідним позовом у випадку істотного порушення умов договору. Доказів наявності таких порушень в діях відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» позивачем не надано. Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до кредитного договору позивач посилається на те, що при його укладенні порушено положення ч.2 ст.11 і ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання інформації про кредит і невідповідність укладеного договору зазначеним положенням закону, а саме він не містить детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача, а також розміру щомісячного платежу, розмір процентів у грошовому виразі, які б мав сплатити позивач протягом часу дії кредитного договору. Крім того, вказує, що при укладенні договору не вказано дату видачі кредиту, сам договір містить несправедливі умови. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1, 2 ст.16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. На думку суду, пред`явлення позивачем вимог щодо внесення змін до кредитного договору, необхідність чого викликана порушеннями вимог закону при його укладанні, не є належним способом захисту цивільного права, оскільки чинним законодавством прямо передбачено, що порушення вимог Закону при укладанні договору може бути підставою для визнання його недійсним. В судовому порядку зміни до договору можуть вноситись у випадку істотного порушення умов договору однією з його сторін, чого судом в ході розгляду справи не встановлено. Позивач, посилаючись на висновок експерта №2003/2004/13-45 судово-економічної експертизи у справі, вказує на те, що він має намір повністю достроково повернути кредитору кошти у розмірі 37 543 долари США, що еквівалентно на момент проведення експертного дослідження 297 719,16 грн., однак незважаючи на його неодноразові звернення, відповідач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відмовляється від отримання цих коштів. Позивач вважає, що у відповідача виник обов`язок щодо отримання від позивача коштів в рахунок повного виконання своїх зобов`язань за договором кредиту, а тому просить зобов`язати прийняти зазначену суму коштів у рахунок повного повернення кредиту, видати довідку про повне виконання зобов`язань за кредитним договором, припинити іпотеку земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що ці вимоги також задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно висновку експерта №2003/2004/13-45 від 31.05.2013 вбачається, що об`єктом експертного дослідження був розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що був доданий до позовної заяви ПАТ «Сведбанк» станом на 27.08.2012 (а.с.93-99 т.1). З дослідницької частини висновку та висновків вбачається, що експертами визнано документально обґрунтованим розрахунок суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 35 950 доларів США, по процентам- 9 038,28 доларів США. В ході розгляду справи позовні вимоги ПАТ «Сведбанк», щодо якого допущено процесуальне правонаступництво ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» позовні вимоги про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Відомостей щодо виникнення між сторонами спору щодо розміру заборгованості [PERSON] за спірним кредитним договором матеріали справи не містять. Повертаючись до зазначеного вище правового регулювання способів захисту цивільних прав судом, суд вважає, що позивач не позбавлений можливості сплатити суму боргу на розрахункові рахунки відповідача, після чого здійснювати захист своїх цивільних прав як особа, яка виконала свої зобов`язання в повному обсязі. Рішення суду не може бути формальним, суд позбавлений можливості визнати відсутнім право відповідача на отримання заборгованості за кредитним договором у зв`язку з її повною сплатою позивачем у випадку якщо дії по сплаті заборгованості у визначеному позивачем розмірі (який не збігається з документально обґрунтованим розрахунком, визнаним експертами) ним не вчинялись. Вимоги про зобов`язання видати довідку та припинення іпотеки є похідними від цих вимог, а тому також задоволенню не підлягають. З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні заявлених у справі вимог в повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 5 740,80 грн і витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed