Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

18.03.2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту належності майна та визнання права власності. Так, позивач просить суд: - встановити факт належності померлому [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,25 га і який складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., літ. «а» - тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» - навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - цистерна; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,25 га і який складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., літ. «а» - тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» - навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - цистерна. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Відповідач - Випасненська СР, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність та винести законне і обґрунтоване рішення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе і необхідне розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Відповідно до технічного паспорту (номер інвентаризаційної справи 4194), виданого 13.08.2013 року КП «Б-Дністровське БТІ», власником садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. 21.01.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено рішення по справі № 495/9249/13-ц, яким встановлено факт спільного проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], який помер [INFO], в період з 01.07.1987 року по [INFO]. Згідно із довідкою ВК Випасненської СР № 346 від 18.03.2014 року, гр. [PERSON], [INFO], помер [INFO], був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Проживав з 1950 року по день смерті. Відповідно до довідки ВК Випасненської СР № 347 від 18.03.2014 року, в [ADDRESS] за будівлею, яка належить [PERSON], значиться земельна ділянка площею 0,29 га, ва тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,04 га. Вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. 18.03.2014 року ВК Випасненської СР надано гр. [PERSON] довідку (виписку з домової книги про склад сім'ї та прописку) № 348, згідно з якою [PERSON] є племінником [PERSON], зареєстрований та постійно проживає в житловому будинку у [ADDRESS], що належить [PERSON] Так, [PERSON], [INFO], є основним (єдиним) спадкоємцем житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], продовжує мешкати в будинку, де разом проживав з [PERSON], провів ремонт будинку та господарських споруд, користується предметами домашнього побуту, які належали померлому, виготував технічний паспорт на будинок, переоформив договір про постачання електроенергії на себе, сплачує податок на землю та здійснює інші платежі. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] залишилась спадщина, зокрема, у вигляді садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], який доглядає та продовжує користуватися єдиний спадкоємець [PERSON] - його племінник [PERSON] Згідно із листом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №533/02-14 від 01.03.2014 року, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] було відмовлено у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на житловий будинок та зареєстрованого права власності. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на житловий будинок на своє ім'я. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності майна та визнання права власності. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємцем четвертої черги за законом являється позивач. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України). Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання єдиним спадкоємцем [PERSON] (померлого [INFO]), який претендує на спадщину у вигляді житлового будинку по [ADDRESS], є його племінник - [PERSON], який проживав із спадкодавцем однією сім'єю з 01.07.1987 року по день його смерті - [INFO], тобто більше п'яти років, вів спільне домогосподарство з [PERSON] та доглядав за ним. Між тим, [PERSON] (померлий [INFO]) за життя не встиг оформити належним чином право власності та отримати правовстановлюючі документи на житловий будинок по [ADDRESS], що є перешкодою для отримання позивачем - [PERSON], свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок. Крім того, на даний час спадкоємець [PERSON] (померлого [INFO]), його племінник - [PERSON], [INFO], фактично вступив у вищезазначену спадщину, оскільки з померлим проживав однією сім'єю, вів спільне господарство та доглядав за ним. На сьогоднішній день позивач продовжує доглядати та підтримувати житловий будинок по [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Випасненської СР про встановлення факту належності майна та визнання права власності.

Outcome: approved