overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її чоловіка - [PERSON], 1960 року народження, який внаслідок психічного захворювання не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними, а також встановлення над ним опіки. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи із заявою погодився. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник є дружиною [PERSON], [INFO] і проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Як убачається з висновку судово-психіатричної експертизи від 20.04.2015 року № 220 (а. с. 30 - 32), у [PERSON] має місце мультиінфарктна деменція (F 01.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду) і за своїм психічним станом він не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. В силу положень статей 39, 60 ЦК України зазначене є підставою для визнання [PERSON] недієздатним і встановлення над ним опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2010 року позивач уклав з відповідачкою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, основна причина розпаду сім'ї, постійні сварки між подружжям. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій, позовні вимоги підтримує повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій, не заперечує проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.6), 20 листопада 2010 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідачка мають доньку [PERSON], [INFO]./а.с. 5/ Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 16.02.1974 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.02.1974 року. Сторони з 2011 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що після надання сторонам строку для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Довгалівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри - [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку він, як спадкоємець за законом, має право, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки не знав про наявність спадкового майна через віддалене місце проживання. Позич [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача - представник Довгалівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вимоги позивача визнав, просив справу слухати без участі представника сільської ради. Ознайомившись із письмовими доводами позивача, письмовою заявою позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що [INFO] складено відповідний актовий запис за №8. Померла [PERSON] була двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.01.2015 року. [PERSON], яка померла [INFO] на час смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] одна. Позивач звертався до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON], однак у зв'язку із пропуском шестимісячного строку у прийнятті такої заяви йому було відмовлено. Вказане підтверджується відмовою приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. №110/01-16 від 11.03.2015 року. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру виданої Державним нотаріальним архівом в Хмельницькій області №39761585 від 02.03.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не зареєстрована. Позивач просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання щодо задоволення позову, суд враховує, що представник відповідача визнав поважність пропуску позивачем шестимісячного строку, не заперечує щодо надання додаткового строку для звернення до нотаріальної контори. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували пояснення позивача і відповідача щодо часу, коли позивач дізнався про відкриття спадщини. Вищезазначені обставини є істотними, вказують на поважність пропуску позивачем строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, на своє утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року по січень 2015 рік. Від даних відносин вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], ніяких доходів не має. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.5. Згідно довідки № 17 від 05.11.2013 року позивач [PERSON] мешкає за однією адресою зі своїм сином [PERSON], [INFO] - а.с.6. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та у відповідності з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 12.06.2004 року Запорізьким міським відділом цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 363. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з з вересня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 12.06.2004 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 12.06.2004 року було видано Свідоцтво про одруження (актовий запис № 363). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з тим, що зазначена вимога відсутня, то суд вважає за можливе її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина Валерія, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина Валерія, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду від 15.10.2014 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду № 486/1700/14-ц від 15.10.2014 року (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №121 (а.с. 4). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню iнтересiв дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 02.09.2011 року Луцьким РАЦСом, за актовий запис №.1093. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 02.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.09.2011 року (а.с. 5). Від спільного шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюб був зареєстрований 08.11.1994 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, а/з №2745. У шлюбі народилась донька -[PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою. Сімейне життя подружжя фактично припинене більше двох років тому, тому позивач звернулась до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що шлюбні відносини із відповідачем не підтримують, проживають окремо, примирення з ним і збереження їх сім'ї неможливе. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 08.11.1994 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, а/з №2745 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, в судовому засіданні позивач повідомила, що не бажає зберегти сім`ю. Більше двох років вони з відповідачем спільно не проживають, не ведуть господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Оскільки згоди сторін на сімейний союз немає, а формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 493,60 грн., які позивач сплатила при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживача послуг та стягнення коштів за договором про надання послуг, а саме стягнути на її користь 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат за Угодою про надання послуг будівельного характеру від 22.10.2014 року, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної не виконанням відповідачем умов Угоди про надання послуг будівельного характеру від 22.10.2014 р. В судовому засіданні позивач позов підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про надання будівельних послуг. На підтвердження укладеної між сторонами угоди відповідачем власноруч було складено письмову розписку від 22.10.2014 р. За даною угодою відповідач зобовязувався закупити відповідні необхідні для виконання робіт будівельні матеріали та здійснити утеплення фасаду навколо належної позивачці квартири № 76 по вул. Г.Сталінграду. 24, кор.1. 22.10.2014 р. [PERSON], на виконання даної угоди, частково в сумі 2000 грн. оплатила послуги відповідача, надавши йому дані кошти у вигляді авансу на закупівлю будівельних матеріалів. Позивач, як сторона договору, сплативши відповідачу кошти авансом на закупівлю матеріалів на суму 2000 грн. свої первинні зобовязання за Угодою та її умови виконала в повному обсязі, однак відповідач в свою чергу належним чином не виконав умови Угоди та його обовязки. Так, відповідач після отримання авансу у сумі 2000 грн. не було здійснено не тільки закупівлі будматеріалів, а й взагалі жодних дій по виконанню Угоди. На неодноразову вимоги [PERSON] щодо повернення грошових коштів відповідач ігнорує, коштів не повертає. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] взявши кошти на виконання послуг будівельного характеру, ніяких робіт так і не провів, кошти позивачці не повернув. Відповідно до ст. 905 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі. Відповідно до ч.1,2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода. Завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача 1000 грн. моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки суду не надано доказів її заподіяння. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial