Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

19 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт перебування її на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги заявниця, обґрунтовує тим, що з 23.04.1967 року перебувала у шлюбі з [PERSON], та проживала з ним спільно до дня його смерті. [INFO] року її чоловік помер. До смерті чоловіка вона знаходилася на його утриманні. Щомісячне довічне грошове утримання, яке її чоловік отримував як суддя у відставці, на день його смерті складало 4236 гривень 73 копійки, а пенсія заявниці - 1070 гривень 35 копійок, якої після сплати комунальних платежів, вистачає лише на мінімальні потреби для проживання. Заявниця являється інвалідом ІІІ групи, та змушена купувати життєво необхідні медичні препарати, та звертатися до медичних закладів для лікування. У зв'язку з викладеним змушена звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні чоловіка. Заявник в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Управління пенсійного фонду у Любомльському районі Волинської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. З копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 квітня 1967 року до часу його смерті, [INFO] року. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на момент смерті отримував щомісячне довічне грошове утримання, яке складало 4236 гривень 73 копійки. Заявник [PERSON] на момент смерті [PERSON] не працювала, будучи інвалідом ІІІ групи, і отримувала пенсію в розмірі 1070 гривень 35 копійок, що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду у Любомльському районі Волинської області. Після смерті [PERSON] матеріальне становище заявниці значно погіршилося, оскільки заявник одержувала від чоловіка допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, тобто фактично по день смерті заявник знаходилась на його утриманні. За таких обставин, суд вважає, що наявні усі підстави для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлого чоловіка [PERSON], оскільки судом встановлено, що постійним і основним джерелом засобів до існування для заявника була допомога з боку померлого чоловіка. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Враховуючи викладене,

Outcome: approved