Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

19 вересня 2019 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив те, що 06.04.2011 між банком та [PERSON] була підписана заява №б/н з метою отримання банківських послуг, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.05.2019 має заборгованість 306507,00 грн. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 306507,00 грн. за кредитним договором №б/н від 06.04.2011 та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. 07 жовтня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.60-61). 20 листопада 2020 року ухвалою суду перейшли до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначили підготовче засідання (а.с.66-67). 17 вересня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті (а.с.131). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач сама зняла кошти з картки та погашати заборгованість не хотіла, просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі, стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що гроші вона не брала, в неї на рахунку було 4000 грн., був телефонний дзвінок, їй зателефонував «представник банку» і повідомив, що була якась операція та помилково на її рахунок були зараховані кошти. Телефоном їй говорили, що роботи, називали номери телефонів на які треба було перевести кошти. Які саме це були кошти, вона не перевіряла. Вона повірила представнику банку, який їй телефонував та за його вказівкою зняла в банкоматі 4000 грн. і відправляла кошти через термінал на мобільні телефони, приблизно 12000 грн. Інша частина коштів, це були Інтернет покупки, які хтось робив. Особи, яким вона відправляла кошти їй не знайомі. Поки вона розмовляла телефоном, в Інтернеті відбувались покупки. Зрозумівши, що відбувається, вона зателефонувала на номер [NUMBER] , щоб заблокувати Приват 24, остання покупка була скасована. Наступного дня вона поїхала до відділку поліції і написала заяву, також зверталась у службу безпеки Приватбанку, телефонувала на номер [NUMBER] та пояснювала ситуацію. Справу в поліції було закрито, чому їй не відомо. Їй також телефонували і говорили, що винна вона. Коштами в особистих цілях вона не користувалася, банк видав їй цю картку разом зі звичайною. Банк самостійно збільшив ліміт на картці. З позовом не згодна, оскільки не для своїх цілей брала кошти, вона повірила, що телефонували їй з банку, з тих пір жодного погашення не робила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, коштами відповідач не користувалася в свої цілях, жодних кредитів вона не брала. Протягом короткого періоду часу було збільшено кредитний ліміт. На телефон відповідача надійшов дзвінок від «представника банку» та за його вказівками відповідачу сказали зняти кошти та перевести їх на рахунки. Відповідача ошукали. Дії відповідача були направлені не на отримання коштів банку, а на повернення їх банку. Як тільки відповідач дізналася, що це шахрайство, вона звернулася до представників поліції та банку. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, 06.04.2011 між банком та [PERSON] була підписана заява №б/н з метою отримання банківських послуг, згідно якої остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] оформленої на [PERSON] , кредитний ліміт збільшився до 20000,00 грн. (а.с.93). Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 29.05.2019 виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 306507,00 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 32540,28 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання 271366,72 грн., заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2600,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, таким чином, заборгованість до стягнення становить 122961,73 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 32540,28 грн., загальної заборгованості за наданим кредитом в період з 06.04.2011 по 01.05.2018 90421,45 грн. (а.с.5,6). Однак, як вбачається з наданої позивачем виписки за договором станом на 10.06.2020, [PERSON] користувалася кредитним картковим рахунком та фактично нею були зняті з картки грошові кошти у розмірі 18317,36 (а.с.91,92). В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Посилання відповідача та її представника на ті обставини, що грошові кошти, які знімала відповідач з картки, були зняті не для її особистих потреб, а з метою повернення їх банку, жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку належного виконання кредитних зобов`язань. \~Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, то суддя в цій частині позовних вимог приходить до наступного. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.\~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом, позивачем за період з 06.04.2011 по 29.05.2019 нарахована відповідачу пеня у розмірі 271366,72 грн. Однак, суд вважає, що пеня у зазначеному розмірі значно перевищує заборгованість за простроченим тілом кредиту та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмірі пені до 9158,68 грн. Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суддя доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 429,15 грн.

Outcome: partial