Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

17.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Шлюб з відповідачем розірваний 02.12.2019 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Дитина находиться на обліку у лікарів - алерголога, невролога, психоневролога, ортопеда, нефролога, кардіолога та генетика. У зв`язку із наявністю у сина ряду хронічних захворювань, вона несе регулярні витрати на медикаменти, дієтичне харчування. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] 2013 року народження, у твердій грошовій формі в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Просить суд стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу в сумі 600 гривень. 24.12.2019 року суддя відкрив по справі спрощене позовне провадження. 10.02.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому визнав позовні вимоги частково, просив визначити аліменти в частині від заробітку, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що він добровільно сплачує на користь позивача аліменти. Він офіційно працевлаштований, працює неповний робочий день водієм у ПрАТ «ЗАТП 12329», його заробітна плата не перевищує мінімальну. Крім того, у нього на утриманні знаходиться матір [PERSON] , які є пенсіонером, має хронічні захворювання. Стан здоров`я сина не вимагає таких значних витрат, які просить стягнути з нього позивач. Заперечив проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, вважає, що позов про стягнення аліментів не є складним, не потребує багато часу для його складення. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що їх син [PERSON] має ряд захворювань, які вимагають регулярних витрат. У зв`язку із алергією він приймає ліки, потребує спеціального харчування. В середньому на місяць вона витрачає на лікування близько 1000 гривень, на харчування 2000 гривень, дитячий садок 500 гривень, на одяг 300-500 гривень, зайняття із психологом коштують 1200 гривень на місяць. Вона працює вчителем в школі, її заробітна плата становить 4500 гривень на місяць. Просила врахувати, що матір відповідача проживає окремо від [PERSON] , отримує пенсію та працевлаштована. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив суду, що він працює водієм неповний робочий день, крім цього має підробітки, його середня заробітна плата становить близько 6-7 тисяч гривень на місяць. Його матір проживає окремо від нього, отримує пенсію за віком, але він її доглядає та допомагає. Щодо витрат на утримання сина визнав, що середні витрати на лікування сина складають 1000 гривень, витрати на харчування близько 2000 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 по 02.12.2019 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, чого сторони по справі не заперечують. [PERSON] , 2013 року народження перебуває під наглядом в амбулаторному закладі у логопеда з діагнозом органічний емоційно-мобільний розлад. Крім того, має діагноз вроджена колагенопатія. Страждає на алергічні захворювання. На підтвердження витрат на лікування позивач надала суду квитанції про придбання медикаментів, оплату послуг лікарів. Сторони погодились із тим, що витрати на лікування в середньому становлять 1000 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] працює водієм в ПрАТ «ЗАТП 12329», його дохід за рік становить 27860,85 грн., середньомісячна заробітна плата складає 2321,74 грн. Матір відповідача [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, проживає за адресою: [ADDRESS] , має гіпертонічні захворювання. За правилами ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні способу стягнення аліментів, суд виходить із того, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, але працює неповний робочий день, отримує заробітну плату, яка є меншою ніж мінімальна, має додаткові заробітки, за його поясненнями щомісячний дохід складає близько 6-7 тисяч гривень. Право обирати спосіб стягнення аліментів належить позивачу, тому суд вирішив за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що матір [PERSON] є особою пенсійного віку, потребує певної допомоги з боку свого сина. Разом з тим, позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] отримує пенсію та працевлаштована, чого відповідач не заперечував. Крім того, вона проживає окремо від сина [PERSON] . Тому суд приймає до уваги наявність у відповідача матері пенсійного віку, проте суттєвого значення дана обставина при визначенні аліментів не має. Син сторін по справі має ряд хронічних захворювань, які не є тяжкими, проте безумовно вимагають додаткових регулярних витрат. Сторони погодились, що такі витрати становлять близько 1000 гривень на місяць, суд приймає цю обставину при визначенні розміру аліментів. Позивач [PERSON] також зазначала, що у зв`язку із особливостями розвитку сина, вона відвідує дитячого психолога, логопеда, проходить обстеження у інших лікарів. На думку суду ці витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, які передбачені статтею 185 СК України і можуть бути заявлені позивачем окремо від позову про стягнення аліментів щомісячно, а тому до уваги судом не беруться. Інших обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, в ході судового засідання встановлено не було. Таким чином, суд встановив, що щомісячні витрати позивача на утримання сина [PERSON] складають близько 4000 гривень та складаються із витрат на харчування в розмірі 2000 гривень, лікування в розмірі 1000 гривень, витрати на навчальний заклад та одяг складають близько 1000 гривень. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є спільним для обох батьків, позивач [PERSON] працевлаштована, отримує заробітну плату, суд прийшов до висновку, що достатнім та обґрунтованим розміром аліментів буде тверда грошова сума 2000 гривень щомісячно. Оскільки позивач за вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач [PERSON] уклала договір про надання правової допомоги із адвокатом Ємцем А.Ю. Відповідно до акту здачі-прийняття наданих послуг від 16.12.2019 року, адвокатом надані послуги на суму 600 гривень, які позивач сплатила на користь адвоката згідно квитанції від 16.12.2019 року. В судовому засіданні позивач пояснила, що нею було сплачено 600 гривень за складення позовної заяви. Суд вважає, що витрати, які понесла позивач на правничу допомогу, підлягають задоволенню частково пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме на суму 400 гривень. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial