Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

19 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що її мати [PERSON] до дня смерті 23 квітня 2010 року проживала у не зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON], який помер 09 липня 1998 року. Під час спільного проживання [PERSON] визнав своєю сімєю дітей від цивільного шлюбу, а саме позивачку та рідну сестру [PERSON]. За життя [PERSON] зробив заповіт, яким все своє майно заповів сестрі позивачки [PERSON]. Після смерті сестри, яка померла 01 вересня 2015 року, відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності АПТЗТ «Річківське», розташованої на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0161616 від 03 лютого 1997 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року № 11. Спадкоємцем другої черги після смерті сестри є позивачка, яка фактично прийняла спадщину і вважається такою, що прийняла спадкове майно, але юридично свої спадкові права не оформила. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, так як вона проживала одиноко. Після смерті сестри позивачка має намір прийняти спадщину. Але на даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після сестри [PERSON], яка померла 01 вересня 2015 року, тривалістю два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представники третіх осіб приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу [PERSON] та відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання також не зявились, надіславши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та в графі «батько» записано «Микола», що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1985723 (а. с. 5). З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 690553 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], записано в графі «батько» - [PERSON], а графі «мати» - [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 02 липня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 573, [PERSON] все своє майно, заповів [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до запису акта про смерть № 41 від 10 липня 1998 року [PERSON] помер 09 липня 1998 року в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 22). [PERSON] померла 23 квітня 2010 року в с. Річки Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 147427 (а. с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 245125 [PERSON] померла 01 вересня 2015 року в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 7). На підставі листа, виданого відділом у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03 травня 2017 року [PERSON] одержав на руки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0161616 від 03 лютого 1997 року, про що свідчить його підпис у Книзі реєстрації (а. с. 24). З довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 грудня 2016 року за № 1511 вбачається, що [PERSON], який помер 09 липня 1998 року був зареєстрований в [INFO] разом з дочкою [PERSON], яка померла 01 вересня 2015 року. Заповіти від імені померлого [PERSON] виконкомом сільської ради посвідчено 08 серпня 1995 року за № 291, реєстраційний номер 44142103, 02 липня 1998 року за № 573, реєстраційний номер 44208664, заповіт не змінювався і не відмінявся. Спадкоємець на майно [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] шляхом зберігання документів та цінних паперів (а. с. 9). Довідкою, виданою виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10 квітня 2017 року за № 726 встановлено, що [PERSON] здійснила поховання сестри [PERSON], яка померла 01 вересня 2015 року, яка до дня смерті була зареєстрована в [INFO]. Інформації у виконкомі сільської ради щодо наявності дітей в [PERSON], не має. [PERSON] своєчасно вступила в управління майном після сестри [PERSON] шляхом розпорядження речами померлої та здійснення схоронності документів (а. с. 9). Зі змісту письмового розяснення, виданого Білопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 23 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] не має права на отримання свідоцтва про смерть відносно [PERSON] у звязку з тим, що вона не підтвердила родинні відносини з останнім (а. с. 10). У відповідності до інформаційної довідки приватного нотаріусу Білопільського нотаріального округу [PERSON] від _ 22 травня 2017 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла 01 вересня 2015 року, держнотконторою не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня. Спадкова справа після [PERSON], який помер 09.07.1998 року, держнотконторою не зводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 36-39). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після сестри [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за нею права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої сестри у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадкового майна та складним сімейним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved