Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

17 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 27 серпня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , 2006 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з 2013 року, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/16825/21 між суддями від 18 серпня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справа була передана судді 25 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 24 вересня 2021 року вх.66247 про усунення недоліків. 07 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками була отримана батьком відповідача 10 листопада 2021 року, про що свідчить зворотнє повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Згідно частини четвертої статті 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Відповідно до частини 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 27 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №1246, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ( а.с. 2). Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 939, серія [NUMBER] (а.с. 3). Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, причиною цьому стали різні погляди на життя та обов`язки. Спільного господарства сторони не ведуть. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, відповідач не надав суду будь-яких заяв по суті справи та не викладав заперечень щодо розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved