Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

19.02.2020 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідача ТОВ «Унірем-Агро Плюс» 20.02.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 03.04.2020 року. 09.04.2020 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву з додатками 03.04.2020 року відкладений розгляд справи в підготовчому судовому за клопотанням позивача в зв`язку з неможливістю явки в призначене судове засідання його представника, до 04.06.2020 року. 04.06.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду на 08.09.2020 року. 08.09.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 17.09.2020 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 17.09.2020 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно позовних вимог позивач просить: розірвати договір оренди землі, укладений 18 лютого 2010 року між нею та відповідачем площею 5.23 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0473, та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 210443033 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; розірвати договір оренди земельної ділянки від 18.02.2010 року, укладений між нею і відповідачем загальною площею 5.45 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:029:0315, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 21041888 від 13 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» розірвати договір оренди землі, укладений 18 лютого 2010 року між нею та відповідачем площею 5.45 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:029:0315, та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 21041888 від 13 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; і розірвати договір оренди земельної ділянки від 29.06.2010 року, укладений між нею і відповідачем загальною площею 5.4972 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0471, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 2104786 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 24480 грн. 90 коп., та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в їївласності перебувають дві земельні ділянки: - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 091800, виданого 08 грудня 1999 року на підставірішеня 9 сесії 23 скликання Боровківської сіслької ради народних депутатів № 30 від 07 грудня 1999 площею 5.230 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0473; - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 033307, виданого 15 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Верхньоднірповської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року площею 5.450 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:029:0315; - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 133651, виданого 27 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5317 від 07.12.2007 площею 5.4972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0471; Зазначені земельні ділянки передані в оренду відповідачеві на підставі: - договору оренди земельної ділянки № б/н,укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21043033 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року. - договору оренди земельної ділянки № б/н. укладеного 29 ч ервня 2010 року та зареєстрованого 16 серпня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011901270 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21044786 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року. - договору оренди земельної ділянки № б/н,укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21041888 від 13.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 13.06.2022 року. Відповідно до п. 4 Договору оренди землі відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати не менше 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки з урахуванням індексації, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки не пізніше 30 листопада кожного року. Додатковою угодою до вказаного договору від 06.02.2015 року змінено процентну ставку з 3% до 5.3% від нормативної грошової оцінки. Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку нормативна грошова оцінка станом на 08.05.2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1221081800:01:059:0473 складала 152554.40 грн.. та станом на 13.05. 2019 року на земельну ділянку за кадастровим номером 1221081800:01:059:0471 складала 152502.18 грн. та станом на 10.06.2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1221081800:01:029:0315 складала 156847.03 грн. Загальна сума нормативної грошової оцінки на вказані земельні ділянки складає 461903.61 грн. відповідно розмір орендної плати в 2019 році повинен складати 24480.50 грн. Однак відповідач свої зобов`язання порушив та станом на 19 лютого 2020 року відповідачем не сплачено жодних грошових коштів, до того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2019 рік позивач від відповідача не отримав. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договорами оренди останній відповідав відмовою. Заборгованість по орендній платі за використання земельних ділянок складає 24480.50 грн. У зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати позивач була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладанні договору оренди землі. Крім того за останні три роки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував позивачу орендну плату. Зазначені обставини свідчать про систематичну несплату орендної плати, що може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, що і стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи. Також позивач пояснила, що відповідач сплачує їй орендну плату в меншому розмірі ніж іншим орендодавцям. Відповідачу було відома як її адреса так і номер телефону. але останній чомусь своєчасно не виплатив їй орендної плати за 2019 рік. Хоч раніше орендну плату привозив навіть до неї додому. Представник відповідача ТОВ «Унірем Агро Плюс» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог щодо розірвання договорів оренди земельної ділянки заперечувала, свої заперечення обґрунтовувала тим, що з позивачем дійсно укладено два договори оренди земельної ділянки. Укладеними договорами земельної ділянки передбачалась виплата орендної плати 3% від грошової оцінки земельної ділянки. додатковою угодою збільшено орендну плату з 3% до 5.3 % . Та позивачеві товариством з 2015 року нараховувалась орендна плата в розмірі 5.3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В 2017 році позивачем отримано 11592.48 грн., за дві земельні ділянки згідно платіжної відомості від 17.08.2017 року та 2000 кг,. пшениці за відомістю від 04.08.2017 року, розрахунок проведений своєчасно. В 2018 році позивачем отримана орендна плата в розмірі 11592. 48 грн. за відомістю від 13.08.2018 року та 2000 кг пшениці, згідно платіжної відомості від 13.08.2018 року розрахунок проведено своєчасно та позивачеві виплачена орендна плата в повному розмірі . При цьому з нарахованої орендної плати віднімався податок на землю відповідно до умов укладеного договору. За 2019 рік орендна плата до 30.11.2019 року не виплачена, оскільки позивачем не було повідомлено відповідача про платіжні реквізити, на які можна було перерахувати зазначену орендну плату. За отриманням орендної плати відповідач не з`явилася. В подальшому позивачем 04.01.2020 року та 04.02.2020 року позивачем були направлені заяви про виплату орендної плати, на які відповідачем було надано відповідь про неможливість перерахування орендної плати за відсутності платіжних реквізитів. В усній формі позивач виявила бажання отримати орендну плату поштовим переказом, що було і здійснено відповідачем. 17.02.2020 року поштовим переказом відправлено орендну плату в розмірі 19707.12 грн., на адресу відповідача. 25.03.2020 року згідно платіжного доручення № 15738 ДД АТ «УКРПОШТА» відповідачем повернена сума в розмірі 19707.12 грн., в зв`язку з відмовою позивача від отримання грошового переказу, таким чином дії позивача свідчать про умисне небажання отримувати орендну плату та спрямовані на розірвання договору оренди земельної ділянки. Проти задоволення позовних вимог про стягнення орендної плати не заперечує, але в розмірі з урахування вирахуваного податку, який гідно положень Податкового кодексу України та положень у кладеного договору сплачується за рахунок орендодавця. також заперечує проти сплати судового збору, оскільки невиплата позивачці орендної плати виникла з її вини. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у власності позивача перебувають три земельні ділянки: - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 091800, виданого 08 грудня 1999 року на підставірішеня 9 сесії 23 скликання Боровківської сіслької ради народних депутатів № 30 від 07 грудня 1999 площею 5.230 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0473; - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 033307, виданого 15 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Верхньоднірповської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року площею 5.450 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:029:0315; - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 133651, виданого 27 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5317 від 07.12.2007 площею 5.4972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0471; Зазначені вище земельні ділянки передані позивачем в оренду відповідачеві на підставі: - договору оренди земельної ділянки № б/н,укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21043033 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року. - договору оренди земельної ділянки № б/н. укладеного 29 ч ервня 2010 року та зареєстрованого 16 серпня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011901270 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21044786 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року. - договору оренди земельної ділянки № б/н,укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21041888 від 13.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 13.06.2022 року. Позивач просить розірвати зазначені вище договори оренди земельної ділянки за підставами систематичної невиплати їй орендної плати протягом 2017-2019 років. Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд виходить з наступного. За вимогами ч. 1 ст.13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» - Орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати Згідно з пунктом 4 договору оренди орендна плата встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Кошти перераховуються орендарем на рахунок (рахунок вказується додатково) або сплачується готівкою орендодавцю в строк до 30 листопада щорічно. Відповідно до додаткової угоди від 06.04.2015 року орендна плата збільшена з 3% до 5.3% відсотків, зо підтверджується копією додаткової угоди. Відповідно до наданих суду відомостей встановлено, що позивачці 2017 році позивачеві нарахована орендна плата з відрахуванням земельного податку в сумі 5796.24 грн. за кожну земельну ділянку. Відповідно до наданих відповідачем копій платіжних відомостей позивач [PERSON] , 17.08.2017 року отримала грошові кошти в сумі 11592.48 грн., та 2000.00 кг. пшениці 04.08.2017 року, що підтверджується копіями платіжних відомостей. Вартість фуражного зерна складала 4400.00 грн. Таким чином судом встановлено, що в 2017 році з відповідачем проведено розрахунок з орендної плати своєчасно та в повному обсязі. В 2018 році позивачеві виплачена орендна плата в сумі 11592 грн.48 коп.. за дві земельні ділянки, розрахунок орендної плати здійснений з відрахуванням податку на землю. Розрахунок проведено відповідно до платіжної відомості УН 000000040 від 13.08.2018 року. також позивачка отримала 2000.00кг пшениці відповідно до відомості від 13.08.2018 року. Тобто своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується копією платіжної відомості. Затримку у виплаті орендної плати за 2019 рік відповідач обґрунтовує тим, що відповідач не з`явився для отримання орендної плати та не повідомив реквізити, на які потрібно перераховувати орендну плату. Позивачем не надані докази того, що вона з`являвся для отримання орендної плати чи повідомляв відповідачеві реквізити для її перерахування, а в судовому засіданні позивачка зазначала, що вона не бажала ходити та випрошувати, щоб їй виплачували орендну плату.. З наданих відповідачем доказів вбачається 17.02.2020 року відповідачем направлено позивачеві грошовий переказ в сумі 19707.12 грн., що підтверджується списком згрупованих поштових переказів. Проте платіжним дорученням № 15738 від 25.03.2020 року ДД АТ «УКПОШТАА» відповідачеві, ТОВ «Унірем-Агро Плюс», повернено поштовий переказ № 1977 від 17.02.2020 року з позначкою одержувач відмовився від переказу. Таким чином судом встановлено, що в 2019 році позивачеві нарахована орендна плата за три земельні ділянки направлена з запізненням на два місяці. Але позивач [PERSON] , відмовилася від її отримання. Щодо сплати орендної плати за вирахуванням розміру земельного податку то розділом 4 укладених з позивачем договорів оренди земельної ділянки передбачено: «земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується орендарем у встановлений законодавством термін за рахунок орендодавця. Якщо орендар є платником фіксованого сільськогосподарського податку , орендодавець звільняється від сплати податку на землю». Відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди втснаовлено, що до розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи Орендодавця, який він повинен сплати до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не виплачується орендавцеві, а перераховується орендарем до відповідного бюджету згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 164.2.5, п. 164.2 Податкового кодекс України - До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу; Відповідно до пп. 170.1.1. пп.170.1 ст.. 170 Податкового кодексу України - Оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду, емфітевзис), житловий найм (піднайм). Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Таким чином судом встановлено, що чинним законодавством передбачено, а між сторонами погоджено сплату земельного податку за рахунок орендодавця. Доказів того, що відповідач є платником фіксованого сільськогосподарського податку суду не надано. Відповідно відрахування з розміру нарахованої орендної плати земельного податку відповідачем є правомірним та погоджене сторонами в укладених договорах і додатковою угодою і не може розцінюватись як сплата орендної плати в меншому розмірі ніж передбачено договором. Відповідно до чинного законодавства систематичною є несплата орендної плати (більше одного разу). Згідно з п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та відповідно підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. При цьому систематично ( ч.5 ст. 17 ЗУ «Про плату за землю») є несплата орендної плати протягом пів року. Судом встановлено, що в 2017 та 2018 роках відповідачем обов`язок щодо сплати орендної плати виконувався належним чином, тобто своєчасно та в повному розмірі. в 2019 році відповідачем була допущена прострочка виконання, але не в строк - пів року (шість місяців), оскільки 17.02.2020 року нарахована орендна плата направлена позивачеві за адресою його проживання. Таким чином відсутня ознака систематичності несплати відповідачем орендної плати. Крім того відповідно до ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України - Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Як вбачається, умовами укладених з позивачем договорів оренди землі встановлено, що орендна плата перераховується на рахунок, який вказується додатково або сплачується готівкою орендодавцю. Позивачем не надано доказів того, що нею повідомлявся відповідачеві рахунок, на який потрібно було перерахувати орендну плату. Зі звернень позивача вбачається, що вона лише скаржився щодо несплати орендної плати, але не повідомляла реквізити, на які їй потрібно сплати її. Також позивачем не надано доказів того, що вона з`являвся до відповідача з метою отримання орендної плати, але їй в цьому було відмовлено. Відповідачем було виконано покладений на нього обов`язок зі сплати позивачеві орендної плати за 2019 рік у єдино можливий його виконати - шляхом направлення грошового переказу на відому відповідачеві адресу позивача. Але позивач відмовила ся від отримання грошових коштів. Таким чином сама позивачка сприяла тому, що відповідач прострочив виконання покладеного на нього за договорами оренди земельної ділянки обов`язку щодо сплати орендної плати. а від отримання поштового переказу, яким їй перерахована орендна плата відмовилася. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договорів оренди земельної ділянки задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача орендної плати за 2019 рік в сумі 24480 грн., 90 коп., суд виходить з наступного. Як вже зазначалось вище в 2019 році відповідачем орендна плата в строк до 30.11.2019 року позивачці не виплачена. 17.02.2020 року відповідачем направлено позивачеві грошовий переказ в сумі 19707.12 грн., що підтверджується списком згрупованих поштових переказів. Проте платіжним дорученням № 15738 від 25.03.2020 року ДД АТ «УКПОШТАА» відповідачеві, ТОВ «Унірем-Агро Плюс», повернено поштовий переказ № 1977 від 17.02.2020 року з позначкою одержувач відмовився від переказу. Як зазначила позивачка в судовому засіданні їй дійсно приходив зазначений грошовий переказ, але вона відмовилась від отримання грошових коштів, так як вважала, що орендна плата нарахована та виплачена їй в меншому розмірі. Таким чином позивачкою підтверджено і факт направлення їй орендної плати відповідачем і факт відмови від її отримання. в свою чергу в позовних вимогах позивач ставить вимоги щодо виплати їй орендної плати за 2019 рік, тобто позивач виявила бажання отримати орендну плату. Так як земельні ділянки позивача перебувають в оплатному користуванні відповідача суд вважає, що позовні вимоги в цій частині повинні бути задоволені. Так до обов`язку відповідача відносить виплата орендної плати, а до права позивача - право її прийняти. Щодо розміру в якому підлягає виплата орендна плата то за наведеними вище обставинами суд погоджується з доводами відповідача, про те з розміру орендної плати підлягає відрахування розмір податку за землю і орендна плата виплачується в розмірі визначеному після відрахування податку за землю. Тому суд приходить до висновку, що відповідачем правильно нарахована орендна плата в сумі 19707 грн. 12 коп. за 2019 рік за укладеними з позивачем договорами оренди землі. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата за 2019 рік в сумі 19707 грн.12 коп. Доводи позивача, що іншим орендодавцям орендна плата сплачується в іншому розмірі, судом не враховуються при вирішення питання про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки орендна плата залежить від розміру нормативної оцінки землі, яка для кожної земельної ділянки є різною і від умов укладеного між сторонами договору. Так як судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно заявлених позовних вимог із розрахунку 19707.12 грн. Х 840.80 грн. :24480.90 грн. = 678 грн. 84 коп. Доводи представника відповідача про те. що несплата орендної плати виникла з вини позивача і тому судовий збір за даними позовними вимогами не повинен стягуватись з відповідача судом не враховуються. Оскільки фактичний переказ орендної плати відповідачем позивачу відбулось із запізненням. Позивачка хоч і не повідомляла відповідачеві реквізити для перерахування орендної плати, але відповідачеві була відома її адреса і відповідач міг здійснити перерахунок орендної платив строк визначений в договорі, що підтверджувало б належне виконання ним обов`язку по сплаті орендної плати. Тому суд вбачає і вину відповідача в несвоєчасній виплаті орендної плати позивачу за 2019 рік. В іншій частині судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial