Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

17 березня 2020 року згідно ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06.02.2020 року до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 27 червня 2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб з відповідачем за відповідним актовим записом № 206. Протягом останнього року сімейне життя значно погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, адже сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, постійно виникають сварки. На даний момент ведення спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено. Подальше збереження сім`ї неможливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] .. Відповідач надіслав заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи без його участі (а.с. 20). Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 27 червня 2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 27 червня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 206 (а.с. 6). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн (а.с. 1). У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 420,40 грн.. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, решта сплаченого судового збору в сумі 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved