Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

18.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини (а.с.2-5). Йому на праві приватної власності на підставі Договору дарування квартири від 01.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 323, належить квартира [ADDRESS]. 16.10.1999 року від уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. Після реєстрації шлюбу він зареєстрував відповідача у належній йому квартирі. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011 року шлюб між ними розірваний. З моменту припинення шлюбних відносин, а саме в червні 2010 року відповідач, коли він знаходився на роботі, зібрала усі набуті у шлюбі речі та дитячі речі та добровільно виселилася з дітьми зі спірної квартири. Вона переїхала на постійне місце проживання до своєї матері за адресою: [ADDRESS]. Після цього він звертався до відповідача з вимогою знятись з реєстрації у спірній квартирі, так як він вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг, однак безрезультатно. Відповідач мала можливість безперешкодно користуватись спірною квартирою, однак в жовтні 2012 року звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні вищевказаною квартирою. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача було вселено в квартиру [ADDRESS]. Однак з 28.10.2013 року до теперішнього часу відповідач, маючи вільний доступ до спірної квартири, в ній не проживає, що підтверджується Актами про непроживання. Через реєстрацію відповідача у квартирі позивач позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вище вказаною адресою; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. 21.12.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення (а.с.73-76). Свої вимоги мотивує наступним. Вона не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві [PERSON] Позивач [PERSON] створив у спірній квартирі для неї та дітей неможливі умови для проживання. Зокрема, за заявою [PERSON] у квартирі була відключена електроенергія, вода, газопостачання, були змінені замки на вхідних дверях. Через умисне позбавлення відповідачем її та дітей можливості користування спірною квартирою вона вимушена була неодноразово звертатися за допомогою до органів внутрішніх справ та прокуратури. У жовтні 2012 року вона звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою та вселення. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2012 року її, [PERSON], та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було вселено у квартиру [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [PERSON] шляхом підключення\~світла, води, газу в квартиру. 28.10.2013 року за допомогою державного виконавця відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції її з дітьми було введено, а не вселено, у спірну квартиру, про що було складено відповідний Акт та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте фактично вселитися у квартиру вони з дітьми так і не змогли, адже [PERSON] продовжував постійно перешкоджали їм у цьому. Тому, 10.11.2013 року увійшовши у спірну квартиру після роботи разом з дітьми, вона побачила, що система водопостачання квартири була порушена - розєднані муфти водопостачання труб тощо, система теплопостачання також була порушена - відрізаний шнур. Ці порушення були спричиненні механічно, що призвело до неможливості нормального проживання ні дітей, ні її в спірній квартирі. Тому вони були змушені були тимчасово мешкати за іншою адресою у її батьків. 15.11.2013 року знову увійшовши у спірну квартиру, вони побачили, що системи водопостачання та теплопостачання квартири відновлені не були, додатково виявилося, що механічно порушена ще система електропостачання квартири. 12.12.2013 року вони взагалі не змогли увійти до квартири, відповідач встиг поміняти замок на вхідних дверях. Протягом всього 2014 року відповідач всіляко своїми діями перешкоджав її з дітьми проживанню у спірній квартирі, продовжував пошкоджувати системи водо-, тепло- та електропостачання, які вона з її родиною відновлювали. У грудні 2014 року на вхідних дверях підїзду був встановлений домофон, що ускладнило можливість користуватися спірною квартирою. Вказані факти були зафіксовані у присутності свідків у відповідних актах, які булі додані до зустрічного позову. На момент подання позовної заяви ключа від спірної квартири вона не має. Завезти меблі до квартири вона не встигла у звязку з тим, що відразу після її вселення державним виконавцем, відповідач відновив дії по перешкоджанню їх проживання у спірній квартирі. Таким чином, вважає, що причина її не проживання є поважною. Іншого житла у них не має, а користуватися спірною квартирою вони не мають можливості, оскільки [PERSON] перешкоджає в цьому. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити, її позов задовольнити, усунути перешкоди в користуванні квартирою № 31 в будинку № 12 по вулиці Трубників у м. Нікополі Дніпропетровської області, шляхом вселення її з двома дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у спірну квартиру; стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року прийнято зустрічний позов [PERSON] у своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - і обєднано їх в одне провадження за № 182/9780/14 ц (а.с.101,102). Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні викладені в первісній позовній заяві обставини та вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач [PERSON] суду пояснив, що після примусового вселення відповідача [PERSON] в квартиру він не перешкоджає їй у користуванні та проживанні і квартирі. [PERSON] має доступ до квартири. Ключі від вхідних дверей їй віддали сусіди. Він там не живе. Пояснив, що в підїзді був встановлений домофон і кожний з проживаючих у будинку має право піти до голови ОСББ і замовити жетон для вхідних підїзних дверей. Після винесеного рішення суду [PERSON] було надано ключ від вхідних дверей. Зламав вхідні двері батько [PERSON] ще до того, як державний виконавець вселив [PERSON] в спірну квартиру. Після вселення [PERSON] її батько поставив новий замок на двері. Собі залишили 4 ключі, а йому дали 1 ключ (передали через сусідку з 32 квартири). До вселення у спірній квартирі дійсно було відключено теплопостачання, тому вона там не проживала. Коли [PERSON] вселяли в спірну квартиру все було відновлено і вода, і газ, і електроенергія. Все це було перевірено державним виконавцем та складені відповідні документи. Він нічого в квартирі не пошкоджував. Там і на теперішній час все функціонує. Вказав, що він з дітьми не спілкується, так як [PERSON] налаштовує їх протии нього. Він живе у матері за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Більшовиків, 23. У спірній квартирі він не проживає. Квартира є однокімнатною. Наміру продавати спірну квартиру він не має. Він лише хоче виписати [PERSON], дітей виписувати не хоче. На даний час на вхідних дверях спірної квартири стоїть замок, який був встановлений ще батьком [PERSON] До вселення у квартирі були речі [PERSON]: книжки , дитячі ліжка, телевізор, пилосос. [PERSON] [PERSON] виїхала з квартири йому не відомо, з собою вона забрала речі, які вважала за потрібне. Одягу, документів [PERSON] в квартирі немає. [PERSON] не сплачує комунальні послуги. Всі комунальні послуги оплачує він. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що всі комунікації у спірній квартирі при вселенні відповідача працювали. Якщо б [PERSON] хотіла проживати у квартирі, то вона б там проживала. При бажанні людина завозить необхідні для неї речі, купує меблі і живе. З яких причин [PERSON] не проживає у спірній квартирі йому не відомо. [PERSON] сплачує за неї комунальній послуги, що є для нього додатковими витратами. У своїй апеляційній скарзі [PERSON] писала, що проживає в м. Дніпропетровськ, а в м. Нікополі не проживає. Є Акти, що підтверджується її непроживання у спірній квартирі. Викладені у зустрічному позові обставини не відповідають дійсності. У квартирі є всі комунікації, все функціонує. Ключі від кватири у [PERSON] є, її батьки міняли замок на вхідних дверях. За рішенням ОСББ були замінені двері в підїзді і було встановлено домофон. [PERSON] не позбавлена права на отримання ключа від домофону. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні викладені в зустрічному позові обставини та вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти первісного позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Спочатку інтереси [PERSON] в судовому засіданні представляла за Договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON], однак потім відповідач [PERSON] повідомила суду, що її інтереси більш адвокат не буде представляти і погодилась на продовження розгляду справи за відсутністю представника. Відповідач суду пояснила, що після вселення за рішенням суду проживала у спірній квартирі з дітьми місяць, а потім почались проблеми зникло електропостачання. Вона думала, що вибило пробки. Приїхала аварійна служба, сказали, що причина не в пробках. [PERSON] пішла в НРЕМ дізнатись причину відсутності електропостачання в квартирі, де їй повідомили, що власник квартири написав заяву, що він там не проживає. В НРЕМ повідомили, що тільки за заявою власника квартири підключать електропостачання. Потім, прийшовши з роботи, вона виявила що припинено водопостачання. Труби були обрізані. Вона запросила голову ОСББ [PERSON] і сусіда Сусол. Потім почали змінюватись замки на вхідних дверях квартири. Вона думає, що один замок змінив її колишній чоловік [PERSON] З приводу цього вона звернулась до міліції з заявою, однак в міліції їй повідомили, що це є цивільно-правовими відносинами. Письмової відповіді вона не отримувала. Також зазначила, що зверталась до прокуратури, однак там їй також було відмовлено, посилаючись на те, що вказані відносини є цивільно-правовими. Її та дітей речі залишились у квартирі, зокрема, телевізор, ліжко, пилосос, прасувальна дошка, плита, посуд, одяг. З приводу надання їй ключей від домофону вона зверталась до голови ОСББ, остання їй сказала, що ключ вона може взяти у власника квартири [PERSON] Вказала, що вона щомісяця навідувався до квартири, однак зараз через наявність домофону це стало проблематично. У квартирі не проживає з листопада 2013 року, але кожного місяця приходить у квартиру. На даний час вона вимушена винаймати квартиру за адресою: [ADDRESS]. До цього проживала у своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Вказала, що її батько замки на вхідних дверях у квартирі після вселення не змінював. Зі своїм батьком до квартири вона не навідувалась. Вказала, що від квартири має ключі, а від домофону не має. Пояснила суду, що не проживає у спірній квартирі, оскільки там немає умов для проживання, там відрізані труби, немає води, відсутнє електропостачання. Пояснила, що м. Дніпропетровськ не проживала і не працювала, не памятає, що було написано в апеляційній скарзі. Від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.56-58). Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради у судове засідання не зявився, був повідомлений. Суд, вислухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], допитавши свідків, заявлених позивачем [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитавши свідка, заявлених відповідачем [PERSON] [PERSON], вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за позивачем [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 01.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 323, зареєстровано в КП «НМБТІ» 09.02.2001 року (а.с.12,26), зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.12.2014 року (а.с.14,27). [PERSON] та [PERSON] з 16.10.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.7,98,99). Згідно довідки від 11.12.2014 року, виданої ОСББ «Лад-Н», у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] (а.с.15). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.6,78). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2012 року у справі № 0426/11242/2012 провадження № 2/0426/4417/2012 (а.с.80,81) за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою, було встановлено, що [PERSON] перешкоджав [PERSON] у проживанні у користуванні спірною квартирою. Згідно вказаного рішення [PERSON] позов визнав і пояснив, що позивач має ключі від квартири, так як у його відсутність замінила замки і він доступу до квартири не має. Він дійсно відключив воду, електроенергію і газопостачання, так як проживаючи у квартирі його колишня дружина не сплачувала за комунальні послуги. Вказаним рішенням позов [PERSON] було задоволено, вселено [PERSON], та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]; зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [PERSON] шляхом підключення\~світла, води, газу в квартиру (а.с.80,81). Рішення набуло чинності 23.11.2012 року. На підставі вказаного рішення Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10.12.2012 року було видано виконавчий лист № 0426/44118 про вселення [PERSON], та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]. На підставі вказаного виконавчого листа № 0426/44118 від 10.12.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження. 28.10.2013 року вимоги виконавчого листа № 0426/44118 від 10.12.2012 року були виконані фактично та в повному обсязі, а [PERSON] та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було вселено у квартиру [ADDRESS], що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2013 року (а.с.13). Посилання відповідача [PERSON] на те, що державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції її з дітьми було введено, а не вселено до спірної квартири суд до уваги не приймає, оскільки це спростовується матеріалами справи (а.с.13). Доказів зворотнього всупереч ч.3 ст.10 ЦПК України [PERSON] надано не було. З Актів про не проживання від 15.12.2013 року, від 10.03.2014 року, 24.07.2014 року, від 21.11.2014 року, складених ОСББ «Ладн-Н», засвідченого головою ОСББ «Ладн-Н» [PERSON], та сусідами [PERSON], [PERSON] (а.с.8-11), вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак з 28.10.2013 року по теперішній час у вказаній квартирі не проживає. Викладене також підтвердилось в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які, кожна окремо, суду пояснили, що обставини викладені в актах відповідають дійсності та, що вони саме ці акти підписували. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [INFO], та є сусідкою [PERSON] Вона чує, що відбувається спірній квартирі. Бачила, що [PERSON] певний час проживала разом з дітьми в квартирі [ADDRESS]. Однак близько 5 років [PERSON] з дітьми у вказаній квартирі не проживає, десь один раз на чотири місяці вона зявлялася. Пояснила, що [PERSON] виламала двері у підїзді. З 2013 року [PERSON] з дітьми не бачила. [PERSON] вона підписувала. Зі слів сусідів їй відомо, що [PERSON] зі своїм батьком вивезла речі з квартири. Вказала, що в квартирі були всі умови для проживання. Їй не відомо про те, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у проживанні у спірній квартирі. Від сусідів вона також такого не чула. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [INFO], та є сусідкою [PERSON] Вона було старшою підїзду з 2011 року по 2016 рік. Вказала, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі близько 5 років. [PERSON] вона особисто підписувала. [PERSON] все повивозила з квартири. У квартирі практично нічого не залишилось. Квартира повністю придатна для проживання є і газ, і світло, і вода, і індивідуальне опалення. Їй не відомо про те, щоб [PERSON] перешкоджав [PERSON] у проживанні у спірній квартирі. Від сусідів вона також такого не чула. Вказала, що бачила особисто як [PERSON] та її батько приходили в квартиру разом, і як [PERSON] сама приходила до квартири. Обставини щодо того, коли викликалися аварійні бригади з приводу відсутності у спірній квартирі світла не памятає, оскільки пройшло багато часу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [INFO], та є сусідкою [PERSON] Вона була головою ОСББ «Лад-Н» з 2012 року по 2014 рік. Вказала, що [PERSON] останні 4-4,5 роки за адресою [ADDRESS] не проживає. В 2013 році, коли [PERSON] вселяли до спірної квартир, вона-свідок була особисто присутня, та бачила, що квартира була придатна для проживання, всі комунікації були наявні і функціонували. [PERSON] відповідач в квартирі не проживає їй-свідку не відомо. [PERSON] не перешкоджає [PERSON] у проживанні в квартирі. Натомість, сама [PERSON] та її батько змінили замок в дверях, ключ був у них, щоб [PERSON] не міг потрапити до своєї квартири. Після вселення [PERSON] в квартиру [PERSON] не чинив їй жодних перешкод. Після вселення [PERSON] вивезла з квартири меблі, і дитячі також. Памятає, як [PERSON] визивала аварійну службу з приводу відсутності в квартирі електропостачання, прийшов електрик та сказав, що наявний борг за надані послуги з електропостачання, тому їй було припинено електропостачання, після оплати підключили, на той час в квартирі мешкала [PERSON] Як швидко було підключене світло вона не знаю. Це був тільки один такий випадок. Після вселення [PERSON] жодного разу не зверталась до неї з приводу того, що вона не може потрапити до квартири. Після її вселення [PERSON] у квартирі не проживає. За комунальні послуги платив [PERSON] [PERSON] комунальні послуги не оплачувала. Вказала, що Акти підписувала особисто. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] знає 3-4 роки, вона є його знайомою. [PERSON] він не знає. Близько року тому відповідач попросила його забрати дитячі речі з квартири, що знаходиться навпроти ЦУМ в м. Нікополі, 2 чи 3 підїзд, 2 поверх, точної адреси він не памятає. Проте до квартири не змогли потрапити, так як були замінені замки. [PERSON] дістала ключі від вхідних дверей, однак не змогла потрапити до квартири. Потім вони ще приходили, але вже на двері підїзду встановили омофон і вони не зайшли в підїзд. Коли це було він не памятає. Йому здається, що замки змінювали, однак коли і хто не знає. На запитання представника позивача пояснив, що у 2012- 2015 роках до вказаної квартири не ходив. [PERSON], надані [PERSON] про те, що вона не могла потрапити до квартири, мабуть підписував. У спірній квартирі був єдиний раз, коли вивозили дитячі речі. Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON], оскільки вони мають характер припущень та спростовуються показаннями інших свідків. Свідок не зміг підтвердити в судовому засіданні обставин, викладених у власноруч написаних відповідачем [PERSON] та доданих до зустрічного позову (а.с.82-88). [PERSON] від 10.11.2013 року, від 15.11.2013 року, від 12.12.2013 року, 03.03.2014 року, 05.07.2014 року, від 21.11.2014 року, від 05.01.2015 року (а.с.82-88), додані відповідачем до зустрічного позову в обґрунтування своїх вимог (а.с.82-88), не мають юридичної сили, так як складені всупереч діючого законодавства, не засвідчені відповідною особою, а тому суд не може покласти їх в основу рішення. Не знайшли свого підтвердження посилання [PERSON] на те, що у квартирі відсутні умови для проживання, а саме: відсутнє електропостачання, газ, вода, опалення. Доказів на підтвердження вказаних обставин [PERSON] всупереч положень ч.3 ст.10 ЦПК України суду надано не було. З фотографій на фототаблицях (а.с.89-91), доданих відповідачем до зустрічного позову, не вбачається, що в квартирі не можливо проживати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що має ключі від вхідних дверей. Отже відповідач має доступ до квартири, однак в спірній квартирі не проживає. Та обставина, що позивач [PERSON] раніше перешкоджав відповідачу [PERSON] у проживанні у користуванні спірною квартирою, у звязку з чим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2012 року її було вселено з дітьми не підтверджує, що позивач [PERSON] після її примусового вселення та до теперішнього часу перешкоджає [PERSON] у користуванні спірною квартирою. Доказів того, що позивач перешкоджає відповідачу з дітьми проживати та користуватися спірною квартирою суду не представлено. Поважних причин непроживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі судом не встановлено. У звязку з реєстрацією відповідача [PERSON] у спірній квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. Крім того, порушуються його права, як власника квартири, щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Відповідач у добровільному порядку не бажає знятись з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Враховуючи обставини справи, те, що відповідач з 28.10.2013 року не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не предявлено, те, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти перешкоджання [PERSON] у проживанні у спірній квартирі, суд вважає за необхідне позов [PERSON] в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Вимоги позивача в частині зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] - задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до п.26 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з\~додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Так як судом не було встановлено, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] та дітям у проживанні та користуванні спірною квартирою, то підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] немає. Тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] - слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений останнім при зверненні до суду з позовом (а.с.1).

Outcome: partial