Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

17 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві зазначила, що [INFO] року в смт Гаспра м. Ялта Автономної Республіки Крим Україна померла її тітка [PERSON], смерть якої було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим за актовим записом № 322. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, ввійшло її право власності на житловий будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] склала заповіт та заповіла все своє майно позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що в зв'язку зі зміною низки законів з січня 2013 року, наданий дублікат свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок не відповідає вимогам законодавства та не може бути прийнятий в якості правовстановюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві та рекомендувала звернутися до суду. Зазначене вище спонукало позивача звернутися до суду. В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, представник надав заяву про слухання справи в його відсутність, просить позов задовільнити. Представник відповідача Ставківської сільської ради Миколаївської області Аббасов К.А. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року в смт Гаспра м. Ялта Автономної Республіки Крим Україна померла тітка позивачки - [PERSON], смерть якої було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим за актовим записом № 322. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої зокрема, ввійшло її право власності на житловий будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] склала заповіт та заповіла все своє майно позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що в зв'язку зі зміною низки законів з січня 2013 року, наданий дублікат свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок не відповідає вимогам законодавства та не може бути прийнятий в якості правовстановюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд вважає, що оскільки [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданий виконкомом Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області 18 березня 1997 року, та довідкою про видачу дубліката на вказане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданою від 07.11.2014 року комунальним підприємством Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, то позивач [PERSON] має право його успадкувати і набути права на успадковане майнове право. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок у порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки іншого способу захистити своє порушене право, а ніж звернення до суду у позивача відсутнє. На підставі викладеного,

Outcome: approved