Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

18.07.2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання неїразом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом. З метою прийняття спадщини після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса, яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини. Натомість вказує, що на час смерті батька проживала з ним в одному будинку в [ADDRESS] без реєстрації, тому за оформленням спадщини в шестимісячний термін після його смерті не зверталася. Отже, у зв`язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена була звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту. 24.07.2019 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, які просила задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вказавши що не заперечує проти вимог заяви. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с.13/, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку розташовану на території Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва/а.с.9/. Спадкоємцем померлого за законом є його дочка [PERSON] , заявниця у справі / а.с.7,11,12/, яка звернувся до приватного нотаріуса з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лавренюк Т.Г. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Так, нотаріусом було встановлено, що заявниця після смерті спадкодавця в шестимісячний термін не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не була зареєстрована із ним на день смерті /а.с. 8/. Заявниця у заяві посилається на те, що фактично проживала з батьком, [PERSON] без реєстрації за адресою : [ADDRESS] аж до дня його смерті. Так даний факт вбачається також, з довідок Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 22.05.2019 року за № 304, від 15.07.2019 року за № 378, з яких слідує, що заявниця дійсно постійно проживала без реєстрації однією сім`єю з батьком [PERSON] , вели спільне господарство, доглядала за ним до його смерті, тобто до [INFO] , похоронила його за власний рахунок. Дані обставини встановлені на підставі свідчень сусідів : [PERSON] , [PERSON] /а.с.4,5/. Як вбачається з наданої копії паспорта, місцем реєстрації заявниці з 2005 року є [ADDRESS] /а.с.7/. Інших спадкоємців судом не встановлено. Так, ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що заявник та спадкоємець [PERSON] дійсно постійно проживали та вели спільне господарство до дня його смерті, тобто на момент відкриття спадщини. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження наданими доказами, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved