Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

17 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Виконкомом Мусіївської сільської ради Міловського району Луганської області 19.06.2007 року, актовий запис № 02. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] зазначив, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з середини 2019 року. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. 25.03.2020 року ухвалою Міловського районного суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 09.04.2020 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до позивача [PERSON] у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ј частки заробітку чи доходу, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29.04.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об`єднано з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав та вимоги зустрічного позову визнав повністю. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог за первісним позовом про розірвання шлюбу не заперечує, на зустрічних позовних вимогах наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що первісний позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за таких підстав. Як слід з копії паспорту позивача [PERSON] за первісним позовом він є громадянином України.(а.с. 5) Як слід з копії паспорту відповідача [PERSON] за первісним позовом вона є громадянкою України.(а.с. 8) Відповідно до ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 19.06.2007 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.06.2007 року Виконкомом Мусіївської сільської ради Міловського району Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 02. (а.с. 7) Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.11.2007 року Виконкомом Мусіївської сільської ради Міловського району Луганської області. (а.с. 10) Статтею 105\~Сімейного кодексу\~України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом не заперечує проти розірвання шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, а також визнання позову відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 2 статті 182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 1 ст.\~191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи та визнання відповідачем вимог за зустрічним позовом, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2020 року до досягнення дочкою повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Відповідно до положень ст.\~430\~ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved