Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів з [PERSON] . У своїй заяві вказала, що за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час визначений розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів суттєво змінилися обставини, які існували на час визначення розміру аліментів. Так, при винесенні судового рішення від 13.11.2017 року судом було враховано, що відповідач припинив займатися підприємницькою діяльністю та інших доходів немає, хоча в той же час, визнав та погодився на сплату ним аліментів у розмірі 2000 грн. [PERSON] з весни 2019 року знову почав офіційно займатися підприємницькою діяльністю, пов`язаною з обігом ювелірних виробів, золота. Він має найманих працівників та його дохід за 2019 становить більше ніж 400 000 грн. Також [PERSON] у власності має таку нерухомість як квартиру [ADDRESS] гараж [ADDRESS] із земельною ділянкою під ним, гараж по [ADDRESS] в автокооперативі «Ветеран» . У лютому місяці поточного року ним придбаний новий автомобіль марки Чері Тіго , вартістю не менше 10 000 дол. США. Позивач вважає, що такої суми недостатньо для утримання неповнолітнього сина, оскільки в порівнянні з 2017 роком прожитковий мінімум на дитину вказаного віку значно зріс, матеріальний стан відповідача значно поліпшився, відповідач є цілком достатньо матеріально-забезпеченою особою, хоча постійно намагається приховати свої реальні доходи та має нерегулярні, мінливі, але значні прибутки, по декілька разів на рік проводить свій відпочинок у дорогих готелях країн Єгипту, Туреччини, хоча жодної допомоги на оздоровлення сина не надає. У зв`язку з вищевикладеним, просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 13.11.2017 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 7000 грн. щомісячно, саме така сума забезпечить розумні потреби дитини для відповідного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. 11.03.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив, у якому позовні вимоги визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. При цьому зазначив, квартира яка йому належить на праві власності, це спільне майно їх колишнього подружжя, яке було поділено в судовому порядку. У власність його колишньої дружини та сина, при розподілі майна, була придбана квартира, за кошти які він позичив, та до даного часу не виплатив даний борг. Легковий автомобіль придбаний ним у кредит, відповідно до якого, він щомісячно обов`язковим платежем повинен сплачувати майже сто доларів США. Крім того, вказує, що він хоч і займається підприємницькою діяльністю, та має задекларований дохід, про те, цей дохід не є його в розумінні прямого доходу, оскільки цей дохід на 90% складається із вартості отриманого ним на реалізацію товару, витрат на податки та заробітну плату найманих працівників, плата за оренду приміщення. Крім того, він тривалий час хворіє з діагнозом геморагічний воскуліт, що підтверджується епікризом Національного військового медично-клінічного центру «ГВКГ» та потребує щорічного лікування і відповідно значних фінансових затрат. Позивачка вказує лише на його розмір імовірних доходів, не вказуючи при цьому, що вона офіційно працевлаштована і отримує заробітну плату більше 10 тисяч гривень. Окрім сплати аліментів ним надавалися додаткові кошти на утримання сина в тому числі на оплату щоденних обідів та лікування. Представник позивачки - адвокат Чередніченко О.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги із зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та при цьому зазначили, що на даний час у позивача відсутні жодні правові підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки його матеріальний стан не покращився, а погіршився, а визначений рішення Прилуцького міськрайонного суду розмір аліментів в сумі 2000 грн. відповідає вимогам ст.184 СК України, оскільки не є менший ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. З моменту проведення підготовчого судового засідання змінилися фактичні обставини справи, які прямо впливають на розгляд справи, відповідно на визначення розміру аліментів, а саме з причин збитковості його роботи, припинив підприємницьку діяльність і на даний час відповідно до запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем від 01.04.2020 року № 20620060001011395 підприємницька діяльність є припиненою. Крім того, з причин відсутності у нього власних коштів на погашення боргу перед його батьком, який виник на придбання нерухомого майна колишній дружині, здійснив відчуження на його користь квартири [ADDRESS] , що свідчить про відсутність права власності даної квартири. Вислухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Як установлено в судовому засіданні батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про його народження серія [NUMBER] є сторони - [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Останні перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.12.2017 року було розірвано (а.с.9). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2017 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 27.10.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру, та у разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як установлено в судовому засіданні [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , який постійно разом проживають (а.с. 81). Відповідач [PERSON] 21 січня 2020 року за кредитним договором № 29245/2019 набув у власність легковий автомобіль Chery Tiggo 3, р.н. [NUMBER] , вартістю 315579 грн., з яких власних коштів відповідач сплатив 94677,30 грн., а решту 220905,30 грн. за рахунок кредитних коштів (а.с. 30-32). Згідно інформації, наданої Прилуцьким управлінням ДПС Головного управління ДПС у Чернігівській області [PERSON] перебував на обліку як фізична особа-підприємець, підприємницьку діяльність здійснював на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Згідно поданих декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, обсяг доходу становить: з 01.01.2017р. по 02.10.2017р. - 235390 грн; з 01.03.2019р. по 31.12.2019р. - 462517 грн.; з 01.01.2020р. по 01.04.2020р. - 105875,00 грн. Суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про те, що зазначений дохід не є його прямим доходом, оскільки 90 відсотків такого складається із вартості придбаного для реалізації товару, а реальний його дохід становить 10000,00 грн. в місяць, оскільки на підтвердження даних обставин відповідачем не надано належних та допустимих доказів. Крім того, відповідач посилається на те, що з причини збитковості підприємницької діяльності 01 квітня 2020 року він припинив підприємницьку діяльність, а відповідно у нього відсутні доходи, проте з даними доводам суд не може погодитися, оскільки за період з 01.03.2019 року по 31.12.2019 року його дохід ставить 462517 грн, а за період з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року - 105875 грн., при цьому суду не надано жодних доказів, що така діяльність є збитковою. Дані дії відповідача суд розцінює, як спробу уникнення від збільшення розміру аліментів, оскільки при ухваленні рішення суду від 13.11.2017 року про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, відповідач також припиняв підприємницьку діяльність з 02.10.2017 року, хоча мав дохід, який становив з 01.01.2017 року по 02.10.2017 року в сумі 235390,00 грн. Суд вважає, що така позиція відповідача, коли він перед судовим розглядом, і вже під час розгляду справи по суті щодо визначення розміру аліментів, навмисно вчиняє дії - припиняє свою підприємницьку діяльність, позбавляється свого права на дорого-вартісні об`єкти нерухомості, свідчить про спроби, таким чином, якомога знизити до мінімуму своє матеріальне становище задля якомога меншої сплати аліментів, і таким чином, позбавлення дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідно до інформації Державної прикордонної служби від 26.02.2020 року за № 0.184-6563/0/15-20 [PERSON] протягом 2017-2019 років регулярно здійснював поїздки до країни Єгипту, що потребує значних коштів для такого відпочинку (а.с. 56 ). Суд також звертає увагу на вид підприємницької діяльності, яку здійснював [PERSON] , а саме: виробництво ювелірних і подібних виробів; роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах (а.с. 38 ). Відповідач також зазначає, що він тривалий час хворіє та потребує щорічного лікування і відповідно значних фінансових витрат, проте на підтвердження даних доводів відповідачем не надано належних та допустимих доказів. Посилання відповідача на ту обставину, що позивачка офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату більше 10 000 грн, однак при збільшенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України враховується матеріальне становище платника аліментів. Згідно інформації Головного управління статистики у Чернігівській області від 25.02.2020 року за № 07.1-10/958-20 вбачається, що середньомісячна заробітна плата штатних працівників у місті Прилуки за ІІІ квартал 2019 року становить 9768,00 грн. (а.с. 46) Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що з часу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 2000,00 гривень збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, матеріальне становище платника аліментів значно покращилося від здійснення підприємницької діяльності, про що свідчить придбання транспортного засобу, хоча і частково в кредит, проте відповідач розраховував, що дані витрати не погіршать його матеріальне становище, а припинення відповідачем підприємницької діяльності 01.04.2020 року, після звернення позивачкою до суду з позовом про збільшення аліментів, свідчить про спроби уникнення від збільшення аліментів, тому з метою забезпечення належного матеріального утримання дитини, а також її нормального фізіологічного розвитку, розмір аліментів, присуджений згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2017 року, підлягає збільшенню з 2000 до 5000 гривень. При цьому суд також враховує, що інших утриманців відповідач не має. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial