Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

18.10.2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на підставі права власності належить будинок [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровані: він, його онуки - [PERSON] , [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , дружина [PERSON] та його знайомий [PERSON] . [PERSON] він зареєстрував в будинку 05.02.2008 за його проханням, для того, щоб він міг працевлаштуватися на роботу на ВАТ «Азовмаш». [PERSON] у його будинку ніколи не проживав. Неодноразово він та його дружина [PERSON] телефонували йому та просили знятися з реєстрації у його будинку, однак він на його вимоги та вимоги дружини не реагує, а у останній час він втратив з ним зв`язок. Факт того, що [PERSON] не проживає в його будинку з квітня 2008 року, тобто більше ніж один рік без поважної причини, підтверджується актами старости Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області [PERSON] від 22.02.2021 та від 08.10.2021 та це можуть підтвердити свідки. Домовленості по цьому питанню між ними не було. Ухвалою від 22.10.2021 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті Судової влади. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 267206069 від 23.07.2021, домоволодіння [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до витягу № 2964, виданого державним реєстратором відділу ЦНАП Мангушської селищної ради, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Згідно з актами обстеження фактичного проживання громадян від 22.02.2021 та від 08.10.2021, складеного старостою с. Комишувате, сусідами [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 15 квітня 2008 року за даною адресою не проживає (а.с. 10,11). Таким чином, з зазначених актів вбачається, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, проте з 2008 року і по теперішній час там не проживає. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що відповідач у спірному будинку не проживає понад встановлений законодавством строк, домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було, доказів на спростування доводів позовної заяви відповідачем не надано, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем судом не встановлено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved