Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

18.11.2019 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві, [PERSON] посилається на те, що має спільного з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року по справі №201/11316/18 стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 жовтня 2018 року. Відповідач не сплачував аліментів на утримання дитини, у зв`язку із чим за період з 18 жовтня 2018 року по [INFO] утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 26 482,57 грн. За період з 18 жовтня 2018 року по [INFO] включно, сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, складає 41 868,98 грн. Оскільки законом передбачений максимальний розмір пені не більше 100 відсотків заборгованості по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 26 482,57 грн. Ухвалою судді Батманової В.В. від 20.11.2019 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 12). В наданій суду 26.02.2020 заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання, які призначалися на 18.12.2019, 14.01.2020, 03.02.2020 та 26.02.2020 жодного разу не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином за адресою вказаною позивачем, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», будь-яких заперечень або відзив на позов відповідач так і не надав. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Представник відповідача у судові засідання також не з`явився, 18.12.2019 та 03.02.2020 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, проте жодних доказів на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання надано не було. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року по справі №201/11316/18 стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 жовтня 2018 року (а.с. № 6-7). Виконавчий лист №201/11316/18 виданий 10 квітня 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, яким стягнуто із [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , було пред`явлено до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де було відкрито виконавче провадження № 59312353 (а.с. № 8-9). Відповідач не сплачував аліментів на утримання дитини, у зв`язку із чим за період з 18 жовтня 2018 року по [INFO] утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 26 482,57 грн, про що свідчить розрахунок заборгованість, який складено державним виконавцем - Нечай Л.С. відповідно до додатку №15 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Заборгованість зі сплати аліментів була сплачена боржником лише наприкінці вересня 2019 року (а.с.№ 11). За період з 18 жовтня 2018 року по [INFO] включно, сума неустойки (пені), яка утворилась у зв`язку з несплатою аліментів, складає 41 868,98 грн. (а.с. № 10). Відповідно до ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості по аліментам. Виходячи з вищенаведеного, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 26 482,57 грн., що дорівнює 100 відсоткам заборгованості по аліментам. Згідно п.22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати. затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів., Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Аналогічний правовий висновок зробила Велика палата Верховного суду при розгляді справи № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) та ухваленні постанови від 03 квітня 2019 року. Відповідачем не наведено об`єктивних причин, які перешкоджали йому сплачувати аліменти на утримання дитини своєчасно. Натомість, наведені відповідачем обставини щодо неможливості влаштуватися на постійну роботу, оскільки доглядає за хворою дружиною мають суб`єктивний характер та не свідчать про відсутність вини в розумінні ст. 196 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved