Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

18.04.2018 р. ДВНЗ «Криворізький національний університет» подав до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що між ДВНЗ «Криворізький національний університет» та [PERSON] було укладено договір №1891 від 31.08.2015 р. про надання освітніх послуг. Відповідно до договору вартість освітньої послуги за перший навчальний рік на час укладення договору становить 7527 грн.. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті за навчання виникла заборгованість у розмірі 1640,70 грн., на яку нараховані 377,36 грн. інфляційних витрат, 3% річних у розмірі 73,32 грн. та 239,54 грн. пені. Зазначена справа надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.03.2019 р. відповідно до ухвали від 14.05.2018 р. судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. для розгляду за підсудністю, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача. Ухвалою від 20.05.2019 р. прийнято до розгляду позовну заяву ДВНЗ «Криворізький національний університет» до [PERSON] про стягнення заборгованості, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 29.07.2019 р.. Ухвалою від 29.07.2019 р. розгляд справи було відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, проте повторно у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача 29.05.2019 р. подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№10985 від 12.06.2019 р.). Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, та матеріалами справи доведено, що 31.08.2015 року між сторонами у справі було укладено договір №1891 про надання освітніх послуг (а.с. 6). Відповідно до умов п. 1.1 зазначеного договору, позивач ДВНЗ «Криворізький національний університет» (за договором Виконавець) прийняв на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника (відповідача [PERSON] ) здійснювати навчання останнього на заочній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» починаючи з 2 курсу, 3 семестру за спеціальністю: розробка родовищ та видобування корисних копалин (відкриті гірничі роботи), з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2017 року згідно пункту 1.2 Договору. За умовами п. 1.3 договору відповідач прийняв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені договором. (а.с. 6) Розділом 4 Договору сторонами узгоджено, що загальна вартість освітньої послуги на час його укладення становить 7527,00 грн., оплата має здійснюватись Замовником щомісячно за 10 днів до початку звітного періоду (а.с. 6, зворот) Відповідно до Витягу з наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 1354су від 05.10.2016 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету за порушення умов договору про платне навчання (а.с. 10) Відповідачем не було сплачено 1640 грн. 70 коп. за отримані освітні послуги, що підтверджено наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с.11). В матеріалах справи містяться копії Претензії №125 від 06.03.2017 року та Претензії №51 від 15.02.2018 р., надісланих відповідачу на адресу його проживання (реєстрації), у яких його повідомлено про суму заборгованості та запропоновано сплатити її у добровільному порядку у встановлений строк. Факт надсилання претензій підтверджується реєстрами поштових відправлень (а.с.15,16,17,18). Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з обставин, викладених у позовній заяві та наданих суду доказах, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 1640 грн. 70 коп. (розрахунок, а.с.11). Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Як вбачається з розрахунку збитків від інфляції та 3% річних їх розмір складає 377 грн. 36 коп. та 73 грн. 32 коп. відповідно (а.с.12,13). Щодо стягнення заявленої суми пені суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями частин 1-2 статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Оскільки договором сторін не передбачено застосування пені, тому її стягнення є неприпустимим. Отже, відповідно до розрахунків, що міститься в матеріалах справи, стягненню з відповідача підлягають: 1640 грн. 70 коп. основного боргу; 377 грн. 36 коп. інфляційних втрат, 73 грн. 32 коп. 3% річних, а у стягненні пені в розмірі 239 грн. 54 коп. слід відмовити. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1581 грн. 35 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054\~ ЦК України,

Outcome: partial