Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

18.02.2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 13.12.2012 р. між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 13.12.2012 року за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 22.01.2019 відповідач та позивач підписали Додаткову угоду, відповідно до якої позивач здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо Клієнт здійснює платіж в розмірі та в троки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення кредиту та інших передбачених договором платежів,станом на 30.12.2020 р. у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 129 625,23 грн.,яка складається з такого: - 1 381,08 грн. заборгованість за кредитом; - 13 661,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 114 582,19 грн. заборгованість за пенею та не сплачена на день звернення позивача до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Представник позивача разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою від 19.02.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього, конверт повернувся до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада», а відтак в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України особа вважається повідомленою про судовий розгляд. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. З матеріалів справи встановлено, що 13.12.2012 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання к Умовам і Правилам надання банківських послуг в Приватбанк (а.с. 5), 22.01.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № SAMDN52000071368731, в якій міститься інформація про умови погашення заборгованості, у тому числі щодо розміру плати за несвоєчасне виконання зобов`язання (а.с. 6-7). За умовами вказаної Додаткової угоди, відповідач повністю визнав наявну заборгованість в сумі 136 044,94 грн., позивач зобов`язався здійснити анулювання частини заборгованості, а саме: пені на 112 981,64 грн., якщо відповідач у встановлений строк до 22.01.2019 здійснить платіж на погашення заборгованості по Договору у розмірі не менше 4 920 грн. Подальше погашення заборгованості здійснюється Клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 6 047,78 грн. до 25 числа місяця протягом 3 місяців. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаною додатковою угодою станом на 30.12.2020 р. у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 129 625,23 грн.,яка складається з такого: - 1 381,08 грн. заборгованість за кредитом; - 13 661,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 114 582,19 грн. заборгованість за пенею. Доказів про погашення суми боргу чи на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Як встановлено ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Відповідно до ст. 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, встановленому договору; якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. При вирішенні питання про задоволення позову суд виходить з того, що відповідачем підписано Додаткову угоду до кредитного договору, що вказує про визнання наявної заборгованості за відсотками та пенею. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved