Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

18 листопада 2014р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 19 травня 2011р. Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №001-03523-190511. Відповідно до п.1.2. договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.3. банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на Рахунку в сумі 4000грн. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 4000грн. Дотепер відповідач свої обов'язки не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом (а.с.2). В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, прохав позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 19 травня 2011р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-03523-190511, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 4000грн. (а.с.3-4). Відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить розрахунок суми заборгованості. У встановлені договором строки, відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.08. 2014р, згідно розрахунку позивача, утворилася заборгованість в сумі 28045,02грн, яка складається з тіла кредиту - 15292,57грн, прострочене тіло кредиту - 4991,05грн; - заборгованості за відсотками - 0,00грн; - заборгованості за комісіями - 7761,40грн. (а.с.8-9). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст.1054 ЦК України, було укладено. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми, а тому позовні вимоги підлягають безумовному задоволенню, у заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved