Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

17 жовтня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок №68-а по вулиці Набережна в с. Вільхівка, Харківського району Харківської області, 19/25 частин якого належить їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого 02.06.2015 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] шляхом позбавлення [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою Харківська область Харківський район, с. Вільхівка, вул. Набережна, 68-а. Ухвалою від 20 листопада 2017 відкрито провадження в справі, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Справу розглянуто за відсутності сторін. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 76 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так, в судовому засіданні було встановлено, що №19/26 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, вул. Набережна, б. 68-а належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 червня 2015 року, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-448. Як вбачається із інформації Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області №925 від 06.10.2017 року, за адресою с. Вільхівка, вул. Набережна, 68-а Харківського району Харківської області зареєстровані [PERSON], [INFO] (помер 27.10.2011 року); [PERSON], [INFO] (померла 02.08.2014 року); [PERSON], [INFO]. Зазначена інформація, а саме реєстрація [PERSON] за адресою с. Вільхівка, вул. Набережна, 68-а Харківського району Харківської області, підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, сформованими станом на 08.11.2017 року. Відповідно до акту депутата Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, за адресою: с. Вільхівка, вул. Набережна, б. 68-а 3, [PERSON] зареєстрована, але не проживає за даною адресою з 2015 року. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача, у належному їй житловому будинку, порушує її права, як власника, оскільки вона змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги, що є порушенням її прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, у судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст. 71 Житлового кодексу України\~строки, а саме понад шість місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сім*ї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не повязані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника житла. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня за місцем своєї реєстрації за адресою Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, вул. Набережна, б. 68-а, її реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер, та порушує права власника [PERSON] Відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України щодо особистих даних учасників справи в повному рішення суд виконує виключно в межах наданих суду даних.

Outcome: approved