overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

18 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.11.2009 року у виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля, за актовим записом №95. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Мешкають окремо 4 роки. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , 2009 року народження. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб. Майнового спору не має. Ухвалою судді від 03 березня 2020 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.11.2009 року у виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля, за актовим записом №95 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаєморозуміння подружжя. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

18 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . З січня 2020 року вони вона з відповідачем не проживає. Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, здійснює догляд за дитиною, а відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча має змогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач в судовому засідання вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 10 червня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, приймаючи до уваги, що позивач не працює та потребує матеріальної допомоги на утримання, а відповідач працює обліковцем в ПП «Україна-Агро 2С» та отримує заробітну платню близько 7000 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від чоловіка [PERSON] до досягнення їх спільною дитиною трьох років, розмір якого суд з урахуванням обставин справи та наданих доказів визначає 1500 грн. щомісячно. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

18 лютого 2020 року адвокат Конуп І.М., який діє в інтересах та від імені [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] з 09 листопада 2002 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з січня 2015 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Представник позивача, адвокат Конуп І.М., до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, а також без участі [PERSON] . На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула надавши заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 09 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, актовий запис № 948. Згідно свідоцтва про народження, виданого 29 січня 2014 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м. Маріуполя, актовий запис № 70, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

18 лютого 2020 року Дойчук звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 21 травня 1997 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за №157.У шлюбі народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично між ними припинено з 1999 року, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим,тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.04.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, правом на подання відзиву не скористалася. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 21.05.1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за №157. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 29 серпня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №165. Фактично шлюбні відносини припинено з 2016 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу у подружжя народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву слухати позов без його участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що майновий спір між подружжям відсутній. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

18 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що сімейні відносини не склались через різницю у поглядах на життя. На даний час подружжя проживає окремо один від одного. Розірвати шлюб в позасудовому порядку не має можливості через наявність спільних дітей. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнала. В зв`язку з неявкою сторін розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, є безумовним, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, 04 грудня 2009 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Київському відділі РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 грудня 2009 року, актовий запис № 250 (а.с.5). Сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причиною погіршення сімейних стосунків позивач вказує різницю у поглядах на життя. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного. Діти проживають разом з матір`ю. Вказані твердження відповідачем не спростовані. Визнавши позов відповідач підтвердила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами на даний час відсутній. Також сторонами не повідомлялось про наявність спору з приводу поділу спільного майна подружжя. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

18 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через непорозуміння, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. Позивач вказує, що сторони мають різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відносини подружжя фактично припинені, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу, яка отримана ним 06.03.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ Вінницької області серія [NUMBER] між сторонами спору 05.08.2006 укладено шлюб. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просив суд судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

18 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів її прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надавши до суду електронною поштою письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також у судове засідання також не з`явився, надавши до суду електронною поштою письмову заяву про розгляд справи без його присутності, проти позовних вимог не заперечує. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

18 лютого 2021 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 058353, виданого 27 березня 2002 року Кочережківською сільською радою на ім`я [PERSON] . Заявник посилається на те, що при видачі їй державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка при зазначенні по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Також від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Вербківської сільської ради у судове засідання не з`явився. З доданих до заяви документів видно, що 27 березня 2002 року Кочережківською сільською радою було видано державний акт серії І-ДП № 058353 на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочережківської сільської ради, на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Кочережківської сільської ради від 08 лютого 2001 року (а.с.8). Державний акт видано на ім`я [PERSON] , зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1391/02. 16 жовтня 2015 року на 62 сесії VI скликання Кочережківської сільської ради було прийнято рішення про внесення змін у рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Кочережківської сільської ради від 08 лютого 2001 року «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю) в частині зміни по батькові [PERSON] (з « [PERSON] » на « [PERSON] »), якій згідно цього рішення відводилася земельна ділянка площею 4,850 га на території Кочережківської сільської ради (а.с.6). Таким чином Кочережківською сільською радою визнано факт, що у рішенні про відведення земельних ділянок та при видачі заявнику державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку при зазначенні по батькові [PERSON] . Через цю помилку державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Красюк О.В. було прийнято рішення № 56531652 від 09 лютого 2021 року про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223584000:01:001:0189 за [PERSON] (а.с.12). При цьому згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-121531872021, сформованого 03 лютого 2021 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223584000:01:001:0189 зареєстроване за [PERSON] згідно державного акту серії І-ДП № 058353 (а.с.13). Тому суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, що посвідчує її право власності на земельну ділянку державного акту серії І-ДП № 058353. Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення за результатами розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved