overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви остання зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті залишилось майно у вигляді земельного паю, яке вона може успадкувати, однак не може цього зробити без встановлення факту родинних відносин з померлою, так як свідоцтво про народження [PERSON], яким можна було б підтвердити те, що вони рідні сестри, не збереглося. Заявниця просить суд встановити факт родинних відносин з померлою. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області Іванченко А.А. проти заяви не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7). [PERSON] доводиться рідною сестрою померлій, що підтверджується: - Паспортом, свідоцтвами про народження та про одруження заявниці, а також державним актом на право власності на земельну ділянку та свідоцтвом про смерть [PERSON], в яких співпадають по батькові останніх «[PERSON]» (а.с.3, 4, 5, 6, 7); - Показами свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] являється рідною сестрою покійної [PERSON] Встановлення даного факту підвідомче суду згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України і необхідне заявниці для отримання спадщини, яка залишилася після [PERSON] Приведені вище докази дають підстави суду задовольнити заяву. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявницею, не компенсуються, залишаються за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 27 вересня 1997 року, який зареєстровано Березнегуватським відділом РАГС Миколаївської області, актовий запис № 44. На даний час шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, у вихованні доньки ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги дитині не надає. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивачки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. 27 вересня 1997 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Березнегуватським відділом РАГС Миколаївської області, актовий запис № 44. 14 жовтня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що вбачається з копії рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Березнегуватським районним управлінням юстиції Миколаївської області 22 січня 2003 року, актовий запис № 2 (а.с.4). Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені. Дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що вбачається з довідки про склад сім'ї позивачки (а.с.3) Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. до Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с.9). Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.10). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Cвій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 19 жовтня 1991 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17 лютого 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 03 листопада 2000 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1069. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 03 листопада 2000 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 листопада 2000року. Від даного шлюбу у сторін є дитина: син [PERSON]. [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 08 грудня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №450. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 грудня 2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач не розумів і не хотів зрозуміти сутності проблем, які виникали в сім'ї, не брав участі у вихованні і утриманні спільної дитини. На протязі тривалого часу між ними часто виникали конфлікти, що призвели до припинення шлюбних стосунків в лютому 2011 році. Сім'я фактично розпалася і існує лише формально. З цих підстав просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Зазначає, що питання поділу спільного майна та проживання дитини буде вирішуватися між ними добровільно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.17). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.16). Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.3), копії свідоцтва про шлюб (а.с.4), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), копії паспорта [PERSON] (а.с.6-7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 24 лютого 1995 року у відділі РАЦСу Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №61. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 1995 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося. [PERSON] безпричинно влаштовував сімейні сварки, скандали , неодноразово висував претензії щодо надмірного витрачання нею коштів, перебуваючи в нетверезому стані принижував її, ображав непристойними словами, безпідставно звинувачував у подружній невірності. Така поведінка відповідача призвела до того, що з січня 2014 року не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство. Сім'я фактично розпалася і існує лише формально. З цих підстав просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, просить розірвати шлюб. (а.с.14). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій просить справу слухати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу (а.с.15). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за час спільного проживання із відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем було розірвано 19.03.2002 року. На даний час дочка навчається у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги на харчування, проїзд на навчання, одяг, оплату за гуртожиток та оплату за навчання в унівесситеті. Відповідач не надає матеріальної допомоги, тому змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зробив усну заяву, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі, наслідки даної процесуальної дії були роз'яснені, згідно ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка на даний час навчається у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання по 30.06.2017 року (а.с. 11), в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не виконує належним чином обов'язки по утриманню своєї повнолітньої дитини, які встановлені ст. 199 СК України. Відповідач може надавати таку допомогу для своєї повнолітньої дитини, так як працює у ПАТ «Мар'янівський склозавод». Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2000р. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина: син [PERSON], [INFO], утриманням якого займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн. (однієї тисячі гривень), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зменшила позовні вимоги, та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 600грн. (шістсот гривень), щомісячно. В судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 600грн. (шістсот гривень), щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 09 серпня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1268 (а.с.4). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600грн. (шістсот гривень). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

17 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в даний час вона має намір вступити у шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], проте не може зареєструвати шлюб, оскільки не досягла вісімнадцятирічного віку, по досягненню якого відповідно до діючого законодавства надається право на шлюб. Реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вагітна і хоче зареєструвати шлюб до народження дитини. Просить надати їй право на шлюб із [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву з зазначених у ній підстав. Заінтересована особа: [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення частково. Згідно із ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується копією її паспорта, тобто, станом на день розгляду справи вона не досягла шлюбного віку (а.с.5). Згідно із довідкою Локачинської центральної районної лікарні № 140/2-6 від 10 лютого 2014 року [PERSON] перебуває на обліку в поліклінічному відділенні Локачинської ЦРЛ з діагнозом - вагітність 18 тижнів (а.с.4). Судом встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому заява в цій частині підставна і підлягає до задоволення. В задоволенні вимоги заявника про негайне виконання рішення суду слід відмовити, оскільки це суперечить нормам статті 367 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: partial