Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

17 липня 2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №Ф060999К від 11 грудня 2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], забезпеченого договором поруки укладеним 11 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Південенерго» в сумі 713158 грн. 11 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 245000 грн. 00 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 386757 грн. 00 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом - 32445 грн. 71 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками - 48955 грн. 40 коп., що утворилася станом на 23 червня 2017 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі: [PERSON], ТОВ «Південенерго» в судове засідання не з'явились, за дорученням їх інтереси в судовому засідання представляв Долгополов О.В., який позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з перебігом строку позовної давності щодо вимог пред'явлених як до позичальника так і до поручителя. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін які не з'явились на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно з договором №Ф060999К від 11 грудня 2006 року позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 300 000, зі сплатою 18 % річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п. 2.6 цього Договору, Пунктами 1.1.1, 1.1.2 кредитного договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів до 10 числа кожного місяця з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2016 року. Пунктом 2.4.1 кредитного договору сплата процентів здійснюється не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Відповідно до п.п. 3.3.9. та 3.3.10. кредитного договору позичальник зобов'язаний: сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4, 2.5 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього Договору. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.9., 3.3.10. цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Виконання зобов'язань за зазначеним договором було забезпечено договором поруки №02-23-Ф060999К-2026 укладеному 11 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Південенерго», відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строк до ведення об'єкту нерухомості в експлуатацію та в порядку, передбачених Договором кредиту Ф060999К від 11 грудня 2006 року. Строк дії договору поруки, в пункті 6.2 статті 6 зазначений до повного виконання всіх вимог, забезпечених, визначених пп. 2.1.1-2.1.3 цього договору. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником [PERSON] протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, так відповідно до наданого позивачем розрахунку позичальник - відповідач [PERSON] останній раз внесла грошові кошти в рахунок погашення кредиту та відсотків 20 жовтня 2008 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість зазначена в позовній заяві на яку було позивачем нараховано розмір інфляційних витрат. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2016 року по справі № 6-1174цс16 якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. За таких підстав, враховуючи, що відповідач [PERSON] останній раз внесла грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів за кредитом 20 жовтня 2008 року наступний платіж за графіком погашення кредиту мав здійснити 10 листопада 2008 року, проте не виконав такої умови, та протягом наступних 60 календарних днів, тобто до 10 січня 2009 року, відповідно до п. 4.5. кредитного договору, не повернув всю суму кредиту, така обставина змінила строк виконання зобов'язання за кредитним договором боржником, тобто з цього дня у позивача виникло право на звернення з позовом до суду, відповідно розпочався відлік строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідачів, тоді, як позивач звернувся до суду 18 липня 2017 року, тобто після спливу строку позовної давності, у зв'язку з чим позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Ф060999К від 11 грудня 2006 року задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог пред'явлених до поручителя, вони також задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з ч. 1 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 6.2 встановлено, що він діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Таким чином у договорі поруки не встановлено строку її дії відповідно до вимог ст. 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як було зазначено вище строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 10 січня 2009 року, протягом шести місяців після цього кредитор ПАТ «Укрсоцбанк» не пред'явив вимог до поручителя до ТОВ «Південенерго», отже порука припинилася, передбачені законом підстави для задоволення заявлених до поручителя позовних вимог відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. За таких підстав, суд відмовляє в задоволені позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed