overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

18.08.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28.08.2010 у відділі РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1362. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2012 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Спільно нажитого майна з відповідачем не має. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не буде. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1362 (а.с.3). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

18.08.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення грошових коштів (а.с.1). Мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2014 між нею та ПАТ «Банк «Демарк» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 647081 зі строком зберігання вкладу 2 місяці, датою повернення вкладу 04.08.2014. Вказує, що початкова сума вкладу складає 29 000,00 грн., з нарахуванням щомісяця процентів з розрахунку 25 % річних. Відповідно до умов договору, 04.06.2014 нею було внесено кошти в сумі 29 000,00 грн. на вкладний рахунок [NUMBER]. Зазначає, що 04.08.2014 звернулася до відділення банку для отримання суми вкладу, проте їй відмовлено в зв'язку з відсутністю коштів на вказані цілі. Посилаючись на ст. ст. 526, 629 ЦК України, просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 29 000 грн. та нараховані, проте не сплачені відсотки в розмірі 1 000 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. У судове засідання позивач не з'явилась, надіславши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.8). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.7), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

18.08.2014 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 09.08.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-05027-090812. Згідно умов кредитного договору, банк відкрив відповідачу картковий рахунок і кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та встановлено кредитний ліміт в сумі 25000,00 грн. Однак, відповідач свої договірні зобов'язання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами не виконував, внаслідок чого, станом на 20.05.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 18820,19 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5967,47 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 6744,95 грн., заборгованості за комісіями в сумі 6107,77 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 18820,19 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи,. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.08.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-05027-090812. Згідно умов кредитного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок і кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та встановлено кредитний ліміт в сумі 25000,00 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 20.05.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 18820,19 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5967,47 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 6744,95 грн., заборгованості за комісіями в сумі 6107,77 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18820,19 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат в сумі 243,60 грн. підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

18.08.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] (а.с. 2), в якому вона просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину - 1/2 частину вказаної квартири, однак в нотаріальному порядку їй видано свідоцтво тільки на 1/4 частину з урахуванням наявності ще одного спадкоємця за законом першої черги - матері чоловіка [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилась, надавши клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 72, 106, 113). Представник відповідача надав заяву про відсутність заперечень з клопотанням про розгляд справи у його відсутності (а.с. 30). Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2005 р. квартира [ADDRESS] належала у рівних долях [PERSON] та [PERSON]. З 19.09.1978 р. [PERSON] перебувала у зареєстрованому за актовим записом №357 шлюбі з [PERSON] (а.с. 5-6, 11). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вказаної квартири та банківського вкладу, в зв'язку з чим оформлено спадкову справу Іллічівською міською державною нотаріального конторою (а.с. 24, 40-70). Із листів нотаріуса (а.с. 10, 12) та матеріалів вказаної спадкової справи слідує, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись 2 спадкоємці за законом першої черги: позивач, яка є дружиною спадкодавця, та [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця; що 31.10.2007 р. [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна (а.с. 14-15); що [PERSON] не видані свідоцтва в зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини (в актовому записі та свідоцтві про народження на а.с. 11, 69 дані матері зазначені як [PERSON], в свідоцтві про народження, паспорті та свідоцтві про смерть на а.с. 13, 7, 75 дані вказані; «[PERSON]»). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 75). Після її смерті спадкова справа не відкривалась, заповіти, спадкові договори не були складені (а.с. 92-94). Докази родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] не надані позивачем і під час розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 182, 1296, 1297, 1299 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, і зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Однак [PERSON] на протязі 2007-2012 р.р. вказане свідоцтво не отримала і реєстрацію не здійснила. Таким чином, суд вважає, що у [PERSON] не виникло право власності на 1/4 частину спірної квартири, т.я. згідно ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

18.08.2014 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що 27.11.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідачці (позичальниці) був наданий кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при порушенні забов'язання за кредитним договором відповідачка станом на 30.05.2014 р. має заборгованість - 11931 грн. 66 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги задовільнити. (а.с.55). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просив справу розглянути без неї, позовні вимоги визнав повністю та додала квитанцію про сплату судового збору (а.с.49). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Достовірно доведено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 27.11.2010 року, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (кредитор) та [PERSON] (позичальниця), відповідачці (позичальниці) був наданий кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. шляхом встановлення відповідного ліміту кредитування зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних, проте зобов'язання не виконує в зв'язку з чим станом на 30.05.2014 р. виникла заборгованість в розмірі 11931 грн. 66 коп. Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526, 530, 554 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків; - ст.625 ЦК України , за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки; Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 11931 грн. 66 коп., чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та відсотків за користування ним, то необхідно стягнути з позичальниці на користь позивача заборгованість за кредитом; 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

18.08.2014р. до суду заявлено цей позов. В своїй позовній заяві позивачка просить змінити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], що стягуються з відповідача за рішенням Іллінецького районного суду від 10.04.2013р. в сумі 400 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Просить стягувати на її користь, на утримування їхньої спільної з відповідачем дочки аліменти в розмірі100 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, про що до суду повідомила телефонограмою. Належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач, про що є розписки про вручення судової повістки (а.с. 11.12), до суду не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, що з урахуванням позиції позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дає підстави для її розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що з часу присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 400 грн. щомісячно, матеріальний стан відповідача погіршився. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.192 СК України, у відповідності до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з часу винесення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки, його матеріальний стан значно погіршився, тому необхідно змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 коп. При цьому суд зазначає, що такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, не суперечитиме інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

18.08.2014р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що відповідно до рішення 16 сесії 4 скликання Павлівської сільської ради від 26.10.2005 року, заявник являється власником земельних ділянок площею 0, 32 га, що розташовані у с. Круподеринці Погребищенського району Вінницької області. Однак, у державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №383511 та серії ЯБ № 383510 від 27.04.2006 року, виданому на його ім'я Павлівською сільською радою Погребищенського району було допущено помилку. Так, замість адреси розташування земельних ділянок: с. Круподеринці Погребищенського району Вінницької області, вул. Піщанка, 35, у Державних актах зазначено с. Круподеринці Погребищенського району Вінницької області, вул. Яблунева. Той факт, що вірною адресою розташування вказаних земельних ділянок являється саме: с. Круподеринці, вул. Піщанка, 35 Погребищенського району, Вінницької області підтверджується довідкою Павлівської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області від 08.07.2014 року (а.с. 7). Даний факт заявнику потрібно встановити для належного розпорядження своїм майном. В судове засідання заявник не зявився, просив провести розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Павлівська сільська рада, Погребищенського району, Вінницької області просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, про що подали заяву. Представник Погребищенського районного відділу земельних ресурсів, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, проти заявлениз вимог не заперечує, про що до суду подав заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи: Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 383510 та ЯБ 383511 (а.с. 5,6 ), довідкою Павлівської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області від 08.07.2014 року (а.с. 7). Іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику без перешкод використовувати дані земельні ділянки, що порушує його майнові права, тому його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 1482 грн. та 10000 грн. моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач прохав відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те , що викрадені кошти він використав разом з позивачем для придбання спиртних напоїв. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19.08.2014 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений [PERSON] визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив факт його скоєння, мав намір найближчим часом після крадіжки їх повернути. Цивільний позов у кримінальному провадженні [PERSON] не заявляв, що стало підставою звернення до суду з цивільним позовом. Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19.08.2014 року справа № 554/11103/14-к позивачу заподіяна матеріальна шкода в сумі 1482 грн. Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися. Згідно ст. 1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Позивач був позбавлений можливості розпоряджатися своїми грошима на власний розсуд. Враховуючи майновий стан відповідача , який не працює, є інвалідом 3 групи , вчинений злочин не є тяжким , до відшкодування підлягає 1 000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

18.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В даний час позивач та відповідачка мають інші сім`ї, тому шлюб між ними носить формальний характер. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру. Позивач проживає з іншою жінкою, від якої має двох неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою Борзнянської міської ради Чернігівської області від 06.08.2014 року, тому примирення між сторонами і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved