Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

18 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві особистої власності на підставі договору дарування належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Доброолександрівка, вул. Різдвяна, буд. 11. В цьому будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], але в дійсності з 2000 року він в будинку не проживає. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку тягне для неї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, перешкоджає їй у реалізації права власності на будинок. З наведених підстав позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку та зобовязати Доброолександрівську сільську раду зняти відповідача з реєстраційного обліку в будинку. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились Причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 16) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. З наведених вище норм цивільного законодавства слідує, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні право користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, позбавлення права на користування житловою площею та зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Право власності позивача на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Доброолександрівка, вул. Різдвяна, буд. 11, підтверджено договором дарування, витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно. (а.с.7-11) З довідки Доброолександрівської сільської ради слідує, що [PERSON] зареєстрований в належному позивачці жилому будинку, але не проживає в ньому. (а.с. 13) З акту обстеження житлово-побутових умов позивачки слідує, що [PERSON] не проживає в будинку, належному позивачці, з 2000 року. (а.с. 9) Реєстрація відповідача в будинку тягне для позивача додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, перешкоджає їй у розпорядженні цим майном. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved