Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

17.11.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09 березня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського господарства розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області загальним розміром 6.5218 га яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті її матері яка належним чином прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші особи на спадкове майно не претендують. 28 вересня 2016 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 28 вересня 2016 рокупозивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року прізвище власника земельної ділянки зазначено «ЧЕРНІГОВЦЕВА» тоді як в Свідоцтві про смерть її прізвище зазначено «Морозова» - вказані розбіжності перешкоджають встановити належність правовстановлюючого документу,тому на підставі вказаного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача виконкому Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської областів судове засідання\~ не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд,\~\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2016 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті зроблений відповідний актовий запис за № 115 (а.с. 11). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського господарства розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області загальним розміром 6.5218 га яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року (а.с. 13). Факт того, що позивачка є донькою померлої [PERSON], підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії ЯЦ № 167826 від 25.09.1950 року, в якому зазначено, що 26.11.1941 року народилася позивачка, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). З свідоцтва про укладання шлюбу серії І-БП № 385618 від 28.12.1982 року встановлено, що 1933 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, в результаті чого останній присвоєно прізвище «Морозова» (а.с. 8) З копії\~ спадкової справи № 96/2016, направленої приватним нотаріусом [PERSON], встановлено, що\~28.09.2016 року позивач подав заяву до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 09.03.2016 року. Відповідно до\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 1258 Цивільного кодексу України\~cпадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220, ч. 3 ст.1268 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст. 1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] від 28 вересня 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2016 року, через те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року прізвище власника земельної ділянки зазначено «ЧЕРНІГОВЦЕВА» тоді як в Свідоцтві про смерть матері її прізвище зазначено «Морозова» - вказані розбіжності перешкоджають встановити належність правовстановлюючого документу (а.с. 14). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що існуючі розбіжності в державному акті на земельну ділянку та свідоцтвом про смерть спадкодавці, свідчать про те, що після реєстрації шлюбу спадкодавиця не змінювала паспорту, в якому значилось її дошлюбне прізвище «ЧЕРНІГОВЦЕВА». Саме з таким паспортом спадкодавиця отримувала зазначений вище Державний акт на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року. Судом також встановлено, що незадовго до смерті спадкодавиця отримала новий паспорт на прізвище [PERSON], в якому на підставі зазначеного вище Свідоцтва про укладання шлюбу її прізвище було вже зазначено як «МОРОЗОВА», саме на підставі відомостей зазначеного паспорту було видано Свідоцтво про смерть. Відповідно до п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином,\~ судом встановлено, що\~ позивач є спадкоємицею за законом майна померлої [PERSON] До складу спадщини після смерті [PERSON] входить\~земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського господарства розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області загальним розміром 6.5218 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 075477 виданого 24 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 20 жовтня 1999 року. Суд вважає, що право на зазначену вище земельну ділянку увійшло до складу її спадщини, тому суд приходить до висновку про\~задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.\~

Outcome: approved