Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

19 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24 травня 2000 року між нею та відповідачем був укладений договір №0516-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі «Свідоцтва про право власності» від 16.03.1995 року, засвідченого Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в МБТІ в реєстровій книзі №90 під реєстровим №15923 від 22.11.1996 р., а також «Свідоцтво про право 6а спадщину за законом» р.№1-178 від 20.01.1997 р., посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в МБТІ в реєстровій книзі №90 під реєстровим №15923 від 10.02.1997 р. В рахунок укладеного договору позивачка передала відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та заперечень проти позову не має. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 24 травня 2000 року між позивачем та [PERSON], в інтересах якого діяла [PERSON] був укладений договір№0516-Н купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі «Свідоцтва про право власності» від 16.03.1995 року, засвідченого Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в МБТІ в реєстровій книзі №90 під реєстровим №15923 від 22.11.1996 р., а також «Свідоцтво про право 6а спадщину за законом» р.№1-178 від 20.01.1997 р., посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в МБТІ в реєстровій книзі №90 під реєстровим №15923 від 10.02.1997 р. Договір №0516-Н купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній Біржі «Номінал» у «Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю» за №0516-Н від 24 травня 2000 року, зареєстрованого в ММБТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачкою при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved