Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

19 вересня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 1239,02 гривень за кредитним договором №001-15306-140208 від 14.02.2008 року та судових витрат у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими повідомленнями, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 14 лютого 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-15306-140208, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 1182,02 гривень на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до п.2.3. кредитного договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Згідно п.2.5. кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 0,5% в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватися відповідно до умов договору. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитору в повному обсязі: сум кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 1182,02 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №6130936 від 15 лютого 2008 року та рахунок-фактура №452145 від 14 лютого 2008 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №001-15306-140208 від 14.02.2008 року не виконує, у зв'язку з чим, станом на 23 червня 2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 1239,02 гривень, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1049,78 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 0,12 гривень; заборгованості за комісіями у розмірі 189,12 гривень. Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 1 ст. 622 ЦК України сплата боржником неустойки за порушення зобов'язання не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання в натурі. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не виконав умови договору, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved