Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

18.02.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON](а.с.3-5), мотивуючи свої вимоги наступним. Вона та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано у 2010 році. У 2004 році у них народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає. Він не піклувався і не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров'ям. Власноруч написав заяву про те, що піклуватися і виховувати сина не в змозі, та не виявляє бажання. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст.164, ст.ст. 150, 165 СК України просила позбавити [PERSON], 1980 року народження батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], 2004 року народження. В ході розгляду справи було уточнено, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки є Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування. Позивачка, відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку, відповідач - через оголошення у пресі. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; судові витрати, у тому числі і за оголошення у пресі просить стягнути з відповідача; з приводу позову просить дитину не опитувати. Представник третьої особи надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивачки малолітня дитина не опитувалась. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зокрема: копію свідоцтва про народження(а.с.12); копію рішення суду від 19.08.2010 р.(яке набуло законної сили), яким шлюб між сторонами розірвано(а.с.11); копії паспорту позивачки та відповідача (а.с.9-10;18); висновок Новозаводської районної у м. Чернігові ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], і рішення виконавчого комітету ради про затвердження цього висновку (а.с. 7;8); довідку з ліцею № 15 від 13.01.2015 р. № 16 (а.с.13); акт обстеження умов проживання(а.с.14); рахунок заборгованості по аліментам (а.с.15); довідку ОСББ «Габріель - ІІІ» (а.с.16); заяву [PERSON] про згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до його сина (а.с. 17); висновок про результати перевірки звернення гр. [PERSON] (а.с.19); довідку Чернігівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 35 про участь батьків у вихованні [PERSON] (а.с.20), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON].(а.с.12). В судовому засіданні знайшло підтвердження, що жоден з обов'язків, передбачених ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України по відношенню до своєї дитини відповідач не виконує, оскільки ухиляється від їх виконання. Суд також встановив, що жодними з прав щодо виховання дитини, які передбачені ст. 151 СК України, відповідач не скористався. Вказані висновки суду підтверджується сукупністю всіх досліджених доказів і не спростовуються відповідачем. Суд враховує, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суду доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а отже на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України він має бути позбавлений батьківських прав. Позивачкою понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн.(а.с.1) та 360 грн. за публікацію у газеті «Деснянська правда» листа про виклик відповідача у судове засідання, а разом - 603,60 грн., які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Рішення суду після набрання ним законної сили підлягає направленню державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved