Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

18 листопада 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення часток у власності та визнання права власності на 6/8 частин квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивачка також просила визнати за її дочкою [PERSON] право власності на ? частин зазначеної квартири. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 16.01.1996р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці, її чоловіку [PERSON], доньці [PERSON] та онучці [PERSON], без визначення часток кожного із співвласників. В результаті приватизації кожному належало по ? частки цієї квартири. Після смерті онучки позивачка та її чоловік фактично прийняли спадщину, оскільки продовжували проживати у квартирі та сплачувати комунальні платежі. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] свої права на спадщину не заявляли, із відповідною заявою про прийняття спадщини у Сьому Одеську державну нотаріальну контору не зверталися. Таким чином позивачці з її чоловіком стало належати по 1/4+1/8=3/8 частин зазначеної квартири. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на 3/8 частин квартири та позивачка як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, продовжуючи проживати у квартирі та сплачувати комунальні послуги. Крім позивачки спадкоємцями першої черги також є син [PERSON] та донька [PERSON], які відмовилися від своєї частки у спадщині на її користь, тобто, як зазначила позивачка вона залишилася власником 3/8+3/8=6/8 зазначеної квартири, а власником 1/4 частки - її донька [PERSON] Позивачка в установлений законом строк, звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено, що державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише у разі виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Позивачка у судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила суд виділити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеної квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та на 1/4 частину зазначеної квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], про що надала письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були сповіщені про дату слухання справи належним чином, про що свідчать судові розписки, не заперечували проти задоволення позову та просили справу слухати у їх відсутності про що надали письмові заяви. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі по слідуючим обставинам. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації від 16.01.1996р. за № 66791 квартиру [ADDRESS] передано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну сумісну власність, уповноваженим власником квартири визначено [PERSON] (а.с.13). Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12) Відповідно до повідомлення КП «ОМБТІ та РОН» від 22.02.2010р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками з домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. [INFO] [PERSON] померла, про що першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 1307 та видане свідоцтво про смерть від 06.02.2008р. (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку вищезазначеної квартири. Позивачка по справі [PERSON] та її чоловік [PERSON] після смерті онучки [PERSON] фактично прийняли спадщину після її смерті, продовжували проживати у зазначеної квартирі та сплачувати комунальні платежі. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] свої права на спадщину не заявляли, із відповідною заявою про прийняття спадщини у Сьому Одеську державну нотаріальну контору не зверталися, що підтверджується відповіддю Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 16.02.2010р. за № 642/02-14. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер, про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 425 та видане свідоцтво про смерть від 01.07.2009р. (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину вищезазначеної квартири. Позивачка, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, продовжуючи проживати у квартирі та сплачувати комунальні платежі. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадщині на користь позивачки. Позивачка звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори м. Одеси з заявою про прийняття спадщини на частку майна, яке належало [PERSON], але їй було відмовлено у зв'язку з невизначеністю часток в правовстановлюючих документах, що підтверджується відповіддю Сьомої Одеської державної нотаріальної контори за №6275/02-14 від 12.11.2009р. (а.с.9), що змусило її звернутися до суду із зазначеним позовом. Відповідно до листа Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 16.02.2010р. за № 642/02-14 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до майна [PERSON], який помер [INFO] звернулася його дружина - [PERSON], яка зареєстрована (проживає) в [ADDRESS]. Спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO], не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відомостей про інших спадкоємців немає.(а.с.41) Після дослідження матеріалів справи, суд вважає, що пояснення заявника відповідають і не суперечать зібраним по справі доказам. Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасників спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Крім того, відповідно до ст.368 ЦК України спільною власністю вважається спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України, у разі виділу (поділу) майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Такі ж положення закріплені в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., відповідно до якого у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві власності по 1/4 частини квартири [ADDRESS] кожному, що не заперечувалося сторонами по справі. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті чоловіка позивачка продовжує мешкати в квартирі [ADDRESS] і користуватися нею, як своєю власністю у повному обсязі. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] такої заяви не робила та звернулася до суду з цим позовом намагаючись оформити свої спадкові права. Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, а також те, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги [PERSON], суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved