overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

19.08.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою (а.с.2-3), в якій просив визнати обмежено дієздатним його племінника [PERSON], який страждає на психічне захворювання, не здатний самостійно приймати рішення, порушені навики самообслуговування, потребує встановлення над ним піклувальника. 26.02.2015 р. [PERSON] надіслав до суду уточнену заяву (а.с. 37-38), в якій просить визнати недієздатним його племінника [PERSON], який страждає на психічне захворювання, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки, просить призначити його опікуном. Заявник не з'явився в судове засідання, надав заяву (а.с. 40), в якій підтримав вимоги, викладені на а.с. 37-38 та просив розглянути справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи не з'явився в судове засідання, надана заява, в якій визнані уточнені вимоги заявника та заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 41). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України. Із виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 4), акту комісійної судово-психіатричної експертизи (а.с. 27-30) вбачається, що [PERSON] має ознаки хронічного психічного захворювання, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Родинні стосунки заявника з [PERSON] та можливість призначення опікуном підтверджуються доказами на а.с. 4-10, 13-15. Батьки [PERSON] не заперечують проти призначення заявника опікуном (а.с. 39).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

19.08.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] була в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 р. по 03.12.2013 р. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON] 28.04.2008, що підтверджується копією свідоцтв про народження - а.с.6. Згідно довідки про склад сім'ї від 10.07.2014 року позивач [PERSON] проживає разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO] за однією адресою.-а.с.7. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

19.08.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], обгрунтовуючи вимоги тим, що 24.04.1999 р. вона уклала шлюб з відповідачем, однак з червня 2010 р. батько з дітьми не проживає, діти знаходяться на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, до суду повторно не з'явився та свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] р. народилася [PERSON], [INFO] р. - [PERSON], а [INFO] р. - [PERSON], батьком яких є відповідач, актові записи відповідно № 10, 1, 6 (а.с. 3-5). Відповідач утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо їх матеріального забезпечення не виконує, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

19.08.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-4), який був уточнений 12.11.2014 р. (а.с. 37-38). В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надавши заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 79, 82). Із позовної заяви на а.с. 37-38 вбачається, що [PERSON] просить: - розірвати договір відчуження частини квартири з умовою довічного утримання від 19.05.2003 р., посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №1025. - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], одночасно припинити право власності на цю частину, що зареєстроване за [PERSON], посилаючись на ті обставини, що відповідач не виконує обов'язки, передбачені договором, не надає їй допомогу, не сплачує комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву (а.с. 81), в якій визнав уточнені позовні вимоги та просив розглядати справу у його відсутності. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно договору відчуження частини квартири з умовою довічного утримання, укладеного між сторонами 19.05.2003 р., засвідченого державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області Бурлаченко І.К. за реєстровим №1025, відчужувач майна [PERSON] передала у власність набувачу майна [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язався довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігати її право безкоштовного, довічного проживання в цій квартирі (а.с. 10). Копії реєстраційного напису на свідоцтві про право власності на житло (а.с. 5) та техпаспорту на вищевказану квартиру (а.с. 6-8) підтверджують, що з 19.05.2003 р. [PERSON] є власником 2/3 частин квартири, яка раніше належала сторонам та [PERSON] у рівних частках (по 1/3 частці). Із доказів на а.с. 9, 26 слідує, що на даний час у відповідача відсутні кошти для виконання договору від 19.05.2003 р. Згідно ст.ст. 755, 756 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків незалежно від його вини; у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

19.08.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 3-6), в якому позивач просить стягнути з [PERSON] 2733,42 грн. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явились, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 32). Із позовної заяви на а.с. 3-6 слідує, що 24.11.2013 р. в зміну з 08.00 год. до 20.00 год. на вантажному складі №18 докер-механізатор бригади №416 [PERSON] приймав участь в вивантаженні піввагону №68597541 з лісом круглим на склад портальним краном №53, обладнаним грейфером; після проведення вантажних робіт комісією були виявлені пошкодження вказаного піввагону, які виникли із-за неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків, в зв'язку з чим його притягнуто до дисциплінарної відповідальності; що збиток, заподіяний пошкодженням піввагону, складає 2733,42 грн. Відповідач визнав позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсягу, надавши після ознайомлення з процесуальними правами та обов'язками, ст. 174 ЦПК України письмову заяву (а.с. 32). З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Із довідки на а.с. 19 вбачається, що відповідач [PERSON] з 23.02.2000 р. працює на посаді докера-механізатора ДП «ІМТП» і його середня заробітна плата становить 5144,35 грн. Докази на а.с. 7-18, 20-21 свідчать про те, що в зміну з 08.00 год. до 20.00 год. 24.11.2013 р. докер-механізатор [PERSON] виконував роботу по вивантаженню піввагону №68597541 з лісом круглим на склад згідно технологічної інструкції і інструктажу, проведеного до початку робіт, приблизно о 12.00 год. [PERSON] було допущено механічне зчеплення змінного вантажозахватного пристрою (грейфера) на металічну обшивку піввагону, внаслідок чого був пошкоджений піввагон і вартість його ремонту склала 2733 грн.; що за допущені порушення п.п. 3.2.1 і 3.2.3 Інструкції з охорони праці при експлуатації портальних і мостових перевантажувачів [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за наказом №104-Ст від 03.12.2013 р. Відповідно до ст. ст. 130, 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, встановлений ст. 136 КЗпП України За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого та доведеного. При цьому суд бере до уваги і визнання відповідачем позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

19.08.2014р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 05.06.1999 року, який був зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 190. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вона з відповідачем припинила спільне проживання та шлюбні стосунки, в зв'язку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Майнових спорів між ними немає. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Просить суд: - розірвати шлюб, зареєстрований 05.06.1999 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 190, між нею та відповідачем; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; - судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні не була присутня. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 05.06.1999 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області, актовий запис № 190 (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

19.08.2014 р. заступник прокурора м. Чернігова в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Ритм» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати (а.с.1-3), мотивуючи свої вимоги наступним. 01.09.1998 р. [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача, наказом № 151 від 24.05.2012 р. був звільнений. Заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати за 2000 р. становить 767,98 грн.. Всупереч діючому законодавству індексація грошових доходів [PERSON] була нарахована та виплачена тільки з січня по червень 2007 р. та з листопада 2010 р. по червень 2011 р., у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 4544 грн.. Посилаючись на ст.ст. 115-116 КЗпП України, ст.ст. 24, 33 Закону України «Про оплату праці» просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 4544 грн.. Сторони в судове засідання не з'явились. [PERSON] надав суду заяву про відкладення розгляду справи. Прокурор, представник відповідача надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини неявки представника відповідача неповажними, вирішує справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.1998 р. працював у відповідача на посаді оператора котельні, з 24.05.2012 р. був звільнений з займаної посади за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України(а.с.17 на звороті). Відповідно до ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до зведеного розрахунку суми не нарахованої індексації заробітної плати [PERSON] за 2000 р., 2003-2011 р.р. складає 4544 грн. (а.с.14). Таким чином, відповідач порушив права [PERSON] щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст. 116 КЗпП України, а отже сума заборгованості по заробітній платі - 4544 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь. Крім того, з відповідача підлягає стягненню до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

19.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 6000 грн. згідно з розпискою, тому що [PERSON], визнаючи борг, гроші не повертає з березня 2014 року. Обіцянки повернути гроші не виконує, ухиляючись від явки в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час, місце і дату розгляду справи. Позивач наполягає на ухваленні заочного рішення на підставі доказів, які є в справі, і стягненні з відповідача судових витрат у вигляді судового збору 243 грн. 60 коп., витрат на відправку кореспонденції з повідомленням у розмірі 19 грн. 10 коп. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`яився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач наполягає на ухваленні заочного рішення. Суд, взявши до уваги позицію позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, сторони у справі знайомі. 22.03.2014 року [PERSON] погодився дати у борг [PERSON] 2000 грн. На підтвердження договору позики і його умов позичальником написана розписка, згідно з якою відповідач зобов`язався повернути борг 25.03.2014 року. 28.04.2014 року [PERSON] взяв у борг у позивача 2000 грн. до 11.05.2014 року, про що власноручно написав у розписці. 07.05.2014 року відповідач взяв в борг 2000 грн. з обіцянкою повернути до 11.05.2014 року гроші, про що власноручно вніс запис у розписку. Відповідно до розписки [PERSON] взяв в борг гроші в сумі 6000 грн. В обумовлені сторонами терміни свої обов`язки [PERSON] не виконав і борг 6000 грн. не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у термін, встановлений договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу в сумі 6000 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

19.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 17 вересня 2011 року, який був зареєстрований в Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 58. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем були припинені в квітні 2014 року, в зв'язку з тим, що між ними не було взаєморозуміння. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає. Просить суд: - розірвати шлюб, зареєстрований 17 вересня 2011 року в Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 58, між ним та відповідачем; - залишити прізвище відповідачу [PERSON] після розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, визнала позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року в Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 58 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 5). У судовому засіданні встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про поділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

19.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 23 листопада 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано В'язівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №23. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23 листопада 1990 року. Шлюб зареєстровано В'язівоцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №23 (а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з жовтня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved