Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

18.11.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 03.12.2019 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 24.01.2020 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Згідно поданого позову позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року. Їх шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 45 В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Приблизно з 2019 року відповідач перестав надавати їй кошти на утримання дитини, а її особистих коштів недостатньо для задоволення необхідних потреб дитини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 45, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач. За доводами позивача судом встановлено, що з 2019 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Будь-яких заперечень та доказів на спростування даного факту відповідач не надав. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дитини, а також порушення прав дитини щодо матеріального забезпечення батьками. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини відповідно до способу захисту, обраному позивачкою та який передбачений нормами Сімейного кодексу України. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом За доводами позивача відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату в середньому 10000.00 грн.. на місяць. Стягнень за іншими документами з в відповідача не здійснюється, непрацездатних батьків відповідач не має, тому на думку суду має можливість надавати матеріальне утримання дитині. Позивач, згідно поданої позовної заяви, бажає отримувати аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, тому суд вважає, що аліменти мають стягуватись у такий спосіб, оскільки питання щодо визначення способу стягнення аліментів визначається позивачем. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд у відповідності до обраного позивачкою способу захисту порушених прав, а саме стягнення аліментів у відсотковому розмірі від отримуваного відповідачем прибутку, а також враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на існування обставин, які передбачені ст. 182 СК України , та які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі на думку суду з урахуванням обов`язку матері утримувати дитину буде достатнім для забезпечення потреб дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 18.11.2019 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання дитини за попередній період. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 840.80 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183 СК України.

Outcome: approved