Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

19.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до СПД [PERSON] про поновлення строку звернення до суду, визнання дати та формулювання причин звільнення за прогул неправильним та їх зміни з дати 17 грудня 2013р. на дату 09 листопада 2013р. і формулювання причини звільнення за прогули п.4 ст.40 КЗпПУ на - за ініціативою працівника відповідно до п.1 ст.38 КЗпП України , стягнення невиплаченої заробітної плати 3889,83 грн. , матеріальне забезпечення у зв'язку з настанням страхового випадку (перебування на лікарняному) у сумі 840,55 грн. та компенсації за невикористану відпустку-917,90 грн. та про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. 02.02.2014р. по вказаній справі Приморським районним судом м.Одеси постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволені частково, а саме: Поновити [PERSON] строк на звернення з позовом до [PERSON] про зміну формулювання і дати звільнення, стягнення коштів. Визнати наказ суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] від 13.01.2014р. за №13/01 незаконним., та дату 17.12.2013р. і формулювання причини звільнення по п.4 ст.40 КЗпП України за прогули неправильними. Змінити формулювання причини і дату звільнення [PERSON] у суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] (код [NUMBER]) та вважати [PERSON] звільненою за ініціативою працівника по п.1 ст.38 КЗпП України з 09 листопада 2013р. Стягнути з [PERSON]- суб'єкта підприємницької діяльності (код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ід код [NUMBER]) невиплачену заробітну плату у розмірі 2 099 грн..16 коп. Стягнути з [PERSON]- суб'єкта підприємницької діяльності (код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ід код [NUMBER]) компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 917 грн. 90 коп. Стягнути з [PERSON]- суб'єкта підприємницької діяльності (код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ід код [NUMBER]) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до зазначеної норми процесуального права, у суду є всі процесуальні права розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без присутності інших учасників процесу. Судом встановлено, що при винесенні рішення суд не визначився з судовими витратами, які згідно зі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 243,60 грн. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про : присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. З матеріалів справи вбачається. що позивачка за трудовим договором отримувала мінімальну заробітну плату, тобто 1147 грн. З урахуванням вказаного також підлягають негайному виконанню стягнення з відповідача заробітної плати у розмірі 1147 грн. Таким чином суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення суду та доповнити резолютивну частину абзацом щодо стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 243, 60 гривень. та про негайне виконання рішення по заробітній платі за 1 місяць. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved